В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.11.2018 Справа №607/12307/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000504 від 10 лютого 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ільпибоки Демидівського району Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , судимого,

-05 липня 2010 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
-11 серпня 2011 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.
-26 жовтня 2011 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
-22 липня 2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 3 роки;
-22 листопада 2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.190, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі
-17 серпня 2017 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2016 року, обвинувачений ОСОБА_3 перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , доступ до якої йому надала потерпіла ОСОБА_6 на підставі усного договору про оренду житла. Скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_6 за місцем проживання та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, обвинувачений ОСОБА_3 таємно, з корисливих мотивів, викрав телевізор торгової марки «TELEFUNKEN LCD 37» вартістю 5200 грн., та належав потерпілій ОСОБА_6 .
Із викраденим майном обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 5200 грн.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та в судовому засіданні вказав, що 10 лютого 2016 року, перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де потерпіла ОСОБА_6 усно дозволила йому орендувати житло. Скориставшись її відсутністю, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає він таємно, викрав телевізор та втік. Враховуючи повне визнання вини, щире каяття, просить суд суворо його не карати та не позбавляти волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкцій частини статті обвинувачення у виді позбавлення волі.

При цьому судом враховується те, що кримінальне правопорушення, що є предметом розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 вчинив до постановлення щодо нього вироку Демидівським районним судом Рівненської області від 17 серпня 2017 року, у зв`язку із чим вважає, що у відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України, обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 17 серпня 2017 року, у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з 26 вересня 2016 року.

На підставі ст.72 КК України ( в редакції статті згідно Закону від 26 листопада 2015 року ) в строк призначеного судом покарання ОСОБА_3 слід зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 26 вересня 2016 року по 02 березня 2017 року та з 06 лютого 2018 року (з часу етапування до Чортківського СІЗО) по дату вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи від 25 жовтня 2016 року № 1.4-1025/16 вартістю 1320,60 грн. та судової трасологічної експертизи від 20 квітня 2016 року № 1.5-163/16 в сумі 351,84 грн., а всього 1672, 44 грн., які суд вважає слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз речових доказів в межах даного кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань призначених за даним вироком та вирокомДемидівського районного суду Рівненської області від 17 серпня 2017 року, визначити остаточно до відбування ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з 26 вересня 2016 року.

На підставі ст.72 КК України (в редакції статті згідно Закону від 26 листопада 2015 року) в строк призначеного судом покарання ОСОБА_3 слід зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 26 вересня 2016 року по 02 березня 2017 року та з 06 лютого 2018 року (з часу етапування до Чортківського СІЗО) по дату вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи від 25 жовтня 2016 року № 1.4-1025/16 вартістю 1320,60 грн. та судової трасологічної експертизи від 20 квітня 2016 року № 1.5-163/16 в сумі 351,84., а всього 1672, 44 грн. ( одна тисяча шістсот сімдесят дві гривні сорок чотири копійки) в користь держави (УК у м. Тернополі, м. Тернопіль, 24060300, р/р9002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 899998, код ЕДРПОУ 37977726).

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1