Справа № 211/1866/19
Провадження № 1-кп/211/457/19
У х в а л а

10 квітня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора- ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000003 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000003 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловив позицію про можливість призначення судового засідання на підставі обвинувального акту, заявивши про відсутність перешкод, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, в тому числі, про відсутність підстав про закриття провадження, повернення обвинувального акту прокурору та направлення його відповідному суду для визначення підсудності.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення кримінального провадження до розгляду.

Враховуючи викладене, а також те, що в ході підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для закриття чи призупинення провадження, повернення обвинувального акту прокурору чи направлення його до відповідного суду для визначення підсудності, суд вважає необхідним призначити судовий розгляд на підставі зазначеного обвинувального акту, який проводити у відкритому судовому засіданні у залі суду з викликом учасників судового провадження.

Крім того, прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , який обрано йому 15.02.2019 року та закінчується 12.04.2019 року. Так як, обвинувачений може продовжувати протиправну діяльність та/або скоїти інші службові злочини, в тому числі, щодо свідків у даному кримінальному провадженні з метою помсти або відмови від раніше наданих показань, не має постійного місця проживання, договори оренди житла в якому проживав обвинувачений відсутні.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, щодо продовження строку тримання під вартою, та просили змінити на особисте зобов`язання або домашній арешт, так як прокурором не доведені ризики, крім того обвинувачений одружений, має на утриманні малолітню доньку, має зареєстроване місце проживання, раніше не судимий.

Вислухавши сторони, суд приходить до наступного.

При обранні запобіжного заходу враховується тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується. А також наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність у нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обгрунтовуються відповідні обставини.

Згідно правових позицій Європейського суду з прав людини, викладеними за розглянутими справами: «Шалімов проти України», «Боротюк проти України», «Харченко проти України», слідує, що:

- відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції по закінченню деякого часу саме тільки наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для тримання під вартою, та судові органи повинні вказати інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані судами ;

- продовження утримання під вартою може бути виправданим по тій чи іншій справі лише при наявності специфічних ознак того, що цього вимагають справжні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, мають перевагу над правилом поваги до особистої свободи;

- особа, обвинувачувана у правопорушенні, повинна бути звільнена, якщо держава не доведе існування «відповідних і достатніх» підстав для подальшого утримання під вартою. Щоб дотримати ці вимоги, судові органи мають дослідити всі факти «за» і «проти» існування реального суспільного інтересу, який, при належному обліку принципу презумпції невинності, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях, за якими вони відмовляють у задоволенні клопотання про звільнення ;

- існування обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину спочатку може виправдовувати утримання під вартою, ... але ... тяжкість звинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів утримання під вартою»;

- при цьому існує презумпція на користь звільнення з - під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними». У всіх випадках, коли ризикам ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою інших запобіжних заходів, обвинувачений повинен бути звільнений.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик впливу на свідків, які ще не допитані судом, а також враховує тяжкість покарання, яке може бути призначено в разі визнання обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим, його вік, спосіб вчинення кримінального правопорушення, наявність міцних соціальних зв`язків: одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно працевлаштований, раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, все це дає підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю може в повній мірі запобігти вказаному ризику із покладенням обов`язків на обвинуваченого передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.314-316, 331,177 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.307 КК України на 10 годину 00 хвилин 18 квітня 2019 року.

Судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу. Викликати в судове засідання прокурора, обвинуваченого, захисників, свідків.

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з використанням електронного засобу контролю, строком на два місяці, а саме до 08 червня 2019 року включно.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 , цілодобово та зобовязати останнього прибувати за кожною вимогою до суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Негайно звільнити з-під варти ОСОБА_5 та зобов`язати його прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електроні засоби контролю.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала самостійному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1 .