Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1723/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 на постанову начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Черкаської області радника юстиції ОСОБА_5 від 14 лютого 2019 про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язати вчинити дії -,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із скаргою на постанову прокуратури Черкаської області про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000161.
Свою скаргу мотивує тим, що 19.02.2019 отримав постанову про відмову у задоволенні клопотання від 12.02.2019 про визначення підслідності за Державним бюро розслідувань кримінального провадження №0000161, винесену 14.12.2019 начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 в якій викладено власну думку ,а не навела належного обґрунтування для такої відмови. Вважає ,що небажання уповноважених осіб прокуратури Черкаської області належно розслідувати кримінальне провадження №0000161 є підставою передачі для подальшого досудового розслідування до Державного бюро розслідування.
Просив скасувати постанову про відмову у задоволенні його клопотання від 12.02.2019 року про визначення підслідності за Державним бюро розслідувань кримінального провадження №0000161,яку 14.02.2019 року виніс начальник відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 ,якою йому було відмовлено в задоволенні клопотання від 12.02.2019 року про направлення кримінального провадження №0000161 для подальшого досудового розслідування до Державного бюро розслідувань та зобов`язати уповноважених осіб прокуратури Черкаської області вирішити питання відповідно до « інструкції» Генерального прокуратура від 07.12.2018 року №01/1/3/2-22 вих -420окв-18,про забезпечення передачі кримінального провадження №0000161,послідовного ДБР,за належністю.
В судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Вважає що його по справі невинного засудили,а слідчий ,який сфабрикував справу не засуджений. Справу три рази закривали,розслідування по справі не проводиться,а тому просить справу передати в ДБР та скасувати постанову від 14.02.2019 року. Якщо прокурор не хоче вирішити питання про передачу справи до ДБР слідчий суддя повинен зобов`язати уповноважених осіб прокуратури вирішити питання відповідно до « інструкції» Генерального прокуратура від 07.12.2018 року №01/1/3/2-22 вих -420окв-18, про забезпечення передачі кримінального провадження №0000161,послідовного ДБР,за належністю.
Прокурор заперечувала проти задоволення скарги,оскільки вважає що постанова законна та обґрунтована та відсутні підстави для направлення справи до ДБР.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_4 , думку прокурора, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом прокуратури Черкаської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000161 від 10.08.2017 за зверненням ОСОБА_4 щодо законності дій старшого слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 під час розслідування кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.
12.02.2019 року ОСОБА_7 звернувся до прокуратури Черкаської області з клопотанням, в якому просив визначити підслідність досудового розслідування кримінального провадження №0000161 від 10.08.2017 за Державним бюро розслідувань.
14.02.2019 року начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 винесено постанову, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 від 12.02.1019.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого потерпілий звернувся зі скаргою до слідчого судді.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання
Постанова мотивована тим, що відповідно до Прикінцевих положень КПК України слідчі органів прокуратури мали право розпочинати та розслідувати Державному бюро розслідувань кримінальні правопорушення до 20.11.2017.
Відповідно до Перехідних положень КПК України, розслідування злочинів, розпочатих слідчими органів прокуратури та підслідних Державному бюро розслідувань, продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури до закінчення досудового розслідування, але не довше ніж до 20.11.2019.
Разом з тим, на цей час передача кримінального провадження до новоствореного органу досудового розслідування може призвести до тяганини та порушення розумних строків, встановлених ст. 28 КПК України.
З цією метою, враховуючи всебічність, повноту і неупередженість дослідження усіх обставин кримінального провадження, виявлення тих обставин, що викривають, так і тих , що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, визнати доцільним забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень слідчими прокуратури Черкаської області, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000161.
Розділом ХІ перехідних положень КПК України передбачено, що до дня введення в дію положень частини четвертої статті 216 цього Кодексу повноваження щодо досудового розслідування здійснюють слідчі органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, - щодо злочинів, передбачених частиною четвертою статті 216 цього Кодексу.
Після введення в дію положень частини четвертої статті 216 цього Кодексу кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, до закінчення досудового розслідування, але не довше двох років. Після закінчення дворічного строку кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, у тримісячний строк передаються слідчим органів Державного бюро розслідувань. Слідчі органи прокуратури мали право розпочинати та розслідувати підслідні Державному бюро розслідувань кримінальні провадження до 20.11.2017 і мають продовжувати здійснювати розслідування до закінчення досудового розслідування, але не довше ніж до 20.11.2019року.
За таких обставин, на думку слідчого судді підстав для направлення кримінального провадження №0000161 до Державного бюро розслідувань для проведення розслідування відсутня.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як і ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове слідство - форма досудового розслідування, в якій здійснюється розслідування злочинів.
Метою досудового розслідування є отримання у передбаченому цим Кодексом порядку фактичних даних, на підставі яких слідчий встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий (в тому числі і про призначення експертизи), прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Статтею 110 КПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, прокурора складається з: вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
В судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування по обставинах кримінального провадження було проведено ряд процесуальних дій, а тому передача кримінального провадження за підслідністю до Державного бюро розслідувань спричинить тяганину та порушення розумних строків досудового розслідування, передбачених КПК України.
Під час досудового розслідування системний аналіз змісту ст. 36, 216, 218 КПК України свідчить, підслідність визначається постановою прокурора, який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням. Забезпечення контролю з правомірності дій прокурора та органу досудового розслідування, щодо дотримання належної процедури досудового розслідування, зокрема і дотримання правил підслідності, гарантується передбаченою законом процедурою кримінального провадження, яка передбачає перевірку таких обставин та надання їм оцінки судом під час розгляду кримінального провадження.
Норми КПК не передбачають компетенції суду (слідчого судді) втручатися в порядок визначення органу досудового розслідування, оскільки це є виключним повноваженням сторони обвинувачення. Зазначений висновок обумовлюється і порядком розгляду спорів про підслідність, який визначений ч.5 ст.218 КПК України.
Тому, питання визначення органу досудового розслідування є компетенцією прокурора, який бере участь у кримінальному провадженні. Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не втручаючись у зміст такої компетенції при розгляді скарги перевіряє лише дотримання відповідною службовою особою процедури прийняття такого рішення та наявності у такої особи правомочності його прийняття.
Слідчий суддя, вважає ,що постанова начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 14.02.2019 року є мотивованою та відповідає критеріям, передбаченим ст. 110 КПК України.
А тому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.
На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 3, 36, 110, 220, 244, 303, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, - У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 про скасування постанови начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Черкаської області радника юстиції ОСОБА_5 від 14.02.2019 про відмову у задоволенні клопотання зобов`язати вчинити дії - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 18.03.2019 р. о 17год.00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1