Справа № 453/1341/17
№ провадження 1-кс/453/116/19
У Х В А Л А
іменем України
27.03.2019 року м. Сколе

Слідчий суддя Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 31.05.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного 16.08.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000689, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 04.03.2019 року звернувся до Сколівського районного суду Львівської області із скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 31.05.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного 16.08.2015 року до ЄРДР за № 0000689 у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а матеріали направити у СВ Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, для подальшого розслідування. Вважає, що слідчий провела досудове розслідування неповно та неефективно, не встановила усі фактичні дані, що мають значення для розслідування, а тому прийнята нею постанова є незаконною та необгрунтованою.

Заявник у судове засідання не з`явився, його представник адвокат ОСОБА_5 26.03.2019 року за вх. № ЕП-169 подала клопотання про розгляд справу за її відсутності, подану ОСОБА_3 скаргу підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити.

Інші учасники, будучи повідомленими про нього згідно ст. 135 КПК України, не з`явилися, про поважні причини неявки, регламентовані ст. 138 вказаного Кодексу, не повідомили, у зв`язку з чим, слідчий суддя, беручи до уваги положення ст. ст. 22, 26 вказаного Кодексу у частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та норми його ч. 3 ст. 306, яка регламентує, що неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду скарг даного типу, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті у відсутність вказаних сторін.

Вивчивши матеріали поданої скарги та матеріали кримінального провадження, приходжу до такого висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
ОСОБА_3 є заявником у кримінальному провадженні №0000689 від 16.08.2015 року.

Як встановлено у судовому засіданні, кримінальне провадження № 0000689 від 16.08.2015 року 31.05.2018 року закрите постановою старшого слідчого СВ Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 ..

Встановлено і те, що 30.10.2015 року слідчим уже виносилась постанова про закриття вищевказаного кримінального провадження, котра постановами про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, двічі скасовувалась заступником керівника Стрийської місцевої прокуратури, з підстав, наведених у ній.

Зокрема, йшлося про те, що в ході досудового слідства не проведено слідчий эксперимент за участі учасників крнфлікту та судово-медичного експерта, з метою подальшого зясування чи могли утворитись виявлені у потерпілого тілесні ушкодження при обставинах, вказаних ним у заяві про вчинення злочину та у показах.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, після скасування двічі постанов про закриття кримінального провадження, слідчий не здійснив жодної процесуальної дії та 31.05.2018 року знову закрив кримінальне провадження № 0000689 у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_7 хоч і має психічне захворювання, однак не визнаний судом недієздатним, або обмежено дієздатним, а відтак покликання у постанові на те, що ОСОБА_7 не здатен керувати своїми діями, є голослівним та не підтверджене жодними доказами.

Постанова про закриття кримінального провадження має містити не лише перерахунок здобутого слідством, а аналіз цього здобутого з висновками по кожному твердженню кожного заявника у його заявах про вчинене кримінальне правопорушення, його клопотаннях та скаргах.

Кримінальне провадження закриває слідчий чи прокурор, а не слідчий суддя. Слідчий суддя не може підмінити собою слідчого чи прокурора і замість них аналізувати здобуте слідством і робити висновки щодо цього здобутого. Слідчий суддя має перевірити законність і обґрунтованість висновків слідчого і прокурора і якщо таких висновків немає він позбавлений можливості їх перевірити. Якщо висновки відсутні, слідчий суддя має скасувати постанову про закриття кримінального провадження і повернути матеріали слідчому та прокурору з тим щоб вони ці висновки зробили.
Висновки мають робитися щодо елементів складу кримінального правопорушення, які відсутні (якщо провадження закривається через відсутність такого складу), у постанові мають бути вказані ці елементи разом з обґрунтуванням чому слідчий чи прокурор прийшов до такого висновку.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, слідчим не було виконані вищезгадані вимоги.

Крім цього, висновки мають робитися щодо кожного твердження кожного заявника в його заявах про вчинене кримінальне правопорушення, його клопотаннях та скаргах. Така вимога ґрунтується на практиці Європейського Суду з прав людини і не може бути проігнорована попри складність її виконання.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів..

З положень ст. 84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні єфактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Слідчий суддя вважає, що слідчим не проведено всіх процесуальних дій в даному кримінальному провадженні, не здобуто доказів, а тому вбачає необхідним скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, через відсутність відомостей про проведення низки слідчих та процесуальних дій, через що неможливо встановити істину по справі.

Тільки після проведення вказаної низки процесуальних дій, слідчому слід вирішувати питання про постановлення процесуального рішення по справі.

Керуючись ст. ст. 22, 303-307, 309, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 31.05.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного 16.08.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000689, - скасувати.

Скерувати кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000689, начальнику слідчого відділу колівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, - для відновлення досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Оголошувався повний текст ухвали слідчого судді.