печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання слідчого в особливо важливих справах шостого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
28.11.2018 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження клопотання слідчого в особливо важливих справах шостого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003113.
Слідчий або прокурор в судове засідання не з`явились, слідчий направив заяву про розгляд клопотання без його участі та задоволення клопотання.
В обґрунтування клопотання, слідчий зазначив.
Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003113 від 30.09.2017 за підозрою начальника управління акредитації, контролю та моніторингу суб`єктів державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України ОСОБА_5 та заступника начальника управління начальника відділу акредитації та моніторингу державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у березні-квітні 2018 року, більш точний день та час не встановлено, заступник начальника управління - начальник відділу акредитації та моніторингу державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з начальника управління акредитації, контролю та моніторингу державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України ОСОБА_5 та своєю рідною сестрою ОСОБА_7 переслідуючи на меті незаконне одержання неправомірної вигоди, умисно пред`явила неправомірну вимогу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_8 , який діяв на підставі Представницького договору від 20.12.2016, представляв інтереси та вчиняв всі необхідні дії в інтересах КП «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» Опішнянської територіальної громади з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про передачу щомісяця в якості неправомірної вигоди грошових коштів в розмірі 50 відсотків від суми одержаного підприємством прибутку за невжиття заходів щодо скасування вказаному комунальному підприємству акредитації суб`єкта державної реєстрації, на що ОСОБА_8 вимушений був погодитися.

У подальшому, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , під час зустрічі із ОСОБА_8 повторно висунула йому зазначену неправомірну вимогу, а також додатково пред`явила вимогу про щомісячну передачу ним неправомірної вигоди, із зарахуванням коштів на рахунок її сестри ОСОБА_7 відкритий нею у АТ КБ «ПриватБанк».

ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 усвідомлюючи злочинний характер їхніх дій, зобов`язалась знімати грошові кошти зі свого банківського рахунку та передавати їх ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_8 01.06.2018 знаходячись у приміщені АТ «КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Київ, вул. Будівлеників, 36, на виконання раніше висунутої незаконної вимоги ОСОБА_6 , через касу вказаного банку здійснив переказ на банківський рахунок ОСОБА_7 неправомірної вигоди грошових коштів на загальну суму 198 375 грн. за невжиття заходів щодо скасування комунальному підприємству акредитації суб`єкта державної реєстрації.

У подальшому, ОСОБА_7 продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , зняла із власного рахунку АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Київ, вул. Соборності, 10/1, перераховані ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 190 000 грн., що є великим розміром.

Надалі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розподілили зазначені грошові кошти між собою та розпорядились ними на власний розсуд.

5 липня 2018 року ОСОБА_6 заступником Генерального прокурора повідомлено про підозру у одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у великому розмірі для себе та третіх осіб за невчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди за ч. 3 ст. 368 КК України, за який судом може бути застосовано покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 4 липня 2018 року на виконання ухвали слідчого судді у житлі ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , слідчим проведено обшук в ході якого вилучено речі та документи на відшукання яких слідчим суддею прямо надано дозвіл.

Оглядом вказаних речей та документів встановлено, що вони є матеріальними об`єктами, що містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та підпадають, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, під ознаки речових доказів.

Постановами слідчого у даному кримінальному провадженні від 30.07.2018 та 01.11.2018 вказані речі та документи, що належать підозрюваній ОСОБА_6 визнані речовими доказами.

Згідно з п.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки майно на яке просить прокурор накласти арешт є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0003113.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на речі та документи, що належать підозрюваній ОСОБА_6 , які вилучені 04.07.2018 при приведенні обшуку її житла за адресою АДРЕСА_1 , а саме на:

- позовна заява про визнання права власності;

- рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 11947928 від 26.03.2014;

- ухвала Великобагачинського районного суду № 525/1494/13-ц від 10.01.2013;

- ухвала Великобагачинського районного суду № 1602/1364/2012 від 19.03.2013;

- супровідний лист Великобагачинського районного суду №525/1494/13-ц від 24.07.2014;

-рішення Великобагачинського районного суду № 525/1494/13-ц від 27.06.2014

-постанова позачергових зборів уповноважених пайовиків від 30.11.2005 з додатками;

-копія квитанції Приват банку від 18.10.2012;

-протокол засідання аукціонної комісії по проведенню продажу основних засобів від 18.10.2012;

-копія договору купівлі-продажу основних засобів від 18.10.2012;

-акт приймання передачі основних засобів від 18.10.2012;

-довідка АБ 3 398889;

-розпорядження голови Великобагачинської РДА № 318 від 05.06.2002 з додатками;

-довідка ПП Полтавське БТІ № 2133 з додатками;

-інвентаризаційний опис передачі основних засобів від 02.12.2005;

-акт начальника реєстраційної служби Великобагачівської РУЮ № 02-05/79 від 03.12.2013;

-державний акт на право постійного користування землею 11-ПЛ № 002159;

-технічний паспорт на виробничий будинок та нежитлову будівлю № 41 по вул. Молодіжна, інвентаризаційна справа № 5365;

-рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 39997074 від 05.03.2018, № 39726038 від 16.02.2018, № 40467051 від 03.04.2018;

-журнал підрахунку площ житлового будинку АДРЕСА_2 ;

-свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 15.11.2005;

-оцінювальний акт № 23 про будинок літера А в місті Києві;

-площі за поверхами на вищевказаному будинку;

-договір підряду № 1-11 від 28.11.2017 з додатками;

-розписки від 28.11.2017, 05.01.2018 та 07.02.2018;

-ноутбук ACER 6, S/N 6, та зарядний пристрій до нього

-мобільний телефон марки IPhone 8, IMEI НОМЕР_2 ;

-мобільний телефон LENOVO Pima 40, IMEI НОМЕР_3 ;

-стартовий пакет оператора Lifecell з мобільним номером НОМЕР_4 , з метою збереження речових доказів, а також конфіскації майна як виду покарання, тимчасово заборонивши ОСОБА_6 користуватись та розпоряджатись даним майном.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1