Ухвала
Іменем України
14 грудня 2018 року

м. Київ
справа № 311/2764/17
провадження № 51-9629ск18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього,

встановив:

За вироком Василівського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі статті 71 КК шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 17 серпня 2016 року ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 не погоджується з вказаним вироком місцевого суду. Також висловлює незгоду з ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 10 жовтня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху з наданням йому п`ятнадцятиденного строку для усунення недоліків з дня її отримання.
Зокрема, в цій ухвалі зазначено, що посилання в касаційній скарзі ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Запорізького області від 10 жовтня 2018 року є сумнівними, оскільки цей суд здійснював правосуддя до початку роботи Запорізького апеляційного суду, тобто до 05 жовтня 2018 року. При цьому вказано, що відповідно до інформації наданої Запорізьким апеляційним судом, 10 жовтня 2018 року будь-якого рішення щодо ОСОБА_4 не приймалося.

Крім того, в ухвалі касаційного суду зазначено, що згідно з інформацією, наданою працівником Василівського районного суду Запорізької області, вирок Василівського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2017 року в апеляційному порядку не переглядався.

При цьому, ОСОБА_4 не надав копію оскаржуваного рішення апеляційного суду, що з урахуванням вищезазначеного позбавляло суд касаційної інстанції визначитись з предметом оскарження.

Водночас подана касаційна скарга ОСОБА_4 не містила вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися з положеннями статті 436 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Також, касаційну скаргу ОСОБА_4 адресовано до Верховного Суду України, тоді як відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів») судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
В ухвалі, якою залишено без руху касаційну скаргу ОСОБА_4 , йому роз`яснювалися вимоги статті 427 КПК, відповідно до якої у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувались зі статтею 436 КПК.
При цьому ОСОБА_4 у резолютивній частині цієї ухвали визначено строк на усунення недоліків та роз`яснено порядок їх виконання.
В межах встановленого строку на усунення недоліків ОСОБА_4 на виконання ухвали касаційного суду від 07 листопада 2018 року направив до Верховного Суду клопотання, в якому він зазначає, що не може надати копію оскаржуваного рішення, оскільки немає можливості потрапити на прийом до начальника установи, де він відбуває покарання. Тому просить касаційний суд розглянути його касаційну скаргу, яка була направлена ним раніше, без копії оскаржуваного рішення Апеляційного суду Запорізької області та пом`якшити йому покарання.
Однак в клопотанні, яке ОСОБА_4 надіслав на усунення недоліків, ним не дотримано вимог статті 427 КПК, не враховано вказівок суду касаційної інстанції та не надано всупереч частини 5 статті 427 КПК копію оскаржуваного рішення апеляційного суду.
При цьому касаційним судом зверталась увага засудженого на те, що відповідно до інформації, наданої працівником Василівського районного суду Запорізької області, вирок Василівського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2017 року щодо нього в апеляційному порядку не переглядався.

Отже, ОСОБА_4 не усунув недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду, не зазначив доводів та підстав для скасування судових рішень та не надав копію оскаржуваного рішення апеляційного суду, а тому його касаційна скарга підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини 3 статті 429 КПК, Суд
постановив:

Повернути ОСОБА_4 його касаційну скаргуна судові рішення щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3