Справа № 513/1005/16-к
Провадження № 1-кп/513/3/18
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000181 від 29 березня 2016 року, на підставі обвинувального акта стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зоря Саратського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

29 березня 2016 року приблизно о 04.00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог ст.30 Конституції України, без дозволу особи, яка там мешкає - ОСОБА_6 або власника житла ОСОБА_8 , шляхом пошкодження вхідних дверей, незаконно проник до приміщення будинку АДРЕСА_1 .

У вказаному приміщенні ОСОБА_4 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс один удар правою рукою, стиснутою в кулак, в область перенісся ОСОБА_6 , від якого потерпіла втратила рівновагу та впала на підлогу кімнати.

Далі ОСОБА_4 правою ногою, взутою в кросівки, наніс ОСОБА_6 декілька ударів в область голови, рук, ніг та живота.

ОСОБА_6 вдалося піднятися з підлоги та швидко вибігти з будинку на подвір`я, ОСОБА_4 , наздогнавши останню, на подвір`ї наніс їй один удар ногою в поперек, від якого потерпіла втратила рівновагу та впала на землю. Після чого ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, наніс декілька ударів правою ногою ОСОБА_6 в голову та обличчя.

Таким чином, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді забитої рани в лобній області справа, правої надбровної дуги та правого верхнього повіка, синця у правій параорбітальній області, синця на спинці носа, синця на лівій лопатці, синця на зовнішній поверхні усього лівого плеча, садна на тильній поверхні п`ястно-фалангового суглобу III пальця лівої кисті, синця на зовнішній поверхні середньої третини правого плеча, садна на зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, синця на тильній поверхні правої кисті, синця на внутрішній поверхні середньої третини лівого стегна, синця в правій підколінній ямці, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа, забитої рани правої надбровної дуги та правого верхнього повіка.

Ушкодження у вигляді синців та саден не були небезпечними для житія, мають незначні, скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і за цим критерієм, згідно н. 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, забитої рани в лобній області справа, правої надбровної дуги та правого верхнього повіка, закритого перелому кісток носа, не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминучі наслідки, що тривають більше 6 днів, але не більше 21 дня і за цим критерієм, згідно н.2.3.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав, посилаючись на те, що знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння і не пам`ятає, що відбувалось. Пояснив що потерпіла ОСОБА_6 є його сусідкою, він спілкувався з нею та її співмешканцем. У 2015 році на поминальну суботу потерпіла та її співмешканець були у нього вдома, поминали померлих. Потерпіла через ревнощі почала сваритись зі своїм співмешканцем, з того часу він з потерпілою не спілкувався.

29 березня 2016 року ввечері, після роботи, він разом зі своїми друзями вживав алкогольні напої в барі, а потім всі разом вони пішли до нього до дому, де він з друзями продовжував вживати алкогольні напої. Приблизно о 03 годині він провів друзів додому, повернувся до хати і ліг спати. Наступного дня вранці він з дружиною поїхав в с. Білолісся Татарбунарського району у справах, а коли повернувся, то сусіди йому повідомили, що до нього приїжджала ОСОБА_9 . Він пішов до неї додому і вона йому сказала, що 29 березня 2016 року він ходив до сусідки ОСОБА_6 , побив її та вона лежить в лікарні і потрібні гроші на лікування. Наступного дня разом з ОСОБА_9 він пішов до потерпілої в лікарню, передав їй грошові кошти та домовився з нею, що буде оплачувати її лікування. Усього сплатив потерпілій 10000 гривень, частину з яких передавав через ОСОБА_9 . Цивільний позов не визнав.

Вина обвинуваченого доведена такими доказами:

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_4 є її сусідом. Відносини у них зіпсувались після того, як у 2015 році на поминальну суботу вона зі своїм співмешканцем була у ОСОБА_4 вдома, разом поминали померлих. Вона замітила, що її співмешканець приділяє увагу ОСОБА_10 - співмешканці ОСОБА_4 . Вона про це сказала і виникла сварка. З того часу вона не спілкувалась з ОСОБА_4 та його співмешканкою.

