Справа № 404/3424/17
Номер провадження 1-кп/404/240/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференц зв`язку в м. Кропивницькому кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР за № 0004953, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
31.03.2017 року, близько 15 години, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебували в підвальному приміщенні буд. АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_3 . В цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, з приводу права користування даним підвальним приміщенням. В ході даного конфлікту у ОСОБА_3 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано ОСОБА_3 , знаходячись з лівої сторони від ОСОБА_5 , наніс останньому один удар металевим навісним замком, який тримав у лівій руці, в ліву сторону обличчя, чим спричинив останньому згідно висновку судово-медичної експертизи №629 від 26.05.2017 року тілесні ушкодження у вигляді: багатоуламкового вдавленого перелому зовнішньої стінки лівої орбіти, набряку зовнішнього прямого м`яза лівого ока; багатоуламкового вдавленого перелому передньої задньо-зовнішньої стінки лівої верхньої щелепної пазухи і нижнього орбітального краю, гемосінус; лінійного перелому вилицевої дуги і вилицевої кістки зліва, інтрапальпебрального і параорбітального набряку, міжтканевої емфіземи; ротаційного підвивиху атланта вправо, рани вилицевої області зліва з переходом на крило носу, синців обох вік, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, терміном більше 21 дня.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав частково та підтвердивши фактичні обставини пред`явленого обвинувачення, він зазначив, що не згоден з обставини його вчинення, які викладені в обвинувальному акті. Так з його показів, які він давав під час судового слідства, вбачається, що 31.03.2017 року, близько 15 години, він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебували в підвальному приміщенні буд. АДРЕСА_2 . В цей час між ним та ОСОБА_5 виникла сварка з приводу користування даним підвальним приміщенням, в ході якої, він знаходячись з лівої сторони від останнього, наніс йому один удар металевим навісним замком, який тримав у лівій руці, в праву сторону обличчя. Заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільні позов визнав у повному обсязі, а позовні вимоги заявлені Кіровоградською місцевою прокуратурою, в інтересах Кіровоградської обласної лікарні зазначив, що не визнає.

Незважаючи на те, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, визнав частково, його вина в скоєнні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними по справі та перевіреними у судовому засіданні доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , згідно з якими, 31.03.2017 року він прийшов додому до ОСОБА_3 , щоб поговорити з приводу заміни останнім замка на підвальному приміщенні будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживає. В ході розмови, він з`ясував, що ОСОБА_3 дійсно змінив замок без відома мешканців зазначеного будинку та повідомив, що через хвилину він вийде на вулицю та відчинить двері до підвального приміщення. У зв`язку з чим, він вийшов на вулицю, куди через декілька хвилин вийшов також ОСОБА_3 та вони разом пішли до входу в підвальне приміщення. ОСОБА_3 відчинив вхідні двері до підвального приміщення та вони зайшли в середину, де між ними виникла сварка, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 відмовив йому у наданні дублікату ключа від нового замка. В подальшому, ОСОБА_3 знаходячись з лівої сторони від нього на відстані 1 метра, наніс йому один удар металевим навісним замком, який тримав у руці, в ліву сторону обличчя. В результаті нанесеного йому удару, він відчув сильній біль в області лівого ока та дзвін в вухах. В якій руці ОСОБА_3 тримав навісний замок вказати не зміг, так як не бачив.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені злочину за ч. 1 ст. 122 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

витягом з ЄРДР, згідно якого вбачається, що 29.04.2017 року було внесено відомості за фактом нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень (Т.1 а.п. 1-2);

заявою ОСОБА_5 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення від 28.04.2017 року (Т.1 а.п. 8);

протоколом проведення слідчого експерименту від 11.05.2017 р., в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_5 пояснив та показав при яких обставинах ОСОБА_3 було спричинено йому тілесні ушкодження. (Т. 1 а.с. 16-18);

протоколом проведення слідчого експерименту від 11.05.2017 р., в ході проведення якого свідок ОСОБА_7 пояснив та показав при яких обставинах ОСОБА_3 було спричинено тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 (Т. 1 а.с. 22-25);

висновком експерта № 629 від 15.05.2017 року, згідно якого у ОСОБА_5 маються тілесні ушкодження у вигляді: багатоуламкового вдавленого перелому зовнішньої стінки лівої орбіти, набряку зовнішнього прямого м`яза лівого ока; багатоуламкового вдавленого перелому передньої задньо-зовнішньої стінки лівої верхньої щелепної пазухи і нижнього орбітального краю, гемосінус; лінійного перелому вилицевої дуги і вилицевої кістки зліва, інтрапальпебрального і параорбітального набряку, міжтканевої емфіземи; ротаційного підвивиху атланта вправо, рани вилицевої області зліва з переходом на крило носу, синців обох вік, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, терміном більше 21 дня. Виключається можливість виникнення комплексу вищевказаних тілесних пошкоджень при падінні з положення стоячи. Локазалізація вищезазначеного комплекс тілесних ущкоджень виявлених при проведенні судово-медичної експертизи відповідає показам потерпілого ОСОБА_5 в протоколі слідчого експерименту від 11.05.2017 року, але не відповіає показанням на які вказує свідок ОСОБА_7 в протоколі слідчого експерименту від 11.05.2017 р. (Т. 1 а.с. 29-30);

випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 5856, згідно якої вбачається, що ОСОБА_5 з 31.03.2017 року по 28.04.2017 року перебував на станціонарному лікуванні у віділенні хірургічної стоматології з діагнозом уламковий перелом вилицевої кістки зліва, рубаної рани вилицевої ділянки зліва, спинки носа зліва, забій лівого ока, п/і флебіти обох верхніх кінцівок (Т. 1 а.с. 31);

протоколом огляду предметів від 29.05.2017 р., в ході якого оглянуто навісний металевий замок, який частково покрито іржею (Т. 1 а.с. 32);

постановою про визнання та долучення до кримінального поваддення речових доказів від 29.05.2017 року, згідно якої металевий навісний замок визнано речовим доказом та передано на зберігання до камери схову речових доказів Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області (Т. 1 а.с. 35).

Аналізуючи зібрані по справі та перевірені у судовому засіданні докази у їх сукупності, законність отримання та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, суд, розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведеною у повному обсязі, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України, так як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він наніс один удар металевим навісним замком, який тримав у лівій руці, в праву сторону обличчя, а не в ліву, як зазначено в обвинуваченні, спростовуються сукупністю досліджених по справі об`єктивних, належних, допустимих доказів, які не викликають сумнівів у суду, а тому покладені в основу вироку.

У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки він вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив злочин, віднесений до категорії середньої тяжкості, умисний та закінчений.

Як особа ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, не працевлаштований, осудний, на обліку в КЗ «Обласний наркологічний диспансер» та в КЗ «Кіровоградській обласній психіатричній лікарні» не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Із врахуванням всіх обставин справи, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі однак, враховуючи те, що ОСОБА_3 , раніше не судимий, характеризується позитивно, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладанням на нього обов`язків згідно зі ст. 76 КК України, що відповідатиме тяжкості злочину та особі обвинуваченого, буде необхідним для виправлення останнього та попередження вчинення нових злочинів. Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Відповідно до ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.

Згідно ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Таким чином, цивільний позов Кіровоградської місцевої прокуратури, заявлений в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Департамент охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації на загальну суму 15519 грн. 28 коп., щодо стягнення вартості стаціонарного лікування потерпілого ОСОБА_5 , підлягає задоволенню в повному обсязі у межах пред`явлених вимог відповідно до ст. 128 КПК України, оскільки доведена вина обвинуваченого у вчиненні злочину та вартість витрат понесених Кіровоградською обласною лікарнею на лікування ОСОБА_5 внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , а тому у відповідност до ст. 1206 ЦК України обвинувачений ОСОБА_3 повинен відшкодувати на користь Кіровоградської обласної лікарні витрати, понесені на лікування потерпілого ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою Кіровоградської обласної лікарні від 08.06.2017 року.

Цивільний позов, заявлений в ході судового розгляду потерпілим ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , на суму 8605 грн. 03 грн. матеріальної шкоди, відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1166 ЦК України підлягає повному задоволенню, оскільки у судовому засіданні доведено пред`явлене обвинувачення та факт заподіяння злочинними діями ОСОБА_3 збитків ОСОБА_5 в зазначеному розмірі, а також враховуючи повне визнання його обвинуваченим ОСОБА_3 .

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373- 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов Кіровоградської місцевої прокуратури, заявлений в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Департамент охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Кіровоградської обласної лікарні (р/р 7932 ГУ ДКСУ в Кіровограській області, МФО 823016, ) 15519 грн. 28 коп. в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_5 .

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 8605 грн. 03 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1