Справа № 202/5/19
Провадження № 1-кс/202/70/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

02 січня 2019 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001127, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2018 року за № 0001127, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
02 січня 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001127.
Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 02 січня 2019 року.
Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 29.12.2018 року приблизно о 17:25 годин водій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Mercedes Benz» Sprinter 316 CDI р.н НОМЕР_1 рухався по вул. Криворізька від вул. Робоча в напрямку пр. Металургів у м. Дніпро, та перебуваючи напроти будинку №30 по вул. Криворізька здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину у невідведеному для переходу місці в напрямку зліва направо відносно руху транспортного засобу. Внаслідок вказаної ДТП пішохід ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди.

29 грудня 2018 року, в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки «Mercedes Benz» Sprinter 316 CDI р.н НОМЕР_1 який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, у вигляді механічних пошкоджень, оглянуто та вилучено. Вказаний автомобіль поміщено для зберігання на територію ПП «Авто-Клуб», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро вул. Дніпросталівська, 22-К1.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 18.10.2016 року автомобіль марки «Mercedes Benz» Sprinter 316 CDI р.н НОМЕР_1 належить ОСОБА_7 , мешкає: АДРЕСА_1

Вилучений автомобіль марки «Mercedes Benz» Sprinter 316 CDI р.н НОМЕР_1 зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення у вигляді характерних пошкоджень, тому, у відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України повністю відповідає критеріям зазначеної статті та 29.12.2018 року визнаний у кримінальному провадженні речовим доказом.
Слідчий в обґрунтування поданого клопотання та необхідності накладення арешту із забороною користування, відчуження та розпорядження зазначив, що автомобіль марки «Mercedes Benz» Sprinter 316 CDI р.н НОМЕР_1 , є речовим доказом у кримінальному провадженні, його арешт необхідний з метою проведення низки експертиз у кримінальному провадженні, а необхідність заборони користування, відчуження та розпорядження викликана реальною загрозою знищення, переробки або приховування авто.
Просив розглядати клопотання без власника автомобіля.
Слідчий у судове засідання не з`явився, разом із клопотанням подав заяву, в якій просив розглянути клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без виклику власника майна.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 29.12.2018 року, автомобіль марки «Mercedes Benz» Sprinter 316 CDI р.н НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя із врахуванням розумності та співрозмірністі обмеження права власності на вилучене майно завданню кримінального провадження, можливості використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, у зв`язку з тим, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на тимчасово вилучений під час проведення огляду 29.12.2018 року автомобіль марки «Mercedes Benz» Sprinter 316 CDI р.н НОМЕР_1 , як доказу у кримінальному провадженні.

Також, слідчий суддя враховує, що незастосування заборони користування, розпорядження майном може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001127 задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення огляду 29.12.2018 року майно, а саме: автомобіль марки «Mercedes Benz» Sprinter 316 CDI р.н НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 18.10.2016 року належить ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити власнику та особам у володінні яких може перебувати дане майно, користування, відчуження та розпорядження автомобілем марки «Mercedes Benz» Sprinter 316 CDI р.н НОМЕР_1 .

Направити ухвалу слідчого судді особі у користуванні якої перебувало майно, не пізніше наступного дня після оголошення ухвали.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1