1 із 4 Справа №303/5736/18
Провадження 1-КП/303/637/18
Номер рядка статистичного звіту-35
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2018 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0000855 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,
обвинуваченого за частиною 1 статті 289 КК України,-
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 04 серпня 2018 року близько 23 години 00 хвилин перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись тим, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, незаконного заволодів транспортним засобом марки ВАЗ «2107», 1989 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 та перебуває у користуванні ОСОБА_6 .
У подальшому, рухаючись по вулиці Дружби в селі Велики Лучки Мукачівського району Закарпатської області з`їхав у кювет. Вартість відновлюваних робіт транспортного засобу становить 5546 гривень 16 копійок.
Вказані вище дії ОСОБА_3 , органом досудового розслідування, кваліфіковані за частиною 1 статті 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення злочину, відповідають дійсності. При цьому не оспорював ні обставини скоєння злочину, що інкримінується, ні вартість викраденого, ні вину.
Потерпілий у судове засідання не прибув, просив розглянути справу в його відсутності. Суд враховує позицію потерпілого, який не звертався до суду з цивільним позовом, міру покарання, яку необхідно обрати обвинуваченому, за вчинений злочин, залишив на розсуд суду. Слід зазначити, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

2 із 4
Беручи до уваги, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, а також враховуючи що учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи судом визначено обсяг дослідження доказів з урахуванням вимог частини 3 статті 349 КПК України.
Вирішуючи питання щодо правильності дій кваліфікації обвинуваченого суд враховує позицію викладену в пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні». Зокрема, незаконне заволодіння транспортним засобом слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз.
Слід зазначити, що цей злочин визнається закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування, а якщо заволодіння відбувається під час руху транспортного засобу, - з моменту встановлення контролю над ним.
Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого - частиною 1 статті 289 КК України , а саме незаконне заволодіння транспортним засобом.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст.ст. 65-67 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному, відшкодування шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Пунктом 3 зазначеної вище Постанови визначено, що ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те, що він скоїв злочин, передбачений частиною 1 статті 289 КК України, який в силу статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_3 на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, проживає з батьками.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити йому покарання в межах санкції статті.
Згідно висновку досудової доповіді Хустського районного Філії ДУ «Центр пробації» в

3 із 4
Закарпатській області ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим є середньою. Проте, беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого та спосіб життя, історію правопорушень орган пробації вважає, що виправлення особи без ізоляції від суспільства на певний строк можливе, за умови здійснення з боку зазначеного вище органу наглядових та соціально-виховних заходів, які необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, та за наявності мотивації і готовності до змін самого обвинуваченого.
При викладеному, з урахування всіх обставин справи та мотиву вчинення злочину, за який обвинуваченому слід обрати покарання пов`язане з позбавленням волі, але враховуючи, наведене вище, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробування в порядку статтей 75,76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку статті 100 КПК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку статті 124 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст.374,376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 3(трьох) років обмеження волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем його проживання.
Речовий доказ: автомобіль марки ВАЗ «2107», 1989 року випуску д.н.з НОМЕР_1 , що переданий на зберігання ОСОБА_6 повернути останньому.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 1001 (одну тисячу одну) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області, при цьому відповідно частини 3 статті 349 КПК України вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.
Відповідно до приписів частини 6 статті 376 КПК України копію негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

4 із 4
Роз`яснити сторонам кримінального провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуюча ОСОБА_1