печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зобов`язання слідчого вчинити дії щодо повернення майна, -

В С Т А Н О В И В :

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність посадових осіб СУ ФР ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилаються на те, що 13.06.2018 в ході обшуків, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2018, було вилучено речі, які на думку заявника не входять до переліку речей та документів на відшукання яких було надано дозвіл. На підставі наведеного, заявник просив повернути вилучене майно.

Адвокат, слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки не повідомили.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась, оскільки таке клопотання не заявлялось.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що адвокат, слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд провадження у його відсутність не надходило, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без участі слідчого в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали скарги, надходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Виходячи з правової природи даного інституту, згідно положень КПК України, тимчасове вилучення майна у кримінальному провадженні здійснюється не інакше як на підставі дозволу слідчого судді, суду або/та з подальшою перевіркою слідчим суддею, судом правових підстав для його вилучення та арешту, оскільки вилучення та арешт майна має наслідком обмеження прав власника цього майна та осіб, у володінні яких таке майно знаходиться.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2018, слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні №0000079 від 14.04.2017 було надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності не зареєстроване та фактично використовуються ОСОБА_5 , з метою відшукання та вилучення речей документів фінансово-господарських та установчих документів, електронних носіїв інформації, товарно-матеріальних цінностей, печаток, кліше та штампів підконтрольних підприємств.

Разом з тим, при проведенні обшуку, було вилучені грошові кошти, які ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в сумі 5300 доларів США, на відшукання яких не було надано дозволу ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2018.

Вилучені під час обшуку речі та предмети, на відшукування яких не було надано дозвіл в ухвалі слідчого судді, є тимчасово вилученим майном і на них розповсюджуються вимоги ст.ст. 168-169, ч. 5 ст. 171 КПК України щодо порядку його вилучення та повернення.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що вищезазначені речі були вилучені не згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2018 та враховуючи ту обставину, що слідчий, в судове засідання не з`явився, доводів адвоката не спростував, слідчий суддя вбачає підстави для задоволення скарги в частині повернення грошових коштів, які належать ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в сумі 5300 доларів США.

Разом з тим, що стосується вимоги адвоката ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності старшого слідчого СУФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_6 та прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_7 щодо неповернення тимчасово вилученого майна, слід зазначити наступне. Відповідно ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Даний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Оскільки адвокат просить ухвалити рішення, яке не передбачено вимогами КПК України, тому в задоволені скарги в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зобов`язання слідчого вчинити дії щодо повернення майна задовольнити частково.

Зобов`язати компетентних посадових осіб СУ ФР ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві повернути грошові кошти, які належать ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в сумі 5300 доларів США, які були вилучені при проведенні обшуку 13.06.2018.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1