Справа № 333/436/19
Провадження №1-кс/333/265/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000300 від 25.01.2019 р., за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області звернувся до суду із даним клопотанням про арешт майна. Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.

25.01.2019р. до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Роднічок», розташований по вулиці Дослідна станція в місті Запоріжжі, виявлено незаконну діяльність пункту по прийому металобрухту без відповідних дозвільних документів.
25.01.2019р. в період часу з 11:45 годин по 11:55 годин старшим слідчим Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 було проведено огляд ділянки місцевості біля будинку АДРЕСА_1 , в ході якого у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 255 гривень, купюрами номіналом 100 гривень (СЕ 7871831), 100 гривень (МГ 6926005), 20 гривень (ЧД 1145682), 20 гривень (ЧД 7052508), 10 гривень (ХД 0373578), 5 гривень (УЕ 9175401).
В ході допиту в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що 25.01.2019 він знаходячись в одному з гаражів гаражного кооперативу «Роднічок» продав невідомому йому чоловіку за вищевказані грошові кошти у сумі 255 гривень чавунну батарею білого кольору.
Вилучені гроші мають доказове значення у кримінальному провадженні, так як зберегли на собі сліди злочину. Враховуючи вищевикладене, слідчий просить накласти арешт на вищезазначене вилучене майно, яке визнано речовими доказами по справі, з метою його збереження.
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його клопотання задовольнити.

Вислухав пояснення слідчого, дослідивши клопотання і додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що в провадженні Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000300 від 25.01.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

Відповідно до копії протоколу огляду місця події від 25.01.2019 р., старшим слідчим Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , 25.01.2019 р. в період часу з 11:45 годин по 11:55 годин було проведено огляд ділянки місцевості біля будинку АДРЕСА_1 , в ході якого у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 255 гривень, купюрами номіналом 100 гривень (СЕ 7871831), 100 гривень (МГ 6926005), 20 гривень (ЧД 1145682), 20 гривень (ЧД 7052508), 10 гривень (ХД 0373578), 5 гривень (УЕ 9175401).
В протоколі огляду містяться відомості про те, що під час його проведення використовувалась фотоапаратура, при цьому слідчим не додано до клопотання фотокартки з фіксацією проведення вищезазначеного огляду місцевості та вилучення грошових коштів.
Відповідно до постанови слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізької області від 25.01.2019 р. ОСОБА_3 вищезазначене тимчасово вилучено майно визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню. В судовому засіданні слідчим зазначено, що в даній постанові помилково вказано, що тимчасово вилучені грошові кошти були передані ОСОБА_7 , при цьому відомості (належним чином підтверджені) про фактичне місце перебування на теперішній час тимчасово вилучених грошових коштів не повідомлені суду.

Слідчий в установлений ч. 5 ст. 171 КПК України, звернувся з даним клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучена вищезазначене майно. Клопотання слідчого про арешт майна погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області.

Пояснення, зазначені в копії протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 25.01.2019 р., не можливо прочитати внаслідок нерозбірливого почерку. В судовому засіданні слідчим зазначено, що дані пояснення ОСОБА_6 писав власноруч, при цьому до матеріалів клопотання додана копія протоколу іншого свідка ОСОБА_8 , в якому пояснення останнього зазначені аналогічним почерком.
З даного протоколу допиту вбачається, що особу свідка та власника тимчасово вилучених вищезазначених грошових коштів, працівником поліції не було належним чином встановлено, всі анкетні дані в документах зазначені зі слів цієї особи. Враховуючи вищезазначене, суд критично ставиться до даного протоколу допиту. Прізвище свідка та особи, в якої вилучені грошові кошти, в клопотанні та в документах, доданих до нього, зазначено по-різному - « ОСОБА_9 » « ОСОБА_10 » « ОСОБА_10 ». Засоби зв`язку з вищезазначеною особою, в документах наданих до клопотання відсутні. Внаслідок вищезазначених обставин, суд, з урахування термінів розгляду клопотання, встановлених ч. 3 ст. 173 КК України, був позбавлений можливості викликати в судове засідання особу, у якої були тимчасово вилучені вищезазначені грошові кошти. Явка цієї особи в судове засідання слідчим не забезпечена.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Дослідивши надані слідчим документи, слідча суддя приходить до висновку, що слідчим не надано належних, достатніх доказів на підтвердження обставин та підстав для накладення арешту на тимчасово вилучена майно, які зазначених ним в клопотанні. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даного клопотання.
Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст.ст.167-169, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , заявлене в межах кримінального провадження №0000300 від 25.01.2019 р., за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, про арешт майна, а саме: тимчасово вилучених грошових коштів на суму 255 гривень (купюрами номіналом 100 гривень (СЕ 7871831), 100 гривень (МГ 6926005), 20 гривень (ЧД 1145682), 20 гривень (ЧД 7052508), 10 гривень (ХД 0373578), 5 гривень (УЕ 9175401).

Повернути вищезазначені грошові кошти особі, у якої вони були вилучені працівниками поліції 25.01.2019 р.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту проголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду складений 31.01.2019 р.

Слідчий суддя Комунарського
районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1