Справа № 462/8114/18
У Х В А Л А

25 лютого 2019 року Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області вчинити слідчу дію відповідно до вимог КПК України отримати докази, а саме: копію наказу про скасування оплати за завідуванням кабінетом ОСОБА_3 з листопада 2018 року; копію наказу про догану ОСОБА_3 від 03.12.2018 року та копії інших документів. Свої вимоги мотивує тим, що вона звернулася з клопотанням від 17.01.2019 року та 22.01.2019 року про витребування вказаних документів у межах кримінального провадження № 0004894 від 20.11.2017 року. Проте ніякої відповіді від слідчого вона не отримала, вона навіть не знає хто зі слідчих проводить досудове розслідування у зазначеному проваджені. В зв`язку з наведеним, просить скаргу задовольнити.

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримала з мотивів, викладених у скарзі.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 проти скарги заперечила, пояснивши, що всі клопотання розглянуті відповідно до вимог КПК України, просить у задоволені скарги відмовити.

Заслухавши скаржника, слідчого, вивчивши матеріали скарги, прихожу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні з`ясовано, що слідчим Залізничного відділу поліції ГУНП України у Львівській області ОСОБА_4 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004894 від 20.11.2017 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України за фактом заяви ОСОБА_3 в якій вона просить вжити заходів до заступника директора із навчально-виховної роботи ЛМВПУЗТ ОСОБА_5 , який на її думку займається самоправством, а саме змушує укладати угоди про оплату за проживання у гуртожитку та встановив штрафи для неповнолітніх студентів ЛМВПУЗТ.

Скаржник ОСОБА_3 у зазначеному кримінальному провадженні має статус потерпілого.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право заявляти відводи та клопотання.

17.01.2019 року та 22.01.2019 року потерпіла ОСОБА_3 звернулися до слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області з двома клопотаннями, в яких просила повідомити її про хід досудового розслідування та витребувати у директора ЛМВПУЗТ ОСОБА_5 копії документів, а саме: копію наказу про скасування оплати за завідуванням кабінетом ОСОБА_3 з листопада 2018 року; копію наказу про догану ОСОБА_3 від 03.12.2018 року та копії інших документів.

Слідчий Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 надала слідчому судді два листа за №№ М-9/зі/38/02-19 та М-1/зі/38/02-19 за своїм підписом, адресованих на ім`я ОСОБА_3 , в яких останню повідомлено, що у кримінальному проваджені № 0004894 від 20.11.2017 року проводиться комплекс слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин вчинення злочину.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Аналізуючи зміст двох вищевказаних листів за №№ М-9/зі/38/02-19 та М-1/зі/38/02-19, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 не надала слідчому судді доказів, які б свідчили про те, що нею належним чином були розглянуті клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 17.01.2019 року та 22.01.2019 року, оскільки вищевказані листи слідчого за своїм змістом не відповідають нормам КПК України, якими передбачені чіткі вимоги до рішення слідчого, яке він виносить за наслідками розгляду клопотання потерпілої сторони відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що твердження скаржника про те, що її клопотання від 17.01.2019 року та 22.01.2019 року не були фактично розглянуті, знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак необхідно зобов`язати слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 розглянути у встановленому законом порядку клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 17.01.2019 року та 22.01.2019 року.

Щодо вимоги про зобов`язання слідчого вчинити слідчу дію відповідно до вимог КПК України отримати докази, а саме: копію наказу про скасування оплати за завідуванням кабінетом ОСОБА_3 з листопада 2018 року; копію наказу про догану ОСОБА_3 від 03.12.2018 року та копії інших документів, то слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Таким чином, з аналізу вказаної статті КПК України слідує, що значення слідчих дій полягає в тому, що вони є основним способом збирання доказів і звідси - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Статтями 215, 223 КПК України передбачено, що досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, під час якого слідчий проводить слідчі дії. КПК України передбачає проведення таких слідчих дій: а) допит, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб (статті 224-226 КПК); б) пред`явлення для впізнання: особи (ст. 228 КПК), речей (ст. 229 КПК), трупа (ст. 230 КПК); в) обшук (статті 233-236 КПК); г) огляд: місцевості, приміщень, речей та документів (ст. 237 КПК), трупа (ст. 238 КПК), огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією (ст. 239 КПК): д) слідчий експеримент (ст. 240 КПК); е) освідування особи (ст. 241 КПК); є) залучення експерта та проведення експертизи (статті 242-243 КПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

З аналізу вищевказаних норм КПК України слідує, що витребування та отримання стороною кримінального провадження від підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів не відноситься до слідчих (розшукових) дій, які здійснюються слідчим під час проведення досудового розслідування.

Норми, передбачені ч. 3 ст. 94 КК України та п. 7 ч. 1 ст.303 КПК України чітко передбачають, що до слідчого судді може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Таким чином, питання про відмову слідчим потерпілому у задоволенні клопотання про витребування від підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів не входить до переліку бездіяльності, дій та рішень слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 303 КПК України.

Статтями 159 та 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів у випадку якщо у них виникли труднощі в їх отриманні.

Крім того, потерпіла ОСОБА_3 у клопотаннях від 17.01.2019 року та 22.01.2019 року про витребування документів нічого не вказує про значення, яке можуть мати накази, протоколи та інші рішення, які були прийняті службовими особами або уповноваженими органами ЛМВПУЗТ у 2018 році для встановлення обставин у кримінальному провадженні, у межах якого проводиться досудове розслідування за фактом заяви ОСОБА_3 , в якій вона просила вжити заходів до заступника директора із навчально-виховної роботи ЛМВПУЗТ ОСОБА_5 , який на її думку вчиняв самоправні дії ще у 2017 році, тобто за рік до того, як були прийняті вказані накази та інші рішення.

Враховуючи наведене, у слідчого судді відсутні правові підстави для зобов`язання слідчого отримати документи, на які потерпіла ОСОБА_3 вказує у своїх клопотаннях від 17.01.2019 року та 22.01.2019 року, і тому у задоволені цієї вимоги скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 розглянути у встановленому законом порядку клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 17.01.2019 року та 22.01.2019 року та за результатами розгляду клопотань прийняти вмотивоване рішення відповідно до вимог ст. 220 КПК України;

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала остаточна та в силу ст. 309 КПК України апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.