Справа № 209/5171/15-к
Провадження № 1-кп/209/55/18
У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою

26 листопада 2018 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає згідно обвинувального акту: АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська перебуває вказане кримінальне провадження.
У обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується строк тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КК України встановлено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, оскільки не відпали ризики передбачені ст.177 КК України та оскільки обвинувачений (з його слів в судовому засіданні) проживає в місті Донецьку, а тому можуть виникнути складнощі щодо його явки до суду тощо.

Обвинувачений заперечував, щодо продовження строку тримання під вартою, зазначив що потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 була відшкодована матеріальна шкода згідно поштових переводів на суми 1224 грн. та 1989 грн. відповідно.

Захисник обвинуваченого просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш мьякий.

Відповідно до ст.331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачена особа може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Суд, заслухавши думку та клопотання прокурора, думку обвинуваченого, його захисника, приходить до наступного висновку.
ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України, що є злочином тяжким та середньої тяжкості. В судові засідання при розгляді даної справи 10 липня 2017 року, 03 серпня 2017 року, 04 жовтня 2017 року, 23 жовтня 2017 року, 13 листопада 2017 року, 12 січня 2018 року обвинувачений ОСОБА_4 не з`являвся, у зв`язку з чим були винесені ухвали про привід: 03 серпня 2017 року, 23 жовтня 2017 року, 13 листопада 2017 року, які виконні не були, оскільки згідно рапортів обвинувачений за міісцем реєстрації не проживає і встановити його місцезнаходження не виявляється можливим. З огляду на численні неявки обвинуваченого в суд, ухвалою від 12 січня 2018 року обвинувачений був оголошений у розшук. Обвинувачений змінив місце проживання та перестав з`являтися в суд з неповажних причин.
Перед цим, при перегляді даного провадження Апеляційним судом Дніпропетровської області обвинувачений не зьявлявся в суд 26 травня 2016 року, 9 червня 2016 року, 11 серпня 2016 року, 01 вересня 2016 року, 22 вересня 2016 року, в звьязку з чим був оголошений в розшук ухвалою від 22 вересня 2016 року.
Таким чином, під час розгляду даного провадження, в період з надходження провадження до суду 01 грудня 2015 року, по теперішній час обвинувачений двічі оголошувався в розшук в звьязку з його ухиленням від явки до суду - Апеляційної інстанції та Дніпровського районного суду.
Причини, на які вказує захисник як на підстави зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш мьякий (укладення ним шлюбу та вагітність дружини) суд оцінює критично, оскільки вони ніяким чином не впливають і не змінюють того факту, що обвинувачений тривалий час переховувався від суду під час розгляду по даній справі, знаючи, що його справа розглядається в Дніпровському районному суді м.Дніпродзержинська та Апеляційному суді Дніпропетровської області.
Окрім цього, в судовому засіданні обвинувачений зазначив, що його постійне місце проживання в м.Донецьку, що дає суду підстави вважати, що можуть виникнути складнощі щодо явки обвинуваченого до суду тощо.
Той факт, що обвинуваченим в судовому засіданні надані поштові квитанції про перевод коштів на адресу потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не свідчить про те, що зазначені кошти сплатив саме ОСОБА_4 , який знаходиться під вартою і сам по собі не може бути підставою для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 на більш мьякий. Згідно вимог п.2 ч.1 ст.66 КК України, добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди є однією з обставин, яка пом`якшує покарання.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу суд приймає до уваги всі обставини відповідно до вимог ст.178 КПК України відносно обвинуваченого, який раніше був судимий за вчинення корисливого злочину, а також ті обставини, що на даний час існують ризики того, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду, знову припинити відвідувати судові засідання, вчинити інше, в тому числі корисливе кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що зміна обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який є в даному випадку недоцільною, а клопотання прокурора підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 23 січня 2019 року включно.
Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1