29 березня 2016 року приблизно о 04 годині вона прокинулась від звуку ударів і побачила, що ОСОБА_4 ногами вибив двері і увійшов до кімнати. Вона спитала, що сталося, а ОСОБА_4 вдарив її кулаком в область перенісся, вона втратила рівновагу та впала на підлогу. ОСОБА_4 ще декілька раз ударив її правою ногою по голові, рукам та животу. Потім облив її водою з миски, послизнувся та впав на підлогу. Вона вибігла на двір, де ОСОБА_4 наздогнав її та ударив ногою у поперек, вона впала на землю, а ОСОБА_4 наніс їй кілька ударів правою ногою по голові та обличчю, а потім сам не втримався на ногах та впав на спину, так як був сильно п`яним. Скориставшись цим, вона вибігла на вулицю та побігла до будинку ОСОБА_11 , розташованого навпроти її будинку. Постукала у двері, їй відчинила ОСОБА_12 і пустила до хати. Вона розповіла ОСОБА_12 та її чоловіку ОСОБА_13 про те, що ОСОБА_4 прийшов до неї та побив її. Згодом прийшов ще один сусід ОСОБА_14 , викликали поліцію та "швидку допомогу". В Саратській лікарні їй надали медичну допомогу, наклали шви. У той же день вона зателефонувала ОСОБА_9 і розповіла, що з нею сталося. Коштів на лікування не було і вона попросила допомогти з лікуванням. Згодом до неї прийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , який дав їй 1000 гривень на лікування. Наступного дня приніс їй ще 400 гривень. Усього він сплатив їй на лікування 5000 гривень. Просила покарати обвинуваченого на розсуд суду.

Потерпіла заявила цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на її користь матеріальної шкоди у розмірі 15000 гривень та моральної шкоди у розмірі 80000 гривень (а.с.15-16). Позовні вимоги обґрунтувала тим, що внаслідок спричинення їй тілесних ушкоджень вона проходила лікування в Саратській ЦРЛ та обстеження у лікарнях м. Одеси. На медикаменти, препарати, поїздки, обстеження витратила 5000 гривень. Зазначену суму ОСОБА_4 відшкодував їй у повному обсязі. Моральна шкода полягає в тому, що вона морально страждала у зв`язку з його протиправними діями, пережила страх, біль, сором, змушена була лікуватись і витрачати на це свій особистий час, втратила життєву активність, що порушило звичний спосіб її життя.

Показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що 29 березня 2016 року приблизно о 04 годині постукали у двері її будинку, вона відчинила і побачила ОСОБА_6 , обличчя якої було в крові, око опухле. Вона допомогла потерпілій помити обличчя. Її чоловік ОСОБА_11 зателефонував сусіду ОСОБА_14 , який згодом прийшов, викликали поліцію та «швидку допомогу». Потерпіла розповіла, що її побив ОСОБА_15 .

Показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що 29 березня 2016 року йому зателефонував ОСОБА_11 і сказав, що сусід ОСОБА_4 побив ОСОБА_6 . Він прийшов додому до ОСОБА_11 , там була дружина останнього та потерпіла ОСОБА_6 , яка розповіла, що ОСОБА_4 постукав у двері, смикнув ручку, увійшов до хати і побив її. На обличчі потерпілої він бачив сліди побиття. Вони викликали поліцію та «швидку допомогу».

Показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що він живе в будинку АДРЕСА_2 , навпроти нього у будинку АДРЕСА_3 по тій же вулиці живе ОСОБА_6 , а поряд із ним у будинку АДРЕСА_1 мешкає ОСОБА_4

29 березня 2016 року після о 04 години до нього додому прибігла сусідка ОСОБА_6 , постукала у двері, а коли його дружина їй відчинила, то він побачив на обличчі та халаті потерпілої сліди крові. Потерпіла розповіла, що до її будинку без дозволу прийшов ОСОБА_4 та побив її. Дружина допомогла потерпілій обмити кров з обличчя, а він вийшов з хати та пішов зачиняти хвіртку. У дворі ОСОБА_6 горіло світло і він бачив, як ОСОБА_4 вийшов з двору потерпілої ОСОБА_6 та пішов до себе додому. Потім він зателефонував сусіду ОСОБА_14 . Випадків, щоб потерпілу бив її співмешканець, не було.

Показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що в 2016 році, точніше дату не пам`ятає, ОСОБА_6 їй зателефонувала та розповіла, що приблизно о 4 годині ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння прийшов до неї додому, побив, вона вирвалась та втекла до сусідів. Свідок разом з ОСОБА_4 відвідала потерпілу у лікарні, де ОСОБА_4 не заперечував факт побиття потерпілої та добровільно почав оплачувати її лікування. Свідок бачила, що потерпіла ОСОБА_6 була побитою, в синцях. Свідок підтвердила, що на лікування, поїздки до м.Одеси та обстеження потерпілої ОСОБА_4 сплатив 10 000 гривень.

Показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що 29 березня 2016 року її співмешканець ОСОБА_4 приїхав з друзями з роботи, вона накрила їм стіл та приблизно о 24 годині пішла відпочивати. Потім вона почула, що приблизно о 02-03 годині гості пішли та чоловік вийшов разом із ними. Вона спала в дитячій кімнаті і не бачила, о котрій годині він повернувся.

Витягами з ЄРДР за № 0000181 та № 0000475 про вчинені злочини та заявою потерпілої ОСОБА_13 про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності (а.с.125,127, 148).

Висновками експерта № 57 від 04.05.2016 року та № 104 від 08.07.2016 року, згідно яких у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: у вигляді забитої рани в лобній області справа, правої надбровної дуги та правого верхнього повіка, синця у правій параорбітальній області, синця на спинці носа, синця на лівій лопатці, синця на зовнішній поверхні усього лівого плеча, садна на тильній поверхні п`ястно-фалангового суглобу III пальця лівої кисті, синця на зовнішній поверхні середньої третини правого плеча, садна на зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, синця на тильній поверхні правої кисті, синця на внутрішній поверхні середньої третини лівого стегна, синця в правій підколінній ямці, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа, забитої рани правої надбровної дуги та правого верхнього повіка.

Ушкодження у вигляді синців та саден не були небезпечними для житія, мають незначні, скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, забитої рани в лобній області справа, правої надбровної дуги та правого верхнього повіка, закритого перелому кісток носа, не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминучі наслідки, що зривають більше 6 днів, але не більше 21 дня і за цим критерієм, згідно п.2.3.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Ці ушкодження заподіяні дією тупих предметів, групові та індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. Не виключено, що такими предметами могли бути озуті ноги. Виявлені ушкодження могли бути заподіяні 29.03.2016 року.

Дані додатково наданої медичної документації лише вказують на наслідки перенесеної черепно-мозкової травми та наявність у ОСОБА_6 хронічних захворювань у виді остеохондрозу шийного відділу хребта. Згідно п.4.7 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", загострення передуючих травмі захворювань не може бути основою для зміни ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Локалізація та взаєморозміщення тілесних ушкоджень вказують на спричинення при механізмі, вказаному потерпілою, а саме: в результаті ударів тупими предметами, тому малоймовірно їх отримання при падінні з висоти власного зросту (а.с.132-133, 144-146).

Протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 , під час якого вона розповіла та показала, яким чином ОСОБА_17 зайшов до будинку та спричинив їй тілесні ушкодження (а.с.135-138).

Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не причетний до скоєння злочину, суд відкидає, тому що вони спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_6 , протоколом слідчого експерименту за її участю; показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , та висновками експерта № 57 від 04.05.2016 року та № 104 від 08.07.2016 року, які є послідовними, переконливими, не суперечливими та узгоджуються між собою. З цих же підстав суд критично оцінює показання обвинуваченого про те, що тілесні ушкодження потерпілій міг нанести її співмешканець.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд визнає докази належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатньою для визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла (порушення недоторканості житла).

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочині, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання: обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив злочини невеликої тяжкості; на обліку психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, добровільно відшкодував потерпілій витрати на лікування.

Відповідно до ст.66 КК України добровільне відшкодування потерпілій завданої матеріальної шкоди є обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Згідно зі ст. 67 КК України вчинення злочину особою, яка знаходиться в стані алкогольного сп`яніння є обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі; за ч.1 ст.162 КК України у виді штрафу, які передбачені санкціями вказаних статей.

Остаточне покарання належить визначити на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Ураховуючи тяжкість злочинів, особу винного, добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди, позитивну характеристику обвинуваченого, його сімейний та матеріальний стан, суд на підставі ст.75 КК України дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього під час іспитового строку обов`язки, встановлені пунктами 1, 2 ч.1 та п унктом 2 ч.2 ст.76 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 15000 гривень не підтверджений жодними належними та допустимими доказами, а тому не підлягає задоволенню. Показання обвинуваченого про те, що він добровільно сплатив на лікування та обстеження потерпілої 10 000 гривень підтвердила свідок ОСОБА_9 тому суд критично оцінює показання потерпілої про те, що їй відшкодовано витрати на лікування у розмірі 5000 гривень.

Цивільний позов потерпілої про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в сумі 80000 гривень підлягає частковому задоволенню в сумі 20000 гривень. Визначаючи розмір грошової компенсації моральної шкоди, суд враховує характер кримінальних правопорушень, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, яка внаслідок злочинів, перенесла фізичний біль та моральні страждання, відчула приниження та образу, змушена була лікуватись, що порушило звичний спосіб її життя. При цьому суд також враховує вимоги розумності і справедливості.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання: за ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік: за ч.1 ст.162 КК України - у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік.

На підставі пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 2 ст.76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку.

В задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 в частині стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 15000 гривень відмовити повністю.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень. В задоволенні решти позову про стягнення моральної шкоди відмовити.

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1