У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження №0000277 від 29.10.2018 року, погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що досудовим розслідуванням встановлено, що посадовими особами відділу в Ужгородському районі Головного управління Держгеокадастру внесено неправдиві відомості у відповідь №1096/402-18-0.28 від 10.10.2018 з відомостями зі статистичної звітності форми 6-зем про належність земельної ділянки за адресою м. Ужгород вул. Кошицька, 30 площею 1,65 га. до земель громадського призначення, при тому, що згідно Державного акту на право постійного користування землею І-ЗК №000031 зазначена земельна ділянка надана у постійне користування Готельному комплексу «Світанок» ОДП «Закарпаттурист» та є земельною ділянкою рекреаційного призначення.

Факт віднесення земельної ділянки до земель рекреаційного призначення встановлено в ході тимчасових доступів проведених у відділі Держгеокадастру в Ужгородському районі та в Головному управлінні Держгеокадатсру в Закарпатській області, а саме у формі 6-зем «Про наявність земель та розподіл їх за власниками та землекористувачами, угіддями» наявний запис в графі 86 розділ 1.7.3. «Рекреаційного призначення» про те, що земельна ділянка Закарпатське ЗАТ «Закарпаттурист» на території м. Ужгорода має в постійному користуванні 1,65 га. рекреаційного призначення.

Згідно протоколу №159 засідання постійної комісії з регулювання земельних відносин, містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 20.09.2018 громадянину ОСОБА_4 рекомендовано надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1182 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення по вул. Кошицькій, 30 з подальшою передачею в оренду.

У відповідності до протоколу №166 засідання постійної комісії з регулювання земельних відносин, містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 25.10.2018 представником за довіреністю ОСОБА_4 громадянином ОСОБА_5 надано комісії копію відповіді Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області №С-206/1-659/-18 від 10.10.2018 з доданою до неї відповіддю відділу в Ужгородському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області №1096/402-18-0.28 від 10.10.2018, до яких, внесено неправдиві відомості про належність земельної ділянки за адресою м.Ужгород вул. Кошицька, 30, площею 1,65 га. згідно статистичної звітності форми 6-зем до земель громадського призначення.

Зазначені відповіді стали підставами внесення змін та уточнення цільового призначення земельної ділянки «для іншої громадської забудови» і як наслідок прийняття 30.10.2018 рішення сесією Ужгородської міської ради №1301 рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 0.1182 га. для іншої громадської забудови по вул. Кошицькій, 30 ОСОБА_4 з подальшою передачею в оренду.

Згідно Державного акту на право постійного користування землею І-ЗК №000031 зазначена земельна ділянка надана у постійне користування Готельному комплексу «Світанок» ОДП «Закарпаттурист» та є земельною ділянкою рекреаційного призначення, право постійного користування не припинялося.

Оскільки, державний акт на право постійного користування землею І-ЗК №000031 про надання земельної ділянки у постійне користування Готельному комплексу «Світанок» ОДП «Закарпаттурист» є діючим та не скасований, надання земельних ділянок іншим громадянам на території, що потрапляє до меж зазначеного акту суперечить вимогам земельного законодавства України.

Згідно ч.5 ст. 116 Земельного Кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Вказаний факт підтверджено рішенням Господарського суду Закарпатської області по справі №907/125/13-г від 27.08.2013 за позовом прокурора м. Ужгород до Ужгородської міської ради.

У відповідності до відомостей, що надійшли з оперативної служби, ОСОБА_4 замовлено виготовлення проекту із землеустрою у ФОП ОСОБА_6 та проект направлено на погодження до Ужгородської міської ради та відділу Держгеокадастру в порядку екстериторіальності.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий вказує, що 05.12.2018 р. у кримінальному провадженні прийнято постанову про визнання речовими доказом земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні у Готельного комплексу «Світанок» ОДП «Закарпаттурист» в м. Ужгороді по вул. Кошицькій, 30 у відповідності до державного акту на право постійного користування землею І-ЗК №000031, на тій підставі, що по своїй суті земельна ділянка є матеріальним об`єктом, який буде використано як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є предметом, що є об`єктом кримінально протиправних дій.
За таких обставин, слідчий у клопотанні просить з метою збереження речового доказу в незмінному правовому статусі та запобігання можливості її перетворення, відчуження і таким чином порушення прав добросовісного користувача ЗАТ «Закарпаттурист», накласти арешт на земельну ділянку, що знаходиться АДРЕСА_1 , площею 1,65 га.
Слідча ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд внесеного нею клопотання у її відсутності.
Представник ТОВ «Закарпаттурист» в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд внесеного клопотання у його відсутності. Клопотання про накладення арешту на земельну ділянку, що знаходиться АДРЕСА_1 підтримує повністю.
Представник Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п.7 ч.2ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК Україниречовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
З матеріалів клопотання встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №000277 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України, в рамках якого досліджуються обставини внесення неправдивих відомостей посадовими особами відділу в Ужгородському районі Головного управління Держгеокадастру у відповідь №1096/402-18-0.28 з відомостями статичної звітності форми 6-зем про належність земельної ділянки за адресою м. Ужгород, вул. Кошицька, 30 площею 1.65 га до земель громадського призначення, при тому, що згідно Державного акту на право постійного користування землею І-ЗК №000031 зазначена земельна ділянка надана у постійне користування Готельному комплексу «Світанок» ОДП «Закарпаттурист» та є земельною ділянкою рекреаційного призначення.
Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 від 05.12.2018 року, земельна ділянка, що перебуває у постійному користуванні у Готельного комплексу «Світанок» ОДП «Закарпаттурист» в м. Ужгороді по вул. Кошицькій, 30, у відповідності до державного акту на право постійного користування землею І-ЗК №000031, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №000277.
Слідчим доведено, що земельна ділянка, що перебуває у постійному користуванні у Готельного комплексу «Світанок» ОДП «Закарпаттурист» в м. Ужгороді по вул. Кошицькій, 30 у відповідності до державного акту на право постійного користування землею І-ЗК №000031, має значення речового доказу у кримінальному проваджені №000277 та відповідає критеріям, зазначеним уст.98КПК України, оскільки являлись об`єктом вчиненого злочину.
Також слідчим, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує можливість використання вказаних у клопотанні речей, як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, а тому клопотання слід задоволити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,309,395КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого - задоволити.
Накласти арешт, шляхом заборони розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у постійному користуванні у Готельного комплексу «Світанок» ОДП «Закарпаттурист» в м. Ужгороді по вул. Кошицькій, 30, площею 1.65 га., у відповідності до державного акту на право постійного користування землею І-ЗК №000031.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1