Справа № 520/320/19
Провадження № 1-кс/520/340/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0004826 від 21.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22.12.2018 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого, яке погоджене прокурором, про арешт майна в рамках кримінального провадження №0004826 від 21.12.2018 року.

27.12.2018 року слідчим суддею було повернуте вказане клопотання прокурору для усунення недоліків.

08.01.2019 року після усунення недоліків сторона обвинувачення повторно звернулась з клопотанням.

Як вбачається з клопотання, 21.12.2018 приблизно о 07 годині 48 хвилин навпроти будинку №2 по вул. Космонавтова Комарова в м. Одеса, водій а/м марки «Mitsubishi l200» р/н « НОМЕР_1 » ОСОБА_5 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому лівої голені.

21.12.2018 за вказаним фактом дорожньо-транспортної пригоди розпочате досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

21.12.2018 в ході огляду місця події було вилучено автомобіль «Mitsubishi l200» р/н « НОМЕР_1 » .

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням обґрунтовуючи його тим, що метою накладення арешту є збереження речового доказу, який має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, його арешт потрібен для позбавлення власника можливості відчужувати вказане майно, або псування, втрати, знищення, перетворення, передачі, що в свою чергу в подальшому унеможливить прийняття законного, та об`єктивного рішення.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились. Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна, відповідно до рапорту слідчого, про дату та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України»: «Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів».

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль «Mitsubishi l200» р/н « НОМЕР_1 » належить ОСОБА_7 , користувачем якого є гр. ОСОБА_5 .
Слідчим суддею встановлено, що майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки транспортний засіб міг зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Викладене підтверджується постановою про визнання речових доказів від 21.12.2018 року, яка долучена до матеріалів клопотання, та згідно якої автомобіль «Mitsubishi l200» р/н « НОМЕР_1 »визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження №0004826 від 21.12.2018 року.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження речових доказів, а завданням арешту майна є запобігання можливості його зміни, приховання, оскільки не накладення арешту призведе до втрати доказів та слідової інформації в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженню.

Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також для забезпечення, в подальшому, проведення експертних досліджень та необхідних слідчих дій з вказаним транспортним засобом, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи те, що існує ризик зміни або приховування майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону розпорядження та користування зазначеним майном, з метою запобігання вищевказаному ризику.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0004826 від 21.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Mitsubishi l200» р/н « НОМЕР_1 » номер шасі НОМЕР_3 , із забороною розпорядження та користування зазначеним майном, та з подальшим його утриманням на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів №1 МПФ ДП «Інформ ресурси» МВС України за адресою: м.Одеса, вул. Академіка Вільямса, 89-а.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1