Справа № 615/2036/18
Провадження № 1-кс/615/817/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

за участю представника потерпілої - ОСОБА_4 ,

слідчого - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

26.12.2018 року до Валківського районного суду Харківської області надійшла скарга представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , в якій скаржник просить зобов`язати уповноважену особу СВ Валківського ВП ГУ НП в Харківській області внести до ЄРДР відомості, зазначені в заяві ОСОБА_3 від 21.12.2018 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.357, ч.3 ст.185 КК України та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування скаржник зазначає, що 21.12.2018 року ОСОБА_3 подала заяву до Валківського ВП ГУ НП в Харківській області про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.357, ч.3 ст.185 КК України.

Згідно талону-повідомлення №174345 заяву прийнято старшим оперуповноваженим Валківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 та зареєстровано в журналі єдиного обліку за номером 4407.

Однак, станом на 26.12.2018 року всупереч ч.4 ст.214 КПК України жодної відповіді від СВ Валківскього ВП ГУ НП в Харківській області не отримано, що на думку скаржника, свідчить про не внесення відомостей до ЄРДР, чим порушено процесуальні права заявника, передбачені КПК України.

В судовому засіданні скаржник просив задовольнити скаргу частково, оскільки відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, внесено слідчим до ЄРДР. Що стосується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, потерпіла відмовляється від обвинувачення, так як знайшлися документи, які вона вважала викраденими. Наполягав на необхідності внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, оскільки заява потерпілої та першочергово проведені слідчі дії свідчать про вчинення групою осіб крадіжки речей потерпілої ОСОБА_3 з проникненням до житлового будинку, який їй належить, що підтверджується судовими рішеннями.

Слідчий заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, внесено до ЄРДР та розпочато досудове розслідування, на підтвердження чого надав витяг з ЄРДР № 0000541 від 22.12.2018 року. Вважає, що даної кваліфікації достатньо, в разі встановлення в ході досудового розслідування ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, буде додатково внесено відповідні відомості.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України завдання кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав свободи та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

П.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» встановлено, що за ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявність будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Воно повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всі заходи для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Заявником згідно ч.1 ст.60 КПК України є фізична особа або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Відповідно до вимог ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ч.4 ст.38 КПК України встановлює, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Слід відзначити, що слідчі (розшукові) дії у відповідності до ч.1 ст.223 КПК України є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. (ч.2 ст.93 КПК України)

З урахуванням положень ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України, відноситься до менш тяжкого злочину, що свідчить про недостатність заходів, які слід провести органом досудового розслідування у відповідності до закону та обмежить права сторони захисту на збирання доказів в межах вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Згідно положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, в тому числі бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Вимогами ч.2 ст.305 КПК України передбачено, що слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені п.1 ч.1 ст.303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, 21.12.2018 року ОСОБА_6 незаконно проникла до її домоволодіння, звідки викинула всі речі на вулицю, в результаті чого зникло 96000 грн. і вироби з золота.

Разом з тим, як вбачається із наданого слідчим витягу з ЄРДР, 22.12.2018 року внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою скаржника про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, зокрема, про те, що 21.12.2018 року невідомі особи незаконно виселили ОСОБА_3 з території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме винесли її речі на територію подвір`я, чим саме порушили конституційне право ОСОБА_3 на житло. За даним фактом розпочато кримінальне провадження № 0000541.

При цьому в ході дослідження в судовому засіданні зібраних слідчим матеріалів досудового розслідування виявлено, що на вимогу потерпілої та її представника проводився огляд житлового будинку та території домоволодіння, що належить потерпілій, але дозвіл на проведення даної слідчої дії в порядку ст.93 КПК України чомусь отримано у ОСОБА_6 , хоча матеріали не містять передбачених законом правовстановлюючих документів про належність останній житлового будинку. Крім того, із заяви потерпілої та зібраних матеріалів вбачається наявність складу злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

З урахуванням положень ч.2 ст.305 КПК України суд вважає, що провадження за скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, підлягає закриттю.

Посилання слідчого на безпідставність внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, слідчий суддя не може прийняти, як належне виконання вимог ст.214 КПК України.

Ч.3 ст.185 КК України встановлює відповідальність за крадіжку, поєднану з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.

Об`єктивна сторона злочину таємне викрадення чужого майна. Таке викрадення вчиняється непомітно для інших осіб, або винна особа вважає, що робить крадіжку непомітно. Крадіжка вважається закінченою з моменту протиправного вилучення майна, коли винна особа отримала реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним (заховати, передати іншим особам, вжити за призначенням тощо).

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що заява про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, всупереч вимогам зазначених вище норм КПК не була внесена до ЄРДР, а тому вважає обґрунтованою скаргу, яка підлягає задоволенню в цій частині відповідно до норм КПК України, якими регламентовано відповідні правовідносини.

Керуючись ст.ст.303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити частково.

Провадження за скаргою представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.357 КК України - закрити.

Зобов`язати уповноважену особу слідчого відділення Валківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, зазначені в заяві ОСОБА_3 від 21.12.2018 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та розпочати досудове розслідування.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1