печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2709/19-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000004,-
ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_5 про накладення арешту на земельну ділянку, яка розташована в місті Києві по вул. Магнітогорська, 5 (кадастровий номер :62:67:0002) та наявні на ній об`єкти незавершеного будівництва - 17 (сімнадцяти) поверхова недобудована споруда висотою близько 48 метрів, споруду із фундаментом, висотою приблизно 4,5 метрів (чотири метри п`ятдесят сантиметрів), малі архітектурні форми у кількості тринадцяти одиниць, а також генеральний план будівництва із ситуаційним планом.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею здійснювалась фіксація за допомогою технічних засобів.

Прокурор ОСОБА_3 , в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував.

Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Києві, розслідується кримінальне провадження № 0000004 від 15.01.2019 за фактом перевищення службових повноважень військовими службовими особами 195 Центральної бази Державної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 ), тобто вчинення умисних дій, які явно виходять за межі наданих прав та повноважень, чим завдано істотну шкоду державним інтересам за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 426-1 КК України.
Згідно відомостей зазначених у клопотанні, начальник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , перевищуючи свої службові повноваження, 03.05.2017 уклав, на думку сторони обвинувачення, не вигідний для держави Україна та безпідставний договір з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОВ Девелопмент Груп» про будівництво житлового комплексу з десяти будинків на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , яка згідно рішень Київської міської ради від 14.06.2007 та 22.09.2011 надана в постійне користування зазначеній військовій частині.
Стороною обвинувачення у клопотанні зазначається, що перевищення службових повноваженьначальником військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 виразилось в укладенні вищевказаного договору з «ТОВ Девелопмент Груп» на не вигідних для держави Україна умовах, а саме: відсоток площі квартир та не житлових приміщень, які військова частина НОМЕР_1 отримає у власність після введення об`єкта в експлуатацію не відповідає місце розташуванню та вартості земельної ділянки, виділеної під об`єкт будівництва.
При цьому, сторона кримінального провадження, з метою забезпечення речових доказів, та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення прохає накласти арешт на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 (кадастровий номер :62:67:0002) та наявні на ній об`єкти незавершеного будівництва - 17 (сімнадцяти) поверхова недобудована споруда висотою близько 48 метрів, споруду із фундаментом, висотою приблизно 4,5 метрів (чотири метри п`ятдесят сантиметрів), малі архітектурні форми у кількості тринадцяти одиниць, а також генеральний план будівництва із ситуаційним планом.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження по суті внесеного клопотання, вивчивши надані матеріали, що стосуються розгляду клопотання, дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування.

Згідно з п.1 ч. 2, ч. ч. 10, 11 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Під час судового розгляду клопотання прокурором не доведено, що вищевказане майно та документи відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, іншими речами, набутими кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно ч. 8 ст. 170 вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути спів мірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

У клопотанні прокурором не зазначено фактичний розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, взагалі не долучено документи, які б підтверджували факт спричинення такої шкоди, так і її фактичний розмір.

Прокурором не зазначено вартість майна, яке на його думку, належить арештувати та не доведено спів мірність вартості цього майна розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Клопотання не містить жодних обставин, що підтверджують наявність заявленого у вказаному кримінальному провадженні цивільного позову щодо відшкодування обґрунтованого розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Крім того, як вбачається з самого клопотання та витягу з ЄРДР досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 здійснюється відносно військової службової особи (фізичної особи) - начальника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , якій не повідомлено про підозру, відомості щодо здійснення кримінального провадження стосовно юридичних осіб відсутні.

Таким чином, клопотання в частині накладення арешту на вищевказане майно та документи з метою забезпечення відшкодування юридичною особою шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, є не обґрунтованим.

Прокурором не доведено обставини, які підтверджують, що не прийняття рішення про заборону користування та/або розпорядження вказаним майном призведе до його зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі тощо.

Крім того, зазначене клопотання не відповідає вимогам п. 1 - 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме не містить відповідного обґрунтування необхідності арешту майна, визначеного переліку майна, яке можливо ідентифікувати за індивідуальними ознаками чи за їх сукупністю, що належить арештувати, конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третіми особами таким майном.

Так прокурор прохає про накладення арешту на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 (кадастровий номер :62:67:0002), загальною площею 14,79 га, при цьому зазначаючи у клопотанні, що в результаті перевищення службових повноважень військовими службовими особами військової частини НОМЕР_1 відбулася безпідставна передача ТОВ «Девелопмент Груп» лише її частини у розмірі 8 га, у зв`язку з чим вказане клопотання не містить відповідного обґрунтування необхідності арешту майна всієї площі земельної ділянки.

При цьому, відповідно до клопотання та долучених до нього документів не встановлене фактичне місце розташування об`єктів незавершеного будівництва на земельній ділянці, не зазначено сукупність індивідуальних ознак за допомогою яких можливо ідентифікувати конкретне майно, а також не долучено документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000004 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Слідчий суддя ОСОБА_1