Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/159/19
Номер провадження: 1-кп/511/89/19
08.02.2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт №0000187 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст.263, ч.1, ч.2 ст. 263-1 КК України та ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
31.01.2019 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000187 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст.263, ч.1,ч.2 ст. 263-1 КК України та ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою суду від 31.01.2019 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

На досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому зазначив про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки вважає, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу на даний час не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати інший більш м`який запобіжний захід, мотивуючи тим, що він не збирається приховуватися від суду та не збирається впливати на свідків та іншого обвинуваченого, він одружений, має постійне місце проживання.

Заслухавши думку прокурора, обвинувачених, захисника, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню.

Висновок суду обґрунтовується наступним.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш-м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу

Зі змісту ст.194 КПК України вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України , і на які вказує прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиків, зазначеним у клопотанні.

Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини не одноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою («Єчус проти Литви»).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року у справі №1-23/2003, запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (статті 29, 62 Конституції України).

Так, з наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яким за законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

При вказаних обставинах, суд вважає, що прокурором доведені обставини, викладені в п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КК України, однак не доведено жодними матеріалами (доказами), про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так, ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , одружений отже має міцні соціальні зв`язки.

Доказів можливості переховуватись обвинуваченим від суду прокурором не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Під час обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею було встановлено ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме: п.п. 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 3) незаконно впливати на свідка, іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити нові злочини чи продовжити злочину діяльність.

До клопотання, поданого суду, не надано жодного доказу впливу на свідків обвинуваченим ОСОБА_4 під час досудового розслідування та про можливість такого впливу під час розгляду справи судом.

Також суд зазначає, що запобігти ризику щодо можливого переховування від суду в даному випадку можливо не шляхом тримання обвинуваченого під вартою, а шляхом накладення на обвинуваченого ОСОБА_4 електронного засобу контролю.

Відповідно до ч.3 Інструкції про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту від 26.08.2016 року, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.07.2016 № 654 встановлено, що домашній арешт - вид запобіжного заходу, який застосовується в кримінальному провадженні відповідно до ухвали слідчого судді, суду до підозрюваних або обвинувачених осіб за вчинення ними злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, та полягає в забороні залишати їм житло цілодобово або в певний період доби.

Відповідно до ч.3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

На підставі ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч.4 ст. 181 КПК України орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Ч.5 ст. 181 КПК України передбачає, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Наведене дає можливість обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 та покласти на нього обов`язки передбачені ст. 194 КПК України.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 176-177, 178, 181, 193- 194, 315 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Обрати запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст.263, ч.1,ч.2 ст. 263-1 КК України у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 на строк 60 (шістдесят) днів - до 08.04.2019 року включно.
Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1)прибувати до прокурора, суду за першою вимогою;

2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

3) носити електронний засіб контролю:

4) заборонити спілкування зі свідками по кримінальному провадженню

Копію ухвали негайно направити до ІТТ №5 Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області для звільнення з під варти обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з подальшою передачею Роздільнянському ВП ГУНП в Одеській області.

Зобов`язати Роздільнянський ВП ГУНП в Одеській області доставити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до місця реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 для відбування обраного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Роздільнянському Відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням домашнього арешту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснює орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області.

Роздільнянському ВП ГУНП в Одеській області негайно поставити ОСОБА_4 на облік як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту і повідомити про це суд.

Копію ухвали суду вручити обвинуваченому ОСОБА_4 після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлений та підписаний суддею 11 лютого 2019 року.

Суддя: ОСОБА_1

судді: