ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9702/19
провадження № 1-кс/753/3531/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" травня 2019 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП в мвсті Києві ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого Дарницького УП ГУНП в м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003461 від 11 травня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий Дарницьким районним судом міста Києва 18 липня 2011 року за ч. 1. 2, 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, Дніпровським районним судом міста Києва 06 листопада 2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України з призначенням покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном, строком на 3 роки, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0003461 від 11 травня 2019 року за підозрою ОСОБА_6 , передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що в провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0003461 від 11 травня 2019 року , внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, тобто визначивши для себе вчинення корисливих злочинів як засіб для існування, повторно, вчинив злочин проти власності при наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 11 травня 2019 року приблизно о 12 годині 50 хвилин, перебуваючи на території будівельного гіпермаркету « Епіцент р» по проспекту Григоренка, 40 у місті Києві, на спеціально обладнаному паркомісці, побачив велосипед марки « Giant Revel 3 » чорно - червоного кольору, який був закріплений фіксувальним тросом через колесо до металевої труби.

В цей час, у ОСОБА_6 виник злочиний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме велосипеду марки « Giant Revel 3 » чорно - червоного кольору.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом перекусування фіксувального тросу кусачками, які останній мав при собі, заволодів належними ОСОБА_7 велосипедом марки « Giant Revel 3 » чорно - червоного кольору, вартістю 4 295 гривень 00 копійок, після чого зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 4 295 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 , обгрутновано підозрюється у таємному викраденні чужого майна ( крадіжка ), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, вважаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання визначеним ризикам.

Підозрюваний в судовому засіданні вину визнав, від захисника відмовся, та просив застосувати запобіжний захід не пов"язаний з тримання під вартою, переконуючи суд щодо добросовістності своєї процесуальної поведінки під час досудового розслідування.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані до нього матеріали, вислухавши пояснення учасників процесу, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 15 травня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України.

Обгрутнованість підозри ОСОБА_6 до вчинення вказаного злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинення злочину від 11 травня 2019 року;

- протоколом огляду відеозапису з камер відеоспостереження гіпермаркету « Епіцентр » по проспекту Петра Григоренка, № 40 в місті Києві від 15 травня 2019 року;

- протоколом в порядку ст. 208 КПК України яким було вилучено у ОСОБА_6 закладну квитанцію на велосипед, кусачки.
В порядку ст. 177 КПК України встановлені ризики, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність так, як підозрюваний не має постійного джерела доходу та засобів для існування.

Практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не є співмірним у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України « Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини », тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( « Летельє проти Франції » ( Letellier v France ), 12369 / 86, 26 червня 1991 року ).

Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих ( розшукових ) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, належним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання.

При цьому суд враховує те, що відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою - є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.

З урахування встановлених обставин, до визначеного злочину не може бути застосований пропонований прокурором виключний запобіжний захід як тримання під вартою, й суд приходить до висновку, що прокурор не довів дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою, й вважає, що запобіжний захід - особисте зобовязання за обумовлений злочин забезпечить належну процесуальну поведінку вказаного підозрюваного.

Враховуючи процесуальну поведінку підозрюваного, який щиро розкаюється у вчиненому злочині, вид та середню тяжкість злочину, відсутність соціальної небезпеки, й можливість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, суд вважає за доцільне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання строком на два місяці, який полягає у забороні останнім залишати місце свого постійного проживання / реєстрації.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором ( ч. 5 ст. 194 КПК України ).

Відтак, норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею , які будуть покладені на підозрюваного.

Відповідно, покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання слідчого Дарницького УП ГУНП в м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003461 від 11 травня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали два місяці, тобто до 12 липня 2019 року.

Контроль за поведінкою підозрюваного покласти на слідчого.

Підозрюваному письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити про те, що в разі невиконання покладених цією ухвалою зобов`язань до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0, 25 розміру мінімальної заробітної плати до 2-х розмірів мінімальної заробітної плати.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному негайно після її оголошення (ч.5 ст.196 КПК України).

Копію ухвали направити до Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві для постановки підозрюваного на облік та здійснення контролю за виконанням ним ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: