ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/390/18 Справа № 208/7841/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 листопада 2018 року про відмову в накладенні арешту на майно у кримінальному провадженні №0001893,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 листопада 2018 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001893 було відмовлено.
Рішення суду обгрунтовано тим, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, зберігається разом з матеріалами кримінального провадження у сторони кримінального провадження, а саме слідчого, та, приймаючи до уваги те, що, положенням ст.100 КПК України, та «Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження на слідчого покладено обов`язок зберігати вищевказані речові докази - слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного клопотання, оскільки особа, що його подала, не довела необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.11.2018 року та винести нову ухвалу, якою накласти арешт на: автомобіль марки ВАЗ 21213, VIN: НОМЕР_1 , д/з НОМЕР_2 , стовбури дерев породи акація різного діаметру та довжини, в кількості 31 штуки, які перебувають у вищевказаному автомобілі 2 бензопили, а саме: Poulan super clean чорного та світло зеленого кольорів, які вилучені 14.11.2018 у ОСОБА_8 під час проведення огляду, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0001893, та які є предметами та знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 15.11.2018 року слідчим до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська для розгляду скеровано клопотання про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 21213», VIN: НОМЕР_3 , д/з НОМЕР_2 , стовбури дерев породи «акація» різного діаметру та довжини, в кількості 31 штуки які перебувають у вищевказаному автомобілі, 2 бензопили, а саме: «Poulan super clean» чорного та світло-зеленого кольорів які вилучені у ОСОБА_8 під час проведення огляду, які в подальшому відповідно до постанови слідчого визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001893 та які є предметами та знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Зазначає, що вилучені, автомобіль марки «ВАЗ 21213», VIN: НОМЕР_3 , д з НОМЕР_2 та бензопила «Poulan super clean» чорного та світло-зеленого кольорів органом досудового розслідування розглядається як знаряддя вчинення злочину, а розпиляні тверді колоди деревини породи «акація» як предмет злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Саме з метою забезпечення збереження вищевказаних речових доказів та використання у подальшому його доказового значення у кримінальному провадженні слідчим і було скеровано зазначене клопотання до суду.
Разом з тим, слідчим у клопотанні зазначено як підстави, так і мету застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наведені ризики його можливого псування, знищення, пошкодження, однак судом безпідставно вказано на відсутність цих аргументів в ухвалі суду від 21.11.2018 року.
Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів вбачається, що кримінальне правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, полягає у тому, що 14 листопада 2018 року до чергової частини Кам`янського ВП ГУ ЕІЇІ в Дніпропетровській області надійшло повідомлення, що за адресою: Заводський район, м. Кам`янське, вул. Михайла Грушевського, біля переїзду, стоїть авто Ніва д/з НОМЕР_2 бордового кольору яка завантажена деревиною «акація».
Даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001893 від 15 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, а саме по факту незаконної порубки дерев або чагарників у лісах.
В силу вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, необґрунтовано дійшов висновку про відмову в його задоволенні.
Як вбачається з матеріалів провадження, виїздом слідчо-оперативної групи на місце події встановлено автомобіль марки «ВАЗ 21213», VIN: НОМЕР_1 , д/з НОМЕР_2 , завантажений розпиляними твердими колодами деревини породи «акація». Будь-яких дозвільних документів на вантаж водієм та власником автомобіля «ВАЗ 21213» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надано не було, а саме договорів, товарно-транспортних накладних, подорожніх листів, видаткових накладних, прибуткових (видаткових) касових документів, ліцензій, тощо, тобто документів, котрі б підтверджували законне походження деревини.
За результатом проведеного огляду з місця події до адміністративної будівлі Кам`янського ВП вилучено автомобіль марки «ВАЗ 21213», YIN: НОМЕР_3 , д/з НОМЕР_2 , в якому перебували частини стовбурів дерев породи «акація» різного діаметру та довжини, в кількості 31 штуки та бензопила «Poulan super clean» чорного та світло-зеленого кольорів.
Постановою слідчого від 15 листопада 2018 року вилучене в ході вищевказаного огляду майно визнано речовими доказами, та, водночас, передано на відповідальне зберігання співробітнику Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області.
Колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку вказане майно, яке було вилучено 14 листопада 2018 року під час огляду місця події, є знаряддями та предметами кримінального правопорушення, тобто в повній мірі відповідають вимогам ст..98 КПК України та можуть бути використані як докази факту незаконної порубки дерев.
У зв`язку з тим, що вищезазначене майно має доказове значення для даного кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне вимоги апеляційної скарги прокурора задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення в повному обсязі клопотання слідчого про арешт майна.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 листопада 2018 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001893 - задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучено 14 листопада 2018 року під час проведення огляду, а саме : автомобіль марки ВАЗ 21213, VIN: НОМЕР_1 , д/з НОМЕР_2 , стовбури дерев породи акація різного діаметру та довжини, в кількості 31 штуки, які перебувають у вищевказаному автомобілі, 2 бензопили, а саме: Poulan super clean чорного та світло зеленого кольорів шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
_________________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4