Справа № 390/583/17
Провадження № 1-кп/390/41/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2018 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0001178 по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебувають матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні захисник-адвокат обвинуваченого заявив клопотання про доручення досудовому слідству, проведення слідчого експерименту на місці ДТП, з ціллю складення відповідного протоколу та повної схеми місця пригоди, з зазначенням: 1) Координати місця зустрічного зіткнення відносно меж проїзної частини дороги Кривий Ріг-Кропивницький в варіанті водія ОСОБА_5 ; 2) Віддаленості між автомобілями «ГАЗ- 3110» peг. номер НОМЕР_1 водія ОСОБА_5 , та автомобілем «ВАЗ-21150» per. номер НОМЕР_2 керованого водієм ОСОБА_6 , в момент виїзду першого, на сторону зустрічного руху; 3) Траєкторії руху автомобіля «ВАЗ-21150» per. номер НОМЕР_2 керованого водієм ОСОБА_6 , перед зіткненням, в варіанті водія ОСОБА_5 ; 4). Відповідного фотографування елементів дороги та транспортних засобів в визначених слідством місцях.

Мотивуючи тим, що слідчий експеримент на місці ДТП взагалі не проводився і ним не встановлено: 1) Координати місця зустрічного зіткнення відносно меж проїзної частини до роги Кривий Ріг-Кропивницький (водій ОСОБА_5 з посиланням на осипи бруду, уламків деталей та стекол, стверджує що воно сталося за межами проїзної частини, на лівому узбіччі, по ходу його руху); 2) Віддаленість між автомобілями «ГАЗ- 3110» per. номер НОМЕР_1 водія ОСОБА_5 , та автомобіля «ВАЗ-21150» per. номер НОМЕР_2 керованого водієм ОСОБА_6 , в момент виїзду першого на сторону зустрічного руху; 3) Траєкторія руху автомобіля «ВАЗ-21150» per. номер НОМЕР_2 керованого водієм ОСОБА_6 , перед зіткненням, в варіанті водія ОСОБА_5 .

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання заявлене його захисником.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника-адвоката обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.

Згідно ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого не навів переконливих доводів необхідності проведення слідчого експерименту.

Крім того, обвинувачений та його захисник на досудовому слідстві були ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, що підтверджується протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, клопотань щодо проведення слідчого експерименту на досудовому розслідувані не заявляли, що на думку суду свідчить про затягування судового процесу.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що підстави для проведення слідчого експерименту відсутні.

Крім того, потерпіла ОСОБА_7 надала до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, оскільки доказів перебування обвинуваченого 10.05.2018 року в лікувальному закладі і з тяжкою хворобою, не було надано, крім того, обвинувачений зловживає своїми правами та штучно створює тяганину в судовому процесі, що є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання потерпілої.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає необхідним застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, виходячи з таких підстав.

На даний час кримінальне провадження перебуває на розгляді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області, судовий розгляд не закінчено, запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обрано.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Потерпілою не надано жодного документа який б, підтверджував твердження що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки чи вчинить інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений має постійне місце проживання, місце роботи, має сім`ю та дитину, таким чином суд приходить до висновку що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, визначеному у клопотанні, прокурором при його розгляді не доведено.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, його майновий стан, постійне місце проживання, вважаю, що у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо обвинуваченого слід обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки саме цей запобіжний захід повністю забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених п.1ч.1 ст.177 КПК України, що встановлено в судовому засіданні.

В кримінальному провадженні встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, так як обвинувачений ОСОБА_5 підозрюється у вчинені ненавмисного злочину невеликої тяжкості, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігати, спробам переховуватись від суду.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину невеликої тяжкості за який законом передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до трьох років, а також зважаючи на те, що особисте зобов`язання є найменш суворим із передбачених у КПК України запобіжних заходів, суд вважає, що на даний момент такий запобіжний захід як особисте зобов`язання повністю забезпечить дотримання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 178, 182-183, 240, 314-316, 331, 333 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
В задоволені клопотання адвоката-захисника ОСОБА_4 , про доручення досудовому слідству, проведення слідчого експерименту на місці ДТП відмовити.

В задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 відмовити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 09 січня 2019 року такі обов`язки:

- не відлучатися за межі м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, без дозволу суду;

- повідомляти суд, про зміну свого місця проживання;

та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від чверті мінімальної заробітної плати до двох розмірів мінімальної заробітної плати.

Копію ухвали направити до Кіровоградської місцевої прокуратури, для виконання.

Оголосити перерву у судовому засіданні по кримінальному провадженню № 0001178 по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, до 10.00 години 10 січня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя