Справа № 461/971/19
Провадження № 1-кс/461/1266/19
У Х В А Л А
14.02.2019 року.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні у м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за його заявою, -

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з відповідною скаргою, в якій просив слідчого суддю зобов`язати прокурора Львівської області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 353 Кримінального кодексу України. Свої вимоги мотивував тим, що він 08 лютого 2019 року звернувся до чергового прокурора до Прокуратури Львівської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Станом на 11 лютого 2019 року заявник не отримав підтвердження початку досудового розслідування.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що стаття 214 КПК України містить імперативну норму, яка зобов`язує слідчого або прокурора невідкладно внести відомості за заявою про вчинення злочину. При цьому відомості, що зазначені у заяві, на думку заявника, не потребують оцінки. Аналогічне підтверджується практикою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ. Зазначає, що прокурор зобов`язаний розпочати досудове розслідування за фактом подання заяви про злочин.

Прокурор до суду не з`явився, хоча Прокуратура Львівської області була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом сповіщення на офіційну адресу електронної пошти.

Відповідно до п. 1, 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Судовим розглядом встановлено, що 08 лютого 2019 року ОСОБА_3 на особистому прийомі подав до Прокуратури Львівської області заяву про вчинення кримінального правопорушення. У заяві зазначено, що заявник бере участь у розгляді цивільної справи № 466/4184/18 у Сихівському районному суді м. Львова у статусі представника позивача. 28 січня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про надання суддею ОСОБА_4 посвідчення судді, оскільки у заявника виникла підозра у причетності судді до діяльності терористичної групи. При цьому у пред`явленні посвідчення ОСОБА_3 було відмовлено суддею. Вважає, що ОСОБА_4 привласнила собі повноваження судді Сихівського районного суду м. Львова, що є суспільно небезпечним діянням. Зазначає, що діями ОСОБА_4 йому завдано шкоду у сумі 200000 грн. Просив внести відомості про злочин, передбачений ст. 353 Кримінального кодексу України, до ЄРДР; повідомити про результати розгляду заяви; надати витяг з реєстру; забезпечити участь ОСОБА_3 у кримінальному провадженні як потерпілого.

Інформація про внесення відомостей до ЄРДР та початок досудового розслідування у слідчого судді відсутня.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого або прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Дана норма КПК перебуває у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 Кримінального кодексу України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженою наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1377, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 353 КК України передбачена кримінальна відповідальність за самовільне присвоєння владних повноважень або звання службової особи, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь.

Об`єктивну сторону злочину утворює сукупність двох взаємопов`язаних ознак: 1) самовільне присвоєння владних повноважень або звання службової особи; 2) вчинення особою, яка присвоїла такі повноваження чи звання, суспільне небезпечного діяння.

Під самовільним присвоєнням владних повноважень або звання службової особи розуміється неправомірне (в порушення встановленого порядку, за відсутності підстав) прийняття особою на себе таких повноважень або звання і введення в оману оточуючих стосовно свого дійсного статусу. Форма, в якій це подається, може бути різноманітною: пред`явлення підроблених документів, використання форменого одягу, замовчування свого дійсного статусу у випадку помилкового сприйняття іншими особами винного як службової особи тощо.

Самовільне присвоєнням владних повноважень або звання службової особи утворює склад злочину, передбаченого ст. 353, лише тоді, коли воно поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь. Такими діяннями слід визнавати адміністративні правопорушення та злочини.

Склад злочину, передбаченого ст. 353, відсутній, якщо самовільне присвоєння владних повноважень або звання службової особи не супроводжувалось вчиненням суспільно небезпечних діянь або було поєднане з вчиненням суспільне корисного діяння.

Досудове розслідування, як визначено п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Тобто, не підлягає внесенню до ЄРДР та не є підставою для початку досудового розслідування інформація, яка не містить об`єктивних даних, що дійсно свідчать про ознаки злочину.

Слідчий суддя, дослідивши зміст заяви ОСОБА_3 від 08 лютого 2019 року, вважає, що викладені ним обставини не є такими, що реально свідчать про вчинений злочин.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за його заявою від 08 лютого 2019 року.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 14 лютого 2019 року проголошено її вступну та резолютивну частини.

Повний текст ухвали проголошений 18 лютого 2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1