Справа №487/1174/19
Провадження №1-кс/487/1232/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.02.2019 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , в присутності, власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000240 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
13.02.2019 року слідчий СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке знаходиться у володінні ОСОБА_7 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: установку сушильну ЭВЗ-ОШ-РЦІ, 2-09НК-2І; розпилювач відцентровий Ц-ВІ,5-36; шляхом заборони їх перетворення та відчуження.

Підставою для внесення клопотання стало те, що вищевказані речі могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також є предметом, на який було направлено злочинне посягання, існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказом злочину. Крім того, у досудового слідства є достатні підстави вважати, що без застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна володілець зможе його передати іншим особам або продати, знищити чи приховати.

До судового засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином..

В судовому засіданні власник майна та його заявлене клопотання підтримали, наполягали на накладенні арешту на майно, оскільки воно є речовими доказами у справі.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В провадженні СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження № 0000240 від 16.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.01.2019 до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла ухвала слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 14.01.2019 щодо внесення відомостей до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_3 від 05.01.2019 щодо вжиття заходів до ОСОБА_7 , який у червні 2018 року шляхом обману, заволодів його майном, яке знаходилось за адресою: АДРЕСА_1 , чим завдав йому матеріальну шкоду у великих розмірах.

Під час допиту потерпілий ОСОБА_3 повідомив, що є власником обладнання установки сушильної ЭВЗ-ОШ-РЦІ, 2-09НК-2І а також розпилювача відцентрового Ц-ВІ,5-36. Надав документи, що підтверджують його право власності та технічну документацію на обладнання. Також ОСОБА_3 повідомив, що ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою в 2018 році заволодів належним ОСОБА_3 обладнанням, що на даний час знаходиться в приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , при цьому ОСОБА_3 надав відеозапис огляду обладнання за вказаною адресою. ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_7 відмовляється повернути обладнання установку сушильну ЭВЗ-ОШ-РЦІ, 2-09НК-2І, а також розпилювач відцентровий Ц-ВІ,5-36. В січні 2019 року ОСОБА_7 змінив замки на вхідних дверях приміщення за адресою АДРЕСА_1 чим перешкоджає ОСОБА_3 отримати належне обладнання. Крім того ОСОБА_7 має можливість користуватись та розпоряджатись обладнанням, що належить ОСОБА_3 , може його приховати, пошкодити, або взагалі відчужити на користь третіх осіб. На теперішній час речові докази - установка сушильна ЭВЗ-ОШ-РЦІ, 2-09НК-2І та розпилювач відцентровий Ц-ВІ,5-36 знаходяться у володінні ОСОБА_7 в орендованому ним приміщенні за адресою АДРЕСА_1 .

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчим доведено, що установка сушильна ЭВЗ-ОШ-РЦІ, 2-09НК-2І та розпилювач відцентровий Ц-ВІ,5-36 відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вказане свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного автомобіля.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000240 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке знаходиться у володінні ОСОБА_7 , та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: установку сушильну ЭВЗ-ОШ-РЦІ, 2-09НК-2І; розпилювач відцентровий Ц-ВІ,5-36, шляхом заборони їх перетворення та відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1