ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/427/18 Справа № 193/465/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 19 лютого 2018 року, за апеляційною скаргою прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2018 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Софіївка, Софіївського району, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2018 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 роки та поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.
Крім того, судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат у кримінальному провадженні та визначено долю речових доказів.
ОСОБА_9 визнано у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за таких обставин.

ОСОБА_6 19.02.2018 року приблизно о 15 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у вітальні житлового будинку за місцем проживання своєї знайомої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , під час спільного вживання спиртних напоїв, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, застосовуючи насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_10 , повалив останню на підлогу, де наніс декілька ударів кулаком правої руки по обличчю останньої. В момент нанесення тілесних ушкоджень останній тримав за лезо у кулаці правої руки кухонного ножа. Останнє стирчало назовні на 1-1,5 см. Своїми діяннями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження згідно висновку експерта № 322 від 15.03.2018 року у вигляді різаної рани нижньої губи ліворуч, нижньої третини правого передпліччя, забитої рани тімяно-потиличної області голови, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести днів. Після чого ОСОБА_6 заволодів її мобільним телефоном марки "Leagoo M-8" світло-золотого кольору, який потерпіла тримала в руці.

Довівши свої злочинні дії до завершення ОСОБА_6 , покинув, а саме вибіг з будинку потерпілої ОСОБА_10 , з викраденим мобільним телефоном телефоном марки "Leagoo M-8" світло-золотого кольору, спричинивши з матеріальні збитки потерпілій на загальну суму 2293,92 гривні.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, з зазначенням в мотивувальній частині вироку наявність обставини, яка обтяжує покарання, а саме вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільненити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 роки та поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з 19 лютого до 24 квітня 2018 року зарахувати обвинуваченому в строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд при ухваленні вироку не дотримався вимог ст.ст. 67, 374 КК України та необґрунтовано не зазначив у вироку в якості обставини, що обтяжує покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, всупереч вимогам ст. 72 КК України, суд не вирішив питання про зарахування до покарання строку попереднього ув`язнення обвинуваченого.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора який підтримав апеляційну скаргу частково та вважав за необхідне вирок скасувати, призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції через неправільне застосування положень ч.3 ст. 349 КПК України, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні, зокрема, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушенні, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Основною умовою застосування такого судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчинені за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вказаних вимог суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку не дотримався.

Так, органами досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя.

Обставини вчинення саме цього злочину були інкриміновані судом ОСОБА_6 та повністю визнані обвинуваченим у судовому засіданні.

Між тим, під час судового розгляду, потерпіла вказала на інші обставини заволодіння її майном, зокрема, на те, що дії ОСОБА_6 були таємними та тілесні ушкодження він завдав їй після заволодіння майном, що ставить під сумнів правильність кваліфікації дій обвинуваченого та вказує на необхідність дослідження доказів в загальному порядку.

Незважаючи на це, в той час як фактичні обставини провадження не були визнані усіма його учасниками, всупереч вимогам закону, суд першої інстанції, розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, до підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції належить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно зі ст. 412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входять зазначені порушення, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України, згідно з якими до загальних засад кримінального провадження відноситься законність, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.
Отже, перевіривши матеріали кримінального провадження та надавши їм належну оцінку, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції не дотримано вимог кримінального процесуального закону, тому ухвалене ним рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, тому скасовуючи вирок у зв`язку з істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не входить в обговорення інших доводів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, не досліджує їх та вважає, що останні підлягають ретельній перевірці під час нового судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2018 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4