Справа № 752/5379/18
Провадження № 1-кс/752/8850/18
У Х В А Л А

16.10.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ст.слідчого СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000183 від 14.02.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

ст.слідчий СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000183 від 14.02.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, а саме: на комплекс приміщень по АДРЕСА_1 , договору купівлі-продажу комплексу нежитлових приміщень: Приміщення 1-го поверху, літ. А-3,4,5, група приміщень № 34, площею 390,8 кв.м.; Приміщення 2-го поверху, літ. А-3,4,5, група приміщень № 34, площею 366,5 кв.м.; Приміщення 3-го поверху, літ. А-3,4,5, група приміщень № 34, площею 392,0 кв.м.; Приміщення 4-го поверху, літ. А-3,4,5, група приміщень № 34, площею 349,1 кв.м. за ОСОБА_5 , внесення запису про право власності №11319382 від 01.09.2015.
Клопотання обгрунтовано тим, що Слідчим управлінням ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000183, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2018 за фактами шахрайського заволодіння майном ПАТ "УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК", вчиненого окремими службовими особами Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що невстановлені особи, із залученням окремих службових осіб Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, незаконно зареєстрували право власності на об`єкти нерухомого майна, за адресою: м. Донецьк, вул. Артема, 125, які належать ПАТ "УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК", вартістю 56 434 592,21 грн. чим завдали майнової шкоди в особливо великому розмірі зазначеній фінансовій установі.
Так, на підставі постанови Правління Національного банку України від 23.04.2015 № 265 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК» (далі - Банк), Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято Рішення № 87 від 24.04.2015р., яким з 24 квітня 2015 року розпочато процедуру ліквідації Банку та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію Банку.
З 12.11.2009 постійно знаходилось у власності Банку та було набуте останнім згідно рішенням Ворошилівського районного суду м. Донецька від 02.11.2009.
Право власності на майно було зареєстровано в Реєстрі права власності на нерухоме майно в книзі №7дкв-148 за номером 6349.
На момент запровадження в установі Банку тимчасової адміністрації, майно перебувало на балансі банку та було включено до складу ліквідаційної маси.
10 січня 2018 року в ході підготовчих дій щодо проведення аукціону та реалізації нерухомого майна (основних засобів банку), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з комплексу приміщень
- приміщення 1-го поверху, літ. А-3,4,5, група приміщень № 34,
площею 390,8 кв.м.;
-приміщення 2-го поверху, літ. А-3,4,5, група приміщень № 34,
площею 366,5 кв.м.;
- приміщення 3-го поверху, літ. А-3,4,5, група приміщень № 34,
площею 392,0 кв.м.;
- приміщення 4-го поверху, літ. А-3,4,5, група приміщень № 34,
площею 349,1 кв.м.,
балансова вартість яких станом на 01.01.2018 становила 56 434 592,21 грн., стало відомо, що невстановленими особами було вчинено ряд дій щодо зміни власника зазначеного майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в результаті чого вказане майно вибуло з володіння банку, поза волею та відома останнього, що спричинило Банку шкоду.
Установлено, що 01.09.2015 державний реєстратор реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області ОСОБА_6 внесла запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності №11319382 (дата та час реєстрації 01.09.2015 о 12:43:45) у відповідності до якого перереєструвала належне Банку нерухоме майно на користь третьої особи ОСОБА_5 .
Реєстрація права власності на нерухомість відбулась згідно заяви ОСОБА_7 та на підставі рішення Ленінського районного суду міста Донецьк від 17.04.2012 у справі № 2/532/861/2012 та Ухвали Ленінського районного суду від 24.04.2012.
Рішення про реєстрацію (індексний номер рішення: 24714800, дата та час реєстрації 24.09.2015 о 12:15:08), було винесено ОСОБА_8 , Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України.
Разом з тим, у Єдиному державному реєстрі судових рішень рішення Ленінського районного суду міста Донецьк від 17.04.2012 у справі №2/532/861/2012 та Ухвали Ленінського районного суду від 24.04.2012 відсутні.
За даними реєстру та інформації з офіційного сайту «Судова влада» справа за № 2/532/861/2012 з приводу визнання права власності на Нерухомість за позовом ОСОБА_5 в Ленінському районному суді м. Донецьк ніколи не розглядалась, судове рішення, на підставі якого було проведено реєстраційну дію ніколи не приймалось та в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутнє.
Таким чином реєстраційна дія з перереєстрації права власності на зазначене нерухоме майно була вчинена на підставі документів, справжність яких є сумнівною.
Постановою органу досудового розслідування від 03.10.2018 об`єкти нерухомого майна, а саме: комплекс приміщень яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 : Приміщення 1-го поверху, літ. А-3,4,5, група приміщень № 34, площею 390,8 кв.м.; Приміщення 2-го поверху, літ. А-3,4,5, група приміщень № 34, площею 366,5 кв.м.; Приміщення 3-го поверху, літ. А-3,4,5, група приміщень № 34, площею 392,0 кв.м.; Приміщення 4-го поверху, літ. А-3,4,5, група приміщень № 34, площею 349,1 кв.м. визнано речовим доказом.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, відчуження.
З метою збереження речових доказів у справі слідчий просить накласти арешт на зазначене майно.
Слідчий подала заяву, відповідно до якої підтримала клопотання і просила розглядати у її відсутність.
Володілець майна в судове засідання не викликався на підставі ст.163 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду клопотання встановлено, що Слідчим управлінням ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000183, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2018 за фактами шахрайського заволодіння майном ПАТ "УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК", вчиненого окремими службовими особами Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
ст.слідчий СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000183 від 14.02.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, а саме: на комплекс приміщень по АДРЕСА_1 , договору купівлі-продажу комплексу нежитлових приміщень: Приміщення 1-го поверху, літ. А-3,4,5, група приміщень № 34, площею 390,8 кв.м.; Приміщення 2-го поверху, літ. А-3,4,5, група приміщень № 34, площею 366,5 кв.м.; Приміщення 3-го поверху, літ. А-3,4,5, група приміщень № 34, площею 392,0 кв.м.; Приміщення 4-го поверху, літ. А-3,4,5, група приміщень № 34, площею 349,1 кв.м. за ОСОБА_5 , внесення запису про право власності №11319382 від 01.09.2015.
Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
У випадках, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправні впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що, як наслідок перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собі форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від дій останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальне провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

В силу положень ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

З наданих суду до клопотання письмових доказів вбачається, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, визначеним ст.170 КПК України, оскільки воно є речовим доказом у кримінальному провадженні.

З врахуванням викладеного, вважаю, що не застосування арешту може призвести до подальшого відчуження або знищення зазначеного майна, в зв`язку з чим з метою збереження речових доказів, вважаю за необхідне задовольнити заявлене клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання ст.слідчого СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000183 від 14.02.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, задовольнити.
Накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, а саме: комплекс приміщень, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 : Приміщення 1-го поверху, літ. А-3,4,5, група приміщень № 34, площею 390,8 кв.м.; Приміщення 2-го поверху, літ. А-3,4,5, група приміщень № 34, площею 366,5 кв.м.; Приміщення 3-го поверху, літ. А-3,4,5, група приміщень № 34, площею 392,0 кв.м.; Приміщення 4-го поверху, літ. А-3,4,5, група приміщень № 34, площею 349,1 кв.м. та заборонити його відчуження, розпорядження й проведення реєстраційних дій щодо цього майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя