Справа № 752/9935/18
Провадження №1-кс/752/6553/18
У Х В А Л А
про арешт майна

03.08.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 та слідчого ОСОБА_3 , розглянувши внесене в рамках кримінального провадження № 0000152 від 17.08.2016 року старшим слідчим СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , клопотання про накладення арешту на майно, подане в порядку глави 17 Кримінального процесуального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

старший слідчий СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, що належить на праві власності ОСОБА_6 , а саме квартиру АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 ,та на праві власності в рівних долях зареєстрована за ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; квартиру АДРЕСА_3 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_7 ; квартиру АДРЕСА_4 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних долях.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого управління ГУ НП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000152 від 17.08.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи вчинили замах на заволодіння чужим майном шляхом обману та подальшого заволодіння квартирами, розташованими за адресами: АДРЕСА_5 в АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 в АДРЕСА_6 . АДРЕСА_8 та АДРЕСА_9 .

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Також, згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, тобто з метою конфіскації майна, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадку, передбаченому Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

За таких підстав, суд дослідивши клопотання та вислухавши слідчого дійшов висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 про накладення арешту на нерухоме майно у кримінальному провадженні № 0000152 від 17.08.2016 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя