Справа№751/5868/18
Провадження №1-кп/751/19/19
ВИРОК
11 травня 2019 року місто Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігів, громадянки України, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , незаміжня, дітей на утриманні не має, є особою з третьою групою інвалідності, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
прокурора - ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,
встановив:
11.06.2018 року, близько 08 год. 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку № 27 по вул. Л. Українки у м. Чернігові, діючи умисно, з метою заподіяння побоїв та тілесних ушкоджень, під час суперечки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, підійшла до ОСОБА_5 та нанесла йому один удар порожнім металевим відром по голові, а також один удар зазначеним відром в область живота, чим спричинила останньому побої та тілесне ушкодження у вигляді гематоми передньої черевної стінки, яке згідно висновку експерта № 371 від 13.07.2018 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.
Своїми діями, що виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнала, цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не визнала. Показала, що 11.06.2018 року , біля 8 год 30 хв. підійшла до колонки, якою користуються сусіди , щоб набрати воду. Сусід ОСОБА_5 в цей час набирав воду, хоча у нього в квартирі є водопостачання. Вона запитала чи можна набрати воду , на що він відповів : «Не можна». Між ними виникла сварка, в ході якої вона вдарила його кілька разів пустим відром, можливо попала в живіт та голову, але не сильно. Розхвилювалась , почала плакати та пішла додому. Її співмешканець , ОСОБА_7 якому вона розповіла що сталось , після цього вдарив сусіда ОСОБА_5 кілька разів палкою. Вона просила вибачення у потерпілого, просила примиритись, але він не хоче. У вчиненому розкаюється , при призначенні покарання просить врахувати обставини , що пом`якшуть покарання та не призначати суворого покарання .
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що він є сусідом обвинуваченої. В червні 2018 року, біля 09-00 він взяв дві пляшки і пішов до колонки загального користування, щоб набрати води. Біля колонки ОСОБА_3 публічно, при сусідах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 почала кричати нецензурною лайкою про те , що у нього в хаті є вода , а він прийшов набирати воду у колонці. Він набрав води, збирався йти, але ОСОБА_3 порожнім відром нанесла йому один удар по голові, повернувшись , вона вдарила його відром у правий бік живота. Він викликав швидку та поліцію. В лікарню їхати відмовився. Пізніше звернувся у травмпункт та до хірурга.
Після нападу він продовжує лікуватися, стан його здоров`я погіршився, тому вимушений купувати дорогі ліки.
Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у розмірі десяти тисяч гривень просить задовольнити в повному обсязі. Щодо міри покарання покладався на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що вона проживала в будинку , де проживають обвинувачена та потерпілий . На початку літа 2018 року, зранку , почула крики та нецензурну лайку із-за колонки з водою. З вікна, біля колонки, побачила ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , яка замахувалась на ОСОБА_5 пустим відром. ОСОБА_7 , який проживає із ОСОБА_12 замахувався на ОСОБА_5 палкою. Ударів не бачила , бо заважало дерево. Конфлікти із-за користування колонкою постійно виникають між вказаними сусідами. Коли вийшла на вулицю , приїхала швидка та поліція.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона чотири місяці проживала у ОСОБА_5 на квартирі. На початку літа 2018 року , ОСОБА_5 набирав у колонці воду , сюди прийшла сусідка ОСОБА_13 та між ними виникла лайка. Вона була у дворі і бачила , як ОСОБА_13 відром вдарила ОСОБА_5 у живіт , потім вдарила по спині , чи попала по голові не бачила. Потім підійшов ОСОБА_7 , який проживає із ОСОБА_3 та наніс потерпілому кілька ударів палкою. Після цього всі розійшлися. Спочатку приїхала швидка допомога , потім працівники поліції.
