БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1973/18
Провадження № 1-в/497/83/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2018 року Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу пробації ОСОБА_4 ,
засудженої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград подання інспектора Болградського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 , що погоджене з начальником Болградського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування покарання відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Болград Одеської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, неодружена, виховує чотирьох дітей, проживає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
13.11.2018 року до суду звернувся представник зазначеного органу пробації - Болградського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області з вищевказаним поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженої ОСОБА_5 , і направлення її для відбування призначеного судом покарання посилаючись на те, що засуджена ухиляється від виконання обов`язків, покладених на неї судом, а саме не з`являється до Болградського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області за викликами.
До подання додано особову справу засудженої №11/2018, з матеріалів якої вбачається, що ОСОБА_5 була засуджена вироком Малиновського районного суду м.Одеса від 15.03.2017 року за ст.307ч.2, з застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України була звільнена від відбування цього покарання з випробуванням строком на 3 роки і відповідно до ст.76ч.1п.1,2 КК України на неї було покладено обов`язки періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
У судовому засіданні представник органу пробації підтримав подання, просив задовольнити, пояснивши, що відносно засудженої вже одного разу подавалося подання до суду з причини неявки засудженої на реєстрацію з 27.04.2018року декілька разів, - і 07.09.2017 року суд відмовив у його задоволенні, попередивши засуджену про необхідність виконувати вимоги Закону щодо періодичної реєстрації в органі пробації, засуджена стверджувала, що зрозуміла, але вже 05.11.2018 року засуджена знову не з`явилася без поважної причини для реєстрації, тому підлягає направленню для відбування покарання.
Засуджена пояснила суду, що вона дійсно 05.11.2018року не прибула до Відділу пробації для реєстрації саме у визначений день з поважної причини - в неї дуже захворіла дитина - старша дочка, в неї була фолікулярна ангіна і гайморит, їй внутрішньовенно капали антибіотики, це дуже довго, оскільки їх капають повільно і, оскільки дітей в неї четверо, її мати перебувала з молодшими окремо, щоб діти не захворіли. Вона, засуджена, з`явилася до органу пробації через два дні і написала пояснення, та надає суду для огляду довідку з амбулаторії на підтвердження хвороби дитини, висновки для себе зробила, та докладе максимум зусиль аби стати на шлях виправлення, просить подання не задовольняти.
Прокурор, посилаючись на те, що засуджена більше не скоювала правопорушень, оскільки до адміністративної і кримінальної відповідальності не притягувалася за час іспитового строку, вважає, що відсутні підстави для направлення засудженої для відбування покарання, тим більш, що її неявку не можна вважати як неявку без поважної причини, що підтверджується медичною довідкою про хворобу дитини, крім того, засуджена стверджує, що попереджала інспектора телефоном про те, що з`явитися не може, та врешті добровільно з`явилася до органу пробації.
Вивчивши подання, дослідивши матеріали подання, вислухавши доводи представника Болградського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області, думку прокурора, засудженої, суд вважає, що вказане подання задоволенню не підлягає за наступних обставин.
Відповідно до ст. 164ч.3 КВК України, на осіб, які звільнені від відбування покарання з випробувальним терміном, покладається ряд обов`язків, а саме: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.
В разі, якщо засуджений з незалежних від нього обставин не може виконати обов`язок (обов`язки), покладені на нього судом, уповноважений орган з питань пробації направляє до суду обґрунтоване подання про зміну таких обов`язків.
Статтею 166 КВК України передбачена відповідальність осіб, звільнених від відбування покарання, у т.ч. уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Згідно п.4 цієї ж статті письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується в разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України, ч.2 ст.166 КВК України обов`язковими підставами направлення засудженого для відбування призначеного покарання є невиконання засудженим покладених на нього обов`язків або систематичне вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Відповідно до п. 5.3 Розділу IV «Порядку здійснення контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та звільнених від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років /статті 75-79, 83 Кримінального кодексу України, статті 163-166 Кримінально-виконавчого кодексу України/», Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом від 19.12.2003 N 270/1560 Державного департаменту України з питань виконання покарання МВС України (далі - Інструкція), якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин /що повинно бути підтверджено матеріалами/ або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання , … , то інспекція вносить до суду подання /додаток 44 до цієї Інструкції/ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, згідно з ч. 2 ст. 78 КК, за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів ) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
У судовому засіданні з`ясувалося, що неявка засудженої для реєстрації до органу пробації була з поважної причини, оскільки засудженою надана довідка про хворобу дитини і вона повідомила про те, що попереджала телефоном інспектора про причину неявки і з`явилася для реєстрації через два дні після необхідної дати добровільно. Ці відомості нічим не спростовані.
Тому суд дійшов висновку, що суду не надано достатніх даних, що вказують на відсутність поважних причин неявки засудженої для реєстрації. Крім того, доказів про те, що засуджена систематично вчиняє правопорушення чи створює суспільну небезпеку, перебуваючи на волі суду також не надано. До того ж, саме по собі неналежне виконання покладених на засудженого обов`язків ще не є підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання виходячи з вимог ч.2 ст.78 КК України, ч.2 ст.166 КВК України.
В ході даного судового засідання не встановлено також й доказів того, що засуджена ОСОБА_5 не бажає стати на шлях виправлення, оскільки, згідно вимоги про судимість від 29.10.2018 року вбачається, що з часу засудження вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 15.03.2017 року засуджена жодних кримінальних правопорушень не вчиняла, а також не притягувалася й до адміністративної відповідальності, негативна характеристика стосовно неї відсутня.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вищевказаного подання, тому матеріали особової справи, додані до подання, клопотання підлягають поверненню до Болградського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області для продовження виконання вироку суду.
Керуючись ст.ст.318-380, 537, 539 КПК України, ст. 78 ч.2 КК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання інспектора Болградського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області ОСОБА_6 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 15.03.2017 року - відмовити.
Матеріали особової справи № 11/2018 повернути до Болградського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області для продовження виконання вироку суду.
На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.
Суддя ОСОБА_1