Справа № 752/4181/18
Провадження №: 1-кп/752/969/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.11.2018 рокум. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000765 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Космин Бучацького р-ну Тернопільської обл., громадянина України, працює токарем у ПП «Смерека», одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України

з участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

встановив:
ОСОБА_3 27 січня 2018 року близько 18 год. 00 хв., маючи посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 24.02.12 року УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, керуючи транспортним засобом марки ГАЗ 3110 державний номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений працівниками УПП у м. Києві, а саме екіпажем «Рубін 111» у складі інспектора ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по вул. Академіка Заболотного, 144 в м. Києві за порушення п. 4.1. дод.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.01 року № 1306.

Працівниками поліції у ході спілкування з громадянином ОСОБА_3 було виявлено факт знаходження останнього у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим патрульними було повідомлено ОСОБА_3 , що ним порушено п. «а» розділу 2.9 Правил дорожнього руху, а також те, що його дії підпадають під ознаки правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Також патрульними було зазначено про необхідність проходження медичного освідування (тесту) ОСОБА_3 щодо вмісту в крові спирту.

ОСОБА_3 з метою уникнення відповідальності, передбаченої санкцією ч. 1 ст.130 КпАП України, приблизно об 18 год. 15 хв. 27.01.18 року по вул. Академіка Заболотного, 144, запропонував та надав працівникам УПП в м. Києві ОСОБА_8 та ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 1500 грн. за не вчинення в його інтересах дій, які полягали у не складенні адміністративного протоколу та винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України, а саме надав службовій особі неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що 27 січня 2018 року близько 18 год. 00 хв. керував автомобілем ГАЗ, його зупинила поліція за порушення правил дорожнього руху, в ході спілкування вони почули від нього запах алкоголю, сказали, що треба пройти огляд і будуть складати протокол по ч. 1 ст. 130 КУпАП. Він запропонував поліції вирішити питання по іншому та надав їм 1500 грн. за те, щоб вони не складали на нього протокол. В подальшому його затримали. У вчиненому щиро кається, таке вчиняє вперше. Штраф за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП він сплатив. Просить суворо його не наказувати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, працює, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, і вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 369 КК України.
Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується позитивно, раніше не судимий, обставини, що пом`якшують його покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання із випробуванням та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази по справі: грошові кошти в розмірі 1500 грн., які знаходяться на зберіганні в УФЗБР ГУ НП в м. Києві (квитанція № 103569 від 20.02.2018 року) конфіскувати в дохід держави.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченму та прокурору.

Суддя ОСОБА_1