КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №11-сс/824/321/2019 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 303, 304 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконфенцзв`язку з Державною установою «Кропивницька установа виконання покарань №14» апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2018 року,

за участю

особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2018 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Київської місцевої прокуратури №10, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, повернуто особі, яка її подала.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначає, що виходячи зі змісту скарги ОСОБА_6 , бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на час звернення до суду зі скаргою триває протягом двох років, а матеріали скарги не містять обґрунтованих даних, які б свідчили про поважність причин, які перешкоджали ОСОБА_6 протягом згаданого інтервалу часу реалізувати своє процесуальне право на оскарження бездіяльності прокурора відповідно до вимог ст.ст. 303, 304 КПК України, при цьому будь-які обґрунтування щодо пропуску строку на оскарження бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_6 у скарзі не наводить і клопотання про поновлення строку на оскарження зазначеної бездіяльності не заявляє, а відтак, оскільки клопотання про поновлення строку на оскарження бездіяльності прокурора скаржником не ініціювалось, скарга з доданими до неї матеріалами підлягає поверненню скаржнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2018 року та призначити новий розгляд його скарги в суді першої інстанції.

За доводами апелянта, ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст.ст. 110, 370-372 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що отримавши 15.03.2018 року відмову прокурора у внесенні відомостей до ЄРДР за його заявою, одразу подав скаргу до суду першої інстанції.

На думку ОСОБА_6 , висновок слідчого судді щодо відмови у відкритті провадження є необґрунтованим, не відповідає дійсності та суперечить рішенню Конституційного Суду України від 14.12.2011 року винесеному за конституційною скаргою ОСОБА_8 , згідно якого конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, відповідно до вимог ст. 55 Конституції України, гарантовано кожному і скарги на рішення, вчинення дій або бездіяльності усіх суб`єктів владних повноважень за заявами та повідомленнями про скоєнні чи підготовці до скоєння злочину. Суди повинні розглядати та вирішувати в порядку кримінального провадження.

Крім цього апелянт вказує на те, що згідно рішення Конституційного Суду України №6-рп/2001 р., недосконалість інституту судового контролю за слідчими органами прокуратури не може бути перешкодою для оскарження актів, дій чи бездіяльності посадових осіб органів державної влади.

Також ОСОБА_6 зазначає, що в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 30.01.2018 року вказано, що згідно вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відомості до ЄРДР. Отже бездіяльність розпочинається після закінчення встановлених для внесення відомостей до ЄРДР 24 годин.

Апелянт вказує на те, що зважаючи на роз`яснення Апеляційного суду м. Києва, ним того ж дня було поставлено дату 15.03.2018 року в журналі про отримання відповіді прокурора та подано скаргу до Шевченківського районного суду м. Києва.

ОСОБА_6 стверджує, що ні в березні, ні в квітні 2018 року Київською місцевою прокуратурою №10 відомості про вчинення кримінального правопорушення за його заявою внесені не були, а відтак, на думку апелянта, бездіяльність є доведеною.

Крім цього в обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 просить звернути увагу на такі рішення ЄСПЛ як: Справа №34006/6 « ОСОБА_9 проти України», Справа №32092/02 «Яременко проти України», Справа №237893/03 «Каверзін проти України», Справа №19312/06 «Вергельський проти України», Справа №12174/03 «Дрозд проти України».

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 , які просили поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді та задовольнити подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Перш за все, колегія суддів відмічає, що з матеріалів провадження за скаргою вбачається, що оскаржувана ухвала слідчого судді від 29 березня 2018 року була прийнята без виклику ОСОБА_6 , отже, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Відповідно до супровідного листа (а.п.10) вказана ухвала слідчого судді була надіслана ОСОБА_6 , який утримується під вартою 29 березня 2018 року.
Згідно з інформацією, наданою Державною установою «Кропивницький слідчий ізолятор», ухвала була вручена ОСОБА_6 03 травня 2018 року., а апеляційна скарга останнім подана 06 травня 2018 року.
За таких обставин колегія суддів вважає, що у відповідності до положень п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України строк на оскарження ухвали слідчого судді від 28 березня 2018 року не пропущений та поновленню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставного повернення скарги ОСОБА_6 , на думку колегії суддів, є обґрунтованими.
Так, згідно п.1 ч.1ст. 303 КПК Українина досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльністьпрокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК Українискарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюються постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Зі скарги ОСОБА_6 вбачається, що він, звертаючись до суду, оскаржив бездіяльність службових осіб Київської місцевої прокуратури № 10, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по його заяві про вчинення керівництвом каналу «СТБ» кримінального правопорушення.
Мотивуючи своє рішення про подачу вказаної скарги з пропуском строку, встановленого ч.1 ст. 304 КПК Українита повернення скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя послався на те, що виходячи зі змісту скарги ОСОБА_6 , бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на час звернення до суду зі скаргою триває протягом двох років, а матеріали скарги не містять обґрунтованих даних, які б свідчили про поважність причин, які перешкоджали ОСОБА_6 протягом згаданого інтервалу часу реалізувати своє процесуальне право на оскарження бездіяльності прокурора відповідно до вимог ст.ст.303, 304 КПК України, при цьому будь-які обґрунтування щодо пропуску строку на оскарження бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_6 у скарзі не наводить і клопотання про поновлення строку на оскарження зазначеної бездіяльності не заявляє.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов передчасного висновку про повернення скарги в порядку ч.1 ст. 304 КПК України.

Так, з матеріалів справи та з показань ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду, вбачається, що він, перебуваючи в місцях позбавлення волі, в лютому 2018 року (точну дату назвати не може, адже, копія заяви не збереглась) до Київської місцевої прокуратури № 10 направивзаявупро вчинене кримінальне правопорушення керівництвом каналу «СТБ».
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 214 КПК Українислідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.
ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду пояснив, що він дійсно протягом вже двох років звертається до правоохоронних органів з заявами про вчинення кримінального правопорушення, однак, відомості по них не вносяться. Тому в 20-х числах лютого 2018 року він вкотре до Київської місцевої прокуратури № 10 відправив заяву, і по теперішній час він не знає, коли отримана його заява Київською місцевою прокуратурою №10.
Відсутні про це дані і в матеріалах провадження.
Разом з тим, отримавши на дану заяву листа з Київської місцевої прокуратури м. Києва № 10 про перенаправлення його заяви до Шевченківського районного управління поліції головного управління національної поліції України в м. Києві, тобто дізнавшись про невнесення відомостей по його заяві до ЄРДР, ОСОБА_6 відразу ж подав до Шевченківського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність прокуратури, яка датована 15.03.2018 р., при цьому строки, встановлені ч. 1 ст. 304 КПК України ним порушені не були.
За відсутності в матеріалах судового провадження заяви про вчинення кримінального правопорушення та будь-яких відомостей щодо дати отримання Київською місцевою прокуратