Справа № 487/4290/18
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

27.11.2018 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження №0001811 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Баштанського районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне
провадження №0001811 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Розгляд справи призначено на 27.11.2018 року о 16.00 годин.

27.11.2018 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого строком на 60 діб.
Підтримуючи своє клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, при цьому даним ризикам неможливо запобігти інакше, ніж тримаючи обвинуваченого під вартою.
Обвинувачений та захисники ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ,) заперечували щодо задоволення клопотання. Вважали, що клопотання необґрунтоване, прокурором не надано доказів наявності ризиків, а посилання на можливість обвинуваченим продовжити вчиняти кримінальні правопорушення та переховуватися від суду вважають такими, що не відповідають дійсності. Просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, в зв`язку з чим захисниками 27.11.2018 року надано до суду відповідні клопотання.

Вислухавши учасників процесу, суд дійшов наступного.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи. Обґрунтування доцільності продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177,178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

Враховуючи, що в обґрунтування клопотання прокурором не наведено конкретних фактів, які б свідчили про те, що ризики, які стали б підставою для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились. Фактично прокурор послався лише на тяжкість обвинувачення, при цьому вказав лише на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та продовжити кримінальне правопорушення. При цьому на відміну від попереднього клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурор виключив ризик передбачених п.п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків.
Таким чином, на даний час ризики, що були враховані під час обрання запобіжного заходу, на даний час зменшились.
Суд, керуючись ст. ст. 3, 5, 6, 7 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, 1950 року, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який має сім`ю, вперше притягується до кримінальної відповідальності, постійне місце проживання, а також фактичне зменшення ризиків, заявлених прокурором, приходить до висновку про те, що на даній стадії судового провадження запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 21.00 до 06.00 години буде достатнім для його забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.181КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання в виді позбавлення волі.

Крім цього, застосовуючи до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на нього додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. 314, 315, 316, 336, 177, 181, 194, 195, 201 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Клопотання захисників про заміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт - задовольнити.

Замінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт строком на 2 (два) місяці - з 27 листопада 2018 року по 27 січня 2019 року включно, заборонивши залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період з 21.00 до 06.00 години.

Зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду.

Покласти на обвинуваченого обов`язок не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає (м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області) без дозволу суду.

Роз`яснити ОСОБА_6 що що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, застосовувати електронні засоби контролю.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 202 КПК України обвинуваченого ОСОБА_6 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 невідкладно прибути до місця свого проживання: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: