У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , погоджене прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , слухача 2-х курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , лейтенанта, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що лейтенант ОСОБА_5 був призваний на військову службу під час мобілізації 06 серпня 2015 року ІНФОРМАЦІЯ_2 та проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді слухача 2-х курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 .

Будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 та проходячи військову службу у військовому званні «лейтенант» ОСОБА_5 знав та усвідомлював, що повинен неухильно виконувати Військову присягу (затверджену Постановою Верховної Ради України від 6.12.1991), а також дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Проте, усвідомлюючи відсутність відповідного дозволу командира на залишення розташування вищезазначеної військової частини, 30 серпня 2015 року, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, лейтенант ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з метою незаконно ухилитися від військової служби, самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

Самовільно залишивши 30 серпня 2015 року розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, лейтенант ОСОБА_5 одразу став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для прибуття до військової частини польова пошта НОМЕР_1 за наявності реальної можливості до цього та не заявив про себе до правоохоронних органів до теперішнього часу, чим відкрито вказує на небажання проходити військову службу.

19.12.2018 року ОСОБА_5 було затримано на підставі ухвали слідчого судді.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний переховувався та може надалі переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачає позбавлення волі до 7 років.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення..

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання слідчого та просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, його захисника, а також заслухавши прокурора, приходжу до висновку, що у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, та необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з наступних підстав.

У клопотанні слідчого не міститься обґрунтування ризиків, які виправдовують застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий ґрунтує свої доводи лише на припущеннях.

Слідчим також не доведено існування ризиків у разі обрання підозрюваній більш м`яких запобіжних заходів, всі доводи ґрунтуються на припущеннях, до уваги береться лише тяжкість злочину у скоєнні якого лише підозрюється ОСОБА_5 . Слідчим не досліджено обставини, які мають значення для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 9 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» від 04.04.2013 р. виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

Відповідно до п. 10 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим.

Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п. 18 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК).

Згідно ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах, передбачених ст. 181 КПК України, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження уявляється доцільним покладення на підозрюваного ОСОБА_5 наступних, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків:

?прибувати за викликом до слідчого, процесуального керівника, в проваджені якого знаходиться кримінальне провадження;

?не відлучатись з м. Одеси в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

?цілодобово не відлучатися з місця постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора;

?здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 84-89, 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 195, 196, 197, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням електронних засобів контролю, до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів, а саме до 17.02.2019 року.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, а саме:

?прибувати за викликом до слідчого, процесуального керівника, в проваджені якого знаходиться кримінальне провадження;

?не відлучатись з м. Одеси в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

?цілодобово не відлучатися з місця постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора;

?здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

21.12.2018