Крім визнання вини самою обвинуваченою , показів потерпілого та свідків, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України підтверджується іншими доказами, передбаченими ч. 2 ст. 84 КПК України, які досліджені в судовому засіданні :
-заявою ОСОБА_5 від 11.06.2018 року згідно якої він звернувся до начальника ЧВП ГУНП в Чернігівській області, просив провести перевірку та вжити заходів до ОСОБА_14 , з приводу нанесення йому 11.06.2018 року тілесних ушкоджень (а.с.40);
-висновком експерта № 371 від 13.07.2018 року, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи , на момент огляду ОСОБА_5 видимих тілесних ушкоджень не виявлено. Однак, згідно наданої на експертизу медичної документації, у нього мала місце гематома передньої черевної стінки, котра виникла від дії тупого, твердого предмету по механізму удару та тиснення, в тому числі і в результаті нанесення удару рукою, ногою сторонньої особи і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Діагноз «Забій м`яких тканин голови. Закрита травма живота», встановлений лікарем-травматологом Чернігівської міської лікарні №2, не обґрунтований та не підтверджений об`єктивними медико-морфологічними даними і згідно п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймався. Не виключена можливість, що гематома передньої черевної стінки, що мала місце у ОСОБА_5 , могла утворитись 11.06.2018 року, як на це вказано в ухвалі суду про призначення експертизи. Виходячи з кількості ушкоджень, описаних в наданій на судово-медичну експертизу медичній документації на ім`я ОСОБА_5 , їх характеру та розташування, можна припустити, що він міг піддаватися впливу, як мінімум однієї травматичної дії (а.с.46-49).
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 437 від 14.08.2018 року у ОСОБА_3 на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення мали місце клінічні ознаки органічного розладу особистості та поведінки» внаслідок дисфункції головного мозку з емоційною лабільністю (F 07.8 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), але вона могла усвідомлювати свої дії та керувати ними на цей час. На теперішній час у ОСОБА_3 мають місце клінічні ознаки органічного розладу особистості та поведінки внаслідок дисфункції головного мозку з емоційною лабільністю (F 07.8 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), але вона може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення (а.с.70-74).
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 438 від 14.08.2018 року у ОСОБА_3 мають місце психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності. В теперішній час утримання (F 10.20 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), у зв`язку з чим протиалкогольне лікування їй зараз не показане (а.с.75-78).
Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності, які суд оцінює як достатні та взаємопов`язані, дають суду підстави зробити висновок, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 органами досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як нанесення легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання особі, у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
У досудовій доповіді орган пробації зробив висновок про те, що виправлення особи, без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства( у т.ч. окремих осіб)
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, а саме обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, перебуває на обліку у лікаря - психіатра, є особою з 3 групою інвалідності.
Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Обставинами , які пом`якшують покарання є : активне сприяння розкриттю злочину; вчинення злочину внаслідок того , що обвинувачена є особою з 3 групою інвалідності і їй протипоказане психоемоційне перенапруження.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особу обвинуваченої; обставини, що пом`якшуть та обтяжуть покарання, висновок органу пробації, думку потерпілого щодо міри покарання, суд дійшов висновку що обвинуваченій ОСОБА_3 необхідним та достатнім покаранням для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, буде менш суворе покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, у виді мінімального розміру штрафу .
Цивільний позов потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5000,00 грн. не підлягає задоволенню , оскільки потерпілим не надано доказів на підтвердження завданої шкоди.
Щодо позовних вимог потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди в сумі 5000,00 грн., суд керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України дійшов наступного висновку:
Судом встановлено, що потерпілому ОСОБА_5 завдана моральна шкода, що полягає у фізичному болю, яких він зазнав у зв`язку із ушкодженням здоров`я та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченої ОСОБА_3 .
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує: глибину фізичних та душевних страждань потерпілого; недобросусідські відносини, які склалась між обвинуваченою та потерпілим; поведінку та ступінь вини обвинуваченої, ставлення обвинуваченої до наслідків виниклого конфлікту, а саме: обвинувачена визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, висловлювала бажання примиритись та частково відшкодувати шкоду, також враховуючи , що обвинувачена є особою з 3 групою інвалідності та їй протипоказане психоемоційне перенапруження, тому виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вважає, що моральна шкода підлягає задоволенню частково в сумі 500 гривень, що є адекватною стражданням потерпілого.
Речові докази, процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 50, 65-67, 125 КК України, статтями 2, 94, 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень .
Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково, стягнувши із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 гривень.
У задоволенні позову ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5000 гривень відмовити.
Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1