Справа № 364/673/18
Провадження № 1-кп/364/71/18
УХВАЛА

12.11.2018 року, Володарський районний суд Київської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
по кримінальному провадженні № 1-кп/364/71/18 внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 17.04.2018 року про обвинувачення:
ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Володарського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення: ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Свої клопотання прокурор мотивує тим, що на даний час не відпали ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки вказані особи обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до шести років та перебуваючи на волі можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, можуть вчиняти нові злочини, перебуваючи на волі можуть знищити викрадені у потерпілої ювелірні вироби та інше. Окрім того, вони не мають міцних соціальних зв`язків.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , заперечуючи проти клопотання прокурора щодо продовження їх підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказували, що на даний час відпали ризики, які вказані у клопотанні прокурора передбачені ст.177 КПК України. ОСОБА_7 не має наміру переховуватись від суду та впливати на свідків і потерпілу, які окрім іншого вже були допитані в суді, а тому продовження запобіжного заходу про який просить прокурор є необгрунтованим. Просили у задоволенні клопотання відмовити та обрати ОСОБА_7 більш мякий запобіжний захід у виді домашнього арешту, який не буде перешкодою для виконання покладених на нього процесуальних обо`язків.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію своїх захисників.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_6 , просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за безпідставністю, оскільки на даний час відпали всі ризики передбачені ст.177 КПК України та які вказані у клопотанні прокурора. Вказав, що на даний час в кримінальному провадженні допитані всі свідки, потерпіла, тому посилання прокурора на ці підстави є недоречним та безпідставним. Просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання та обрати обвинуваченому ОСОБА_8 більш мякий зопобіжний захід у виді домашнього арешту, який забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обо`язків.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію свого захисника.

Суд, ознайомившись із клопотаннями прокурора щодо продовження обвинуваченим строку засосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку всіх учасників процесу, вважає, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, виходячи із наступних міркувань.

Так, відповідно до положень ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 названого Кодексу, та виключно у випадках, перелічених у частині другій статті 183 КПК України.

Судом встановлено, що ухвалою Володарського районного суду Київської області від 18.09.2018 року ОСОБА_7 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Цією ж ухвалою ОСОБА_8 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Вказані особи обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до шести років.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

За змістом статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, а також вік та стан здоров`я обвинуваченого тощо.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яку суд застосовує як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», держава повинна забезпечити тримання особи під вартою в умовах, які відповідають принципу поваги до її людської гідності, а спосіб і метод позбавлення свободи не завдають їй душевного страждання чи труднощів, які б перевищували невідворотний рівень страждання, притаманний триманню під вартою, і щоб з урахуванням практичних вимог ув`язнення належним чином забезпечувалися охорона здоров`я такої особи та її благополуччя (зокрема, пункт 72 рішення ЄСПЛ у справі «Сергій Антонов проти України» від 22.10.2015 р., набуло статус остаточного 22.01.2016 р. (заява № 40512/13).

Беручи до уваги вище викладене та одночасно перевіривши наявність на тепер тих ризиків, які вказані прокурором у клопотанні та які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим та вирішуючи питання за клопотанням прокурора слід вказати, що ОСОБА_7 має цивільну дружину та малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якими останнім часом не проживав, він не має міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. При цьому суд оцінює суворість можливого покарання та визнає , що наявність всіх наведених вище обставин не може безпосередньою бути підставою для продовження вказаному обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На теперішній час стороною обвинувачення суду не надано даних які б вказували на реальну небезпеку та можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі може знищити, сховати викрадені у потерпілої ОСОБА_9 ювелірні вироби, які йому передав ОСОБА_8 є голослівними та не знаходять відповідного належного підтвердження. Твердження прокурора стосовно того, що обвинувачений може впливати на свідків та потерпілу - є безпідставними та необгрунтованими, оскільки на тепер вони всі дали суду свої показання, а тому дана обставина не може слугувати підставою для ствердження позиції прокурора.
Прокурором до суду не подані дані щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні .

Щодо обвинуваченого ОСОБА_8 то вирішуючи клопотання щодо вказаної особи, суд важає необхідним зазначити, що дійсно суд не володіє даними які б вказували на його міцні соціальні зв`язки, він не одружений, на своєму утриманні не має неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, обвинувачується у вчиненні нового злочину в період умовно-дострокового звільнення із місць позбавлення волі, до обрання йому запобіжного заходу не працював. Наявність всіх наведених вище обставин однак не може бути безпосередньою підставою для продовження вказаному обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає , що на теперішній час стороною обвинувачення суду не надано даних, які б вказували на реальну небезпеку та можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином враховуючи все вище наведене та те, що зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, а також що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд прийшов до висновку, що на даній стадії процесу обраний обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно змінити на більш м`який запобіжний захід, оскільки в ході судового розгляду встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК України для продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою відпали. На теперішній час по даному кримінальному провадженні судом допитані всі свідки. Отже обвинувачені позбавлені можливості надалі впливати на свідків перебуваючи на волі. Судом не встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України для продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

Як вказує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні по справі «Смирнова проти Росії», якщо держава не наведе «відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою обвинуваченої у правопорушенні особи, така особа має бути звільнена після затримання і перебувати на волі до початку розгляду справи по суті».

Відповідно до положень статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Таким чином , за результатами розгляду клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюсуд вважає, що оскільки прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти виникненню ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, суд вважає що у задоволенні клопотання слід відмовити та змінити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захіт у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем їх проживання.

Суд вважає, що застосування до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на них обов`язків прибувати за кожною вимогою до Володарського районного суду Київської області, не залишати цілодобово місце постійного проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від будь-якого спілкування з іншими обвинуваченими, потерпілою і свідками, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених і зможе забезпечити належне виконання ними покладених процесуальних обов`язків та запобігти існуючим ризикам.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 202, 331, 392, 532 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою - відмовити.

Обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Жашків, Черкаської області, громадянину України, зареєстровавному та проживаючому за адресою : АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України рахується не судимим - змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем цого проживання: АДРЕСА_1 , звільнивши його з-під варти після доставлення до місця проживання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки:

-цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду ;

- здати на зберігання прокурору паспорт (паспорти) для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;
- повідомляти суд та прокурора про зміну свого місця проживання;

- прибувати до Володарського районного суду Київської області за першою вимогою;

- утримуватися від будь-якого спілкування з потерпілою, свідками, іншим обвинуваченим у даному кримінальному провадженні як особисто, так і через будь-яких представників та телефоном;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення. Відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених на нього судом при обранні даного запобіжного заходу.

Ухвала про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 діє протягом 60 діб, тобто до 10.01.2019 року.

Обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю с. Фурси, Білоцерківського району, Київської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимому - змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем цого проживання:АДРЕСА_3 , звільнивши його з-під варти після доставлення до місця проживання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки:

-цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу суду;

-здати на зберігання прокурору паспорт (паспорти) для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;
-повідомляти суд та прокурора про зміну свого місця проживання;

-прибувати до Володарського районного суду Київської області за першою вимогою;

-утримуватися від будь-якого спілкування з потерпілою, свідками, іншим обвинуваченим у даному кримінальному провадженні як особисто, так і через будь-яких представників та телефоном;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення. Відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених на нього судом при обранні даного запобіжного заходу.

Ухвала про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_8 діє протягом 60 діб, тобто до 10.01.2019 року.

Зобов`язати Тетіївське відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області негайно поставити ОСОБА_7 , щодо якого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, на облік і повідомити про це суд.

Зобов`язати Сквирське відділення поліції Головного управління Національної поліції у Київській області негайно поставити ОСОБА_8 , щодо якого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Білоцерківську місцеву прокуратуру Київської області .

Копії ухвали негайно видати всім учасникам процесу та надіслати до Тетіївського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області та Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області - для виконання.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1