Справа № 487/239/19
Провадження № 1-кс/487/305/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2019 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кумари Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, працюючого дільничним офіцером поліції сектору превенції Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.5 ст.27 ч.3 ст. 368 КК України.

ВСТАНОВИВ:

10.01.2019 року прокурор військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
В клопотанні прокурор зазначає, що територіальним управлінням ДБР, розташованому в м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000591 від 19.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що Наказом начальника Головного Управління Національної поліції в Одеській області від 12.12.2018 за № 1879 о/с підполковник поліції ОСОБА_4 призначений на посаду дільничним офіцером поліції сектору превенції Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області та відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», п. 1 примітки до ст. 364 КК України, є службовою особою, яка за спеціальним повноваженням здійснює функції представника влади.

В силу наявного досвіду роботи в органах поліції ОСОБА_4 знав та розумів, що вимогами статей 3 та 22 Закону України «Про запобігання корупції», поліцейським заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_4 , усупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив корисливий корупційний злочин, а саме вимагав та одержав, як службова особа, неправомірну вигоду, за вчинення в інтересах третіх осіб умисних дій з використанням свого службового становища, за наступних обставин.

Так, у місті Одесі постійно мешкає громадянин ОСОБА_6 , до якого 21.11.2018 звернулась його знайома ОСОБА_7 з проханням з`ясувати порядок переведення до місця служби на території м. Одеси або Одеської області її брата, військовослужбовця строкової служби ОСОБА_8 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .

Про вказані обставини стало відомо ОСОБА_4 , який зазначив, що має стійкі зв`язки з командним складом Збройних Сил України та може вирішити питання щодо переведення ОСОБА_9 для подальшого проходження військової служби на територію АДРЕСА_1 .

Проаналізувавши одержану інформацію, у ОСОБА_4 зважаючи на товариські відносини із кодуванням Збройних Сил України в компетенцію яких входить вирішення вказаного питання щодо переведення військовослужбовця ОСОБА_7 для подальшого проходження військової служби на територію військових частин дислокованих у м. Одеси та Одеської області, виник злочинний намір спільного з останніми незаконного збагачення шляхом одержання від громадянина ОСОБА_6 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 4000 доларів США.

Так, на початку грудня 2018 за допомогою засобів телефонного зв`язку ОСОБА_4 зв`язався з ОСОБА_6 та домовився про зустріч, з метою реалізацію спільного з невстановленими на теперішній час слідством військовими посадовими особам ЗС України злочинного плану, діючи за попередньою змовою з вищевказаними посадовою особою, в той же день в ході зустрічі з ОСОБА_6 виказавши останньому проханням щодо передачі неправомірної вигоди у розмірі 4000 (чотири тисячі) доларів США, за вчинення в інтересах третіх осіб дій, з використанням наданої посадовим особам ЗС України влади та службового становища.

19.12.2018 громадянин ОСОБА_6 розуміючи протиправність вимог ОСОБА_4 , звернувся до правоохоронних органів та діяв під контролем з метою перевірки дійсності намірів ОСОБА_4 на отримання неправомірної вигоди для себе та невстановлених на даний час слідства посадових осіб ЗС України.

21.12.2018 в приміщенні службового кабінету №15 Шевченківського ВП Приморського ВП м. Одеси ГУ НП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вулиця Канатна, 101-В підполковник поліції ОСОБА_4 підтвердив дійсність своїх злочинних намірів на отримання неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_6 у розмірі 4000 тисяч доларів США, поставивши вимогу, що необхідно передати першу частину обумовленої неправомірної вигоди, за вчинення в інтересах ОСОБА_7 дій з використанням наданої посадовим особам командування ЗС України влади та службового становища, направлених на переведення ОСОБА_7 для подальшого проходження військової служби на територію м. Одеси та Одеської області, поєднавши своє прохання з погрозою настання негативних наслідків для ОСОБА_7 , у разі відмови ОСОБА_6 в передачі неправомірної вигоди.

В той же час, у зоні відповідальності та обслуговування дільничного офіцеру поліції Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_4 перебуває провулок Садовий у м. Одесі, при цьому останній уповноважений владними повноваженнями на притягнення до адміністративної відповідальності осіб за вчинення ними таких адміністративних правопорушень, у тому числі фактів порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, придбання самогону та інших міцних спиртних напоїв домашнього вироблення та виготовлення, придбання, зберігання або реалізація фальсифікованих алкогольних напоїв.

21.12.2018 в приміщенні службового кабінету №15 Шевченківського ВП Приморського ВП м. Одеси ГУ НП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вулиця Канатна, 101-В громадянин ОСОБА_6 повідомив підполковнику поліції ОСОБА_4 , що на території діяльності Шевченківського ВП Приморського ВП м. Одеси ГУ НП в Одеській області здійснюється реалізація алкогольних напоїв, в той же час ОСОБА_4 діючи усупереч інтересам своїх службових обов`язків, реалізуючи раптовий умисел на отримання неправомірної вигоди, виказав ОСОБА_6 прохання передати для нього неправомірну вигоду, повідомивши, що розмір неправомірної вигоди він повідомить ОСОБА_6 додатково порадившись з керівництвом Шевченківського ВП Приморського ВП м. Одеси ГУ НП в Одеській області.

25.12.2018 приблизно о 11 годині 00 хвилин, перебуваючи у автомобілі марки Nissan Almera держаний номер реєстрації НОМЕР_2 , перебуваючи у м. Одесі, поблизу Тираспольської площі підполковник поліції ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_6 для себе та невстановлених на даний час слідства посадових осіб ЗС України, першу частину неправомірної вигоду у розмірі 500 доларів США, за вчинення та невчинення в інтересах ОСОБА_7 дій, з використанням наданої вказаним посадовим особам ЗС влади та службового становища, обговоривши механізм передачі другою частини неправомірної вигоди, після новорічних свят.

Тоді ж, перебуваючи в тому ж автомобілі марки Nissan Almera держаний номер реєстрації НОМЕР_2 , підполковник поліції ОСОБА_4 виказав прохання ОСОБА_6 передати неправомірну вигоду за безперешкодний продаж алкогольних напоїв на території діяльності Шевченківського ВП Приморського ВП м. Одеси ГУ НП в Одеській області у розмірі 300 доларів США, щомісячно.

08.01.2019 приблизно об 12 год. 20 хв. в приміщенні службового кабінету №15 Шевченківського ВП Приморського ВП м. Одеси ГУ НП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вулиця Канатна, 101-В підполковник поліції ОСОБА_4 завершуючи свої злочинні дії по одержанню неправомірної вигоди до кінця, отримав від громадянина ОСОБА_6 другу частину неправомірної вигоди для себе та невстановлених на даний час слідства посадових осіб ЗС України, у розмірі 3500 доларів США, за вчинення та не вчинення в інтересах ОСОБА_7 дій, з використанням наданої невстановленим посадовим особам ЗС України влади та службового становища, щодо переведення ОСОБА_7 для подальшого проходження військової служби на територію військових частин дислокованих у м. Одесі або Одеської області.

В той же час, в приміщенні службового кабінету №15 Шевченківського ВП Приморського ВП м. Одеси ГУ НП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вулиця Канатна, 101-В підполковник поліції ОСОБА_4 отримав для себе від громадянина ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді 300 доларів США, за безперешкодний продаж ним підакцизних алкогольних напоїв на території Приморського району м. Одеси без відповідного дозволу та не притягнення за такі порушення до передбаченої законом відповідальності.

Після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_4 був затриманий працівниками правоохоронних органів в порядку ст. 208 КПК України та його злочинну діяльність було припинено.
09.01.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України та за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 368 КК України та за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просив про задоволення клопотання. Пояснив, що застава повинна бути визначена у розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки ОСОБА_4 має у своєму особистому користуванні Nissan Almera державний номер реєстрації НОМЕР_2 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , хоча вказана інформації не відображена в декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2017 рік, поданої на офіційному сайті НАЗК 02.01.2019 у зв`язку з тим що він є кандидатом на посаду, вказане може свідчити про намагання ОСОБА_4 приховати свої доходи та активи, рухоме та нерухоме майно. Вчинене останнім кримінальні правопорушення створило в суспільстві негативне враження безладдя, безкарності та хабарництва у системі органів Національної поліції України, зважаючи на суспільно-політичну ситуацію в державі.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Пояснив, що 08.01.2019 року в своєму службовому кабінеті отримав від ОСОБА_6 3500 доларів США, які при затрианні добровільно видав працівникам СБУ. Нерухомого майна він не має, квартиру в м. Одесі безоплатно винаймає у знайомого та сплачує лише за комунальні послуги, автомобіль Нісан йому не належить та отримав його у користуання від знайомого. Зазначив, що протягом двох років не працював та не мав доходів, а поновлений на роботі за рішенням суду лише 18.12.2018 року, його дружина тимчасово не працює та у нього на утриманні також знаходить дочка ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний з триманням під варто. Пояснив, що пред`явлена підозра є некоректною та необґрунтованою, адже органом досудового розслідування не зазначено в чому конкретно полягає використання ОСОБА_4 влади та службового становища. Стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, оскільки всі свідки - ОСОБА_6 та поняті, вже допитані, всі кошти вилучені; підозрюваний не працював майже два роки, має міцні соціальні зв`язки, дружина не працює, доглядає доньку, вилучені всі банківські картки. Розмір застави завищений та не обґрунтований. Звернув увагу на те, що ОСОБА_4 не має у власності рухомого чи нерухомого майна, єдиним джерелом доходу є заробітна плата. Розмір застави, який просить прокурор є завідомо непомірний для сплати підозрюваним та таким, що не створює фактично для нього жодної альтернативи, адже є неспівмірним з даними про його особу та про його матеріальний стан. За вказаних обставин, просив обрати запобіжний захід не повязаний з триманням під вартою, а у разі застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, просив визначити її у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, адже враховуючи матеріальний стан ОСОБА_4 лише такий розмір буде відповідати законній меті його застосування.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки сторін кримінального провадження, суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Територіальним управлінням ДБР, розташованому в м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000591 від 19.12.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

08.01.2019 р. о 12 год. 33 хв. в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, затримано ОСОБА_4 .

09.01.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень при наступних обставинах:

21.11.2018 року до мешканця міста Одеси ОСОБА_6 звернулась його знайома ОСОБА_7 з проханням з`ясувати порядок переведення до місця служби на території м. Одеси або Одеської області її брата, військовослужбовця строкової служби ОСОБА_8 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .
Про вказані обставини стало відомо ОСОБА_4 , який зазначив, що має стійкі зв`язки з командним складом Збройних Сил України та може вирішити питання щодо переведення ОСОБА_7 для подальшого проходження військової служби на територію АДРЕСА_1 .
Проаналізувавши одержану інформацію, у ОСОБА_4 зважаючи на товариські відносини із кодуванням Збройних Сил України в компетенцію яких входить вирішення вказаного питання щодо переведення військовослужбовця ОСОБА_7 для подальшого проходження військової служби на територію військових частин дислокованих у м. Одеси та Одеської області, виник злочинний намір спільного з останніми незаконного збагачення шляхом одержання від громадянина ОСОБА_6 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 4000 доларів США.
На початку грудня 2018 за допомогою засобів телефонного зв`язку ОСОБА_4 зв`язався з ОСОБА_6 та домовився про зустріч, з метою реалізацію спільного з невстановленими на теперішній час слідством військовими посадовими особам ЗС України злочинного плану, діючи за попередньою змовою з вищевказаними посадовими особами, в той же день в ході зустрічі з ОСОБА_6 виказавши останньому проханням щодо передачі неправомірної вигоди у розмірі 4000 (чотири тисячі) доларів США, за вчинення в інтересах третіх осіб дій, з використанням наданої посадовим особам ЗС України влади та службового становища.
19.12.2018 р. громадянин ОСОБА_6 розуміючи протиправність вимог ОСОБА_4 , звернувся до правоохоронних органів та діяв під контролем з метою перевірки дійсності намірів ОСОБА_4 на отримання неправомірної вигоди для себе та невстановлених на даний час слідства посадових осіб ЗС України.
21.12.2018 в приміщенні службового кабінету №15 Шевченківського ВП Приморського ВП м. Одеси ГУ НП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вулиця Канатна, 101-В підполковник поліції ОСОБА_4 підтвердив дійсність своїх злочинних намірів на отримання неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_6 у розмірі 4000 тисяч доларів США, поставивши вимогу, що необхідно передати першу частину обумовленої неправомірної вигоди, за вчинення в інтересах ОСОБА_7 дій з використанням наданої посадовим особам командування ЗС України влади та службового становища, направлених на переведення ОСОБА_7 для подальшого проходження військової служби на територію м. Одеси та Одеської області, поєднавши своє прохання з погрозою настання негативних наслідків для ОСОБА_7 , у разі відмови ОСОБА_6 в передачі неправомірної вигоди.
В той же час, у зоні відповідальності та обслуговування дільничного офіцеру поліції Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_4 перебуває провулок Садовий у м. Одесі, при цьому останній уповноважений владними повноваженнями на притягнення до адміністративної відповідальності осіб за вчинення ними таких адміністративних правопорушень, у тому числі фактів порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, придбання самогону та інших міцних спиртних напоїв домашнього вироблення та виготовлення, придбання, зберігання або реалізація фальсифікованих алкогольних напоїв.
21.12.2018 року в приміщенні службового кабінету №15 Шевченківського ВП Приморського ВП м. Одеси ГУ НП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вулиця Канатна, 101-В громадянин ОСОБА_6 повідомив підполковнику поліції ОСОБА_4 , що на території діяльності Шевченківського ВП Приморського ВП м. Одеси ГУ НП в Одеській області здійснюється реалізація алкогольних напоїв, в той же час ОСОБА_4 діючи усупереч інтересам своїх службових обов`язків, реалізуючи раптовий умисел на отримання неправомірної вигоди, виказав ОСОБА_6 прохання передати для нього неправомірну вигоду, повідомивши, що розмір неправомірної вигоди він повідомить ОСОБА_6 додатково порадившись з керівництвом Шевченківського ВП Приморського ВП м. Одеси ГУ НП в Одеській області.
25.12.2018 року приблизно о 11 годині 00 хвилин, перебуваючи у автомобілі марки Nissan Almera держаний номер реєстрації НОМЕР_2 , перебуваючи у м. Одесі, поблизу Тираспольської площі підполковник поліції ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_6 для себе та невстановлених на даний час слідства посадових осіб ЗС України, першу частину неправомірної вигоду у розмірі 500 доларів США, за вчинення та невчинення в інтересах ОСОБА_7 дій, з використанням наданої вказаним посадовим особам ЗС влади та службового становища, обговоривши механізм передачі другою частини неправомірної вигоди, після новорічних свят.
Тоді ж, перебуваючи в тому ж автомобілі марки Nissan Almera держаний номер реєстрації НОМЕР_2 , підполковник поліції ОСОБА_4 виказав прохання ОСОБА_6 передати неправомірну вигоду за безперешкодний продаж алкогольних напоїв на території діяльності Шевченківського ВП Приморського ВП м. Одеси ГУ НП в Одеській області у розмірі 300 доларів США, щомісячно.
08.01.2019 приблизно об 12 год. 20 хв. в приміщенні службового кабінету №15 Шевченківського ВП Приморського ВП м. Одеси ТУ НП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вулиця Канатна, 101-В підполковник поліції ОСОБА_4 завершуючи свої злочинні дії по одержанню неправомірної вигоди до кінця, отримав від громадянина ОСОБА_6 другу частину неправомірної вигоди для себе та невстановлених на даний час слідства посадових осіб ЗС України, у розмірі 3500 доларів США, за вчинення та не вчинення в інтересах ОСОБА_7 дій, з використанням наданої невстановленим посадовим особам ЗС України владі та службового становища, щодо переведення ОСОБА_7 для подальшого проходження військової служби на територію військових частин дислокованих у м. Одесі або Одеської області.
В той же час, в приміщенні службового кабінету №15 Шевченківського ВП Приморського ВП м. Одеси ГУ НП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вулиця Канатна, 101-В підполковник поліції ОСОБА_4 отримав для себе від громадянина ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді 300 доларів США, за безперешкодний продаж ним підакцизних алкогольних напоїв на території Приморського району м. Одеси без відповідного дозволу та не притягнення за такі порушення до передбаченої законом відповідальності.
Після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_4 був затриманий працівниками правоохоронних органів в порядку ст. 208 КПК України та його злочинну діяльність було припинено.
Наведені дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 368 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України підтверджують досліджені матеріали кримінального провадження:

- заява про вчинення кримінального правопорушення;

- матеріали ГВ БКОЗ УСБ України в Одеській області;

- протокол допиту свідка та додаткового допиту свідка ОСОБА_6 ;

- протоколи допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

- протокол огляду та вручення грошових коштів;

- протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину;

- протоколом обшуку службового кабінету №15 Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_4 , оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, є працівником поліції і має вільний доступ до службових кабінетів, наразі проведенні не всі необхідні слідчі (розшукові) дії; підозрюваний тривалий час працював в правоохоронних органах і має стійкі зв`язки у правоохоронних органах.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, є працівником правоохоронних органів, має постійне місце проживання, за місцем проживання та місцем роботи характеризується виключно позитивно, раніше не судимий.
Суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків чи продовжити кримінальне правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні прокурора, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту щодо можливості запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу, оскільки, хоча підозрюваний і має міцні соціальні зв`язки та позитивні характеристики, що свідчить про зменшення ризику переховування від органів досудового розслідування, але не усуває всіх інших, встановлених судом ризиків.

Оцінюючи доводи захисника про відсутність повноважень у прокурорів військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України на здійснення процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя виходячи з наступного. Відповідно до ст.. 131- 1 Конституції України, в Україні дії прокуратура, яка, серед іншого, здійснює організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку. Військові прокуратури входять до системи органів прокуратури України, визначеної ст.. 7 Закону України «Про прокуратуру». Єдність системи прокуратури України забезпечується: 1) єдиними засадами організації та діяльності прокуратури; 2) єдиним статусом прокурорів; 3) єдиним порядком організаційного забезпечення діяльності прокурорів; 4) фінансуванням прокуратури виключно з Державного бюджету України; 5) вирішенням питань внутрішньої діяльності прокуратури органами прокурорського самоврядування.
Відповідно до ч. 7 ст. 214 КПК України, якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.
Згідно з положеннями п.15 ч.1 ст.3 КПК України, прокурором є особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 17 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень. Частиною 2 ст. 36 КПК України визначені повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.
Разом з цим, положення КПК України не містять приписів щодо визначення органу прокуратури, прокурор якої має здійснювати процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у конкретному кримінальному провадженні.
Приймаючи до уваги, що повідомлення про вчинення злочину від 19.12.2018 року та заява ОСОБА_6 про вчинення злочину від 20.12.2018 року надійшли саме до військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України та саме за цими повідомленнями було внесено відомості до ЄРДР, а постановою військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_14 від 19.12.2018 року визначено групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає безпідставними доводи захисника щодо відсутності у прокурорів військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України повноважень на здійснення процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, після внесення якої він повинен бути звільнений з під варти.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Положення ч.5 ст. 182 КПК України передбачають, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

З урахуванням викладеного, при визначенні розміру застави, слідчий суддя, окрім вищевказаного, також враховує тяжкість правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , розмір неправомірної вигоди (4300 доларів США), матеріальне становище підозрюваного, яке підтверджено електронною декларацією за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та яка є у вільному доступі на веб-сайті НАЗК.

Слідчий суддя не погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо можливості забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного лише у разі внесення застави що дорівнює 700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки сама правова природа такого запобіжного заходу як застава є альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, а встановлення такого значного розміру застави носить каральний характер для підозрюваного, оскільки фактично унеможливлює існування «альтернативи» яка закладена в правовому інституті застави.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу в межах розміру, встановленого п.2 ч.5 ст. 182 КПК України 100 000 (сто тисяч) грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, на які посилається прокурор у клопотання та передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Кумари Первомайського району Миколаївської області, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.5 ст.27 ч.3 ст. 368 КК України, запобіжний захід тримання під вартою з утриманням в СІЗО м. Миколаєва до 07.03.2019 року включно.
Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, в сумі 100 000 (сто тисяч) грн.

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

- не відлучатися за межі м. Одеса без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- носити електронний засіб контролю;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст..194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою ОСОБА_4 діє до 07.03.2019 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1