У Х В А Л А
про повернення касаційної скарги

03 квітня 2019 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 09 листопада 2017 року,

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій виклав вимогу про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Крім того, засудженийзаявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.

Перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі, суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Згідно з інформацією, наданою Коростенською виправною колонією №71, копія ухвали Апеляційного суду м. Києва від 09 листопада 2017 року засудженому ОСОБА_4 вручена 20 листопада 2017 року, тому останнім днем оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій є 21 лютого 2018 року. Разом з цим, засуджений звернувся до суду зі скаргою 30 березня 2019 року, тобто поза межами визначеного процесуальним законом строку.

Частиною 1 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року № 5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Посилання ОСОБА_4 на його перебування в місцях позбавлення волі як на поважну причину пропуску визначеного процесуальним законом строку не є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень. Крім того, засуджений раніше звертався з касаційною скаргою, яку за результатами розгляду ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суд від 27 березня 2018 року йому було повернуто у зв`язку з неусуненням недоліків у визначений строк.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 не вказав причин, які об`єктивно перешкодили йому оскаржити судові рішення в передбачений законом строк, а відтак колегія суддів не вбачає підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга подана після закінчення строку на касаційне оскарження у разі, якщо суд касаційної інстанції не знайшов підстав для його поновлення, підлягає поверненню особі, яка її подала.
За таких обставин, касаційна скарга ОСОБА_5 підлягає поверненню.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 09 листопада 2017 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3