Справа № 309/2092/16-к
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28.02.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 11кп/4806/290/19, в якому заступник керівника Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 і потерпілий ОСОБА_9 подали апеляційні скарги на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 17.07.2018, про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт.

Оскарженим вироком ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Перечин Закарпатської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не працюючий, не одружений, не судимий, засуджений за ч.4 ст. 187 КК України на 10 років позбавлення волі із конфіскацією майна, що належить йому на праві приватної власності.

Строк відбування основного покарання ухвалено обчислювати ОСОБА_6 з 08.12.2013. Запобіжним заходом щодо ОСОБА_6 залишено тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26.11.2015), строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 08.12.2013 до дня набрання вироком законної сили включно зараховано в строк відбування основного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За обвинуваченнями у вчиненні злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 визнаний невинуватим та виправданий за недоведеністю в його діях складу цього злочину.

Згідно з вироком ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні розбою за таких обставин.

04.12.2013 приблизно о 20:00 за попередньою змовою з ОСОБА_11 і разом з ним ОСОБА_6 з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошима ОСОБА_9 проник до будинку АДРЕСА_3 , далі - до кімнати де знаходилась мати ОСОБА_9 - ОСОБА_12 , наніс їй декілька ударів руками по голові і став вимагати від неї гроші. Не дізнавшись від ОСОБА_12 , де знаходяться гроші, ОСОБА_6 і ОСОБА_11 повалили ОСОБА_12 на підлогу обличчям донизу, кабелем від електричного продовжувача, який знайшли в кімнаті, зв`язали їй руки за спиною. Знайшовши всередині дивану 8 000 доларів США, 100 євро та 70 000 рублів РФ, що відповідно до офіційного курсу НБУ становило на той час 81 899 грн. 29 коп., ОСОБА_6 та ОСОБА_11 заволоділи ними, зав`язали довкола голови потерпілої ОСОБА_12 знайдену в кімнаті чоловічу футболку, затулили у такий спосіб їй отвори рота і носа, і втекли з місця події.
Внаслідок цих дій обвинувачених, ОСОБА_12 зазнала тяжких тілесних ушкоджень, а туге та щільне здавлення отворів носа та рота перешкодило доступу повітря в її дихальні шляхи, призвело до механічної асфіксії і настання смерті потерпілої.

Прокурор Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187 та п.6 ч.2 ст. 115 КК України і призначити йому за їх сукупністю довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.Вважає, що суд дав неправильну оцінку висновку судово-медичної експертизи трупа, який, на його думку, у сукупності з іншими доказами, доводить умисел обвинувачених на вбивство потерпілої, і призначив обвинуваченим зам`яке покарання, що явно не відповідає ступеню тяжкості вчинених ними злочинів, їх наслідкам, особам обвинувачених.
Потерпілий ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок з тих самих підстав і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Інші учасники судового провадження апеляційних скарг не подали.

Клопотання про зміну запобіжного заходу захисник обґрунтував тим, що ОСОБА_6 з початку досудового розслідування визнав вину, співпрацею з органом досудового розслідування сприяв розкриттю злочину, розкаявся, став на шлях виправлення, з вироком згоден, кримінальному провадженню не перешкоджав і такого наміру не має, перебуває під вартою з 08.12.2013, тобто на даний час, з урахуванням припису ч.5 ст. 72 КК України (у редакції від 26.11.2015) відбув призначене йому покарання.

Апеляційний суд заслухав пояснення захисника і обвинуваченого на підтримання клопотання про зміну запобіжного заходу, заперечення проти нього прокурора, перевірив матеріали кримінального провадження, обговорив доводи сторін і приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1, п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у двох особливо тяжких кримінальних правопорушеннях, за обвинуваченням в одному з яких (п.6 ч.2 ст. 115 КК України) його виправдано, а за друге (ч.4 ст. 187 КК України), за яке законом передбачено покарання від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі, йому призначено покарання у виді десяти років позбавлення волі, яке він, з урахуванням положень ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, на даний час відбув.

Оцінити обґрунтованість обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст. 115 КК України на даній стадії судового провадження апеляційний суд не вправі, а твердження захисника про відсутність ризиків, які служили підставою для тримання ОСОБА_6 під вартою, прокурор не спростував.

Конкретні обставини кримінального правопорушення, як вони встановлені судом першої інстанції, з огляду на доводи клопотання, ставлення ОСОБА_6 до оскарженого вироку, значний час тримання його під вартою, який, з урахуванням положень ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, перевищує строк призначеного йому покарання, на переконання апеляційного суду, істотно знижують ризики його ухилення від виконання процесуальних обов`язків та перешкоджання судовому провадженню, а тому переконує в достатності застосування щодо ОСОБА_6 менш жорсткого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 змінити з тримання під вартою на домашній арешт без застосування електронного засобу контролю на строк до 10.04.2019.

Заборонити ОСОБА_6 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 з 21 до 06 години щодобово.

Перенести апеляційний розгляд кримінального провадження № 11кп/4806/290/19 щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_11 на 10:00 10.04.2019.

Обвинуваченого ОСОБА_6 негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти апеляційний суд про зміну місця свого проживання, прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожним викликом, не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу апеляційного суду.

Копію цієї ухвали передати для виконання в частині застосування запобіжного заходу начальнику Перечинського відділення Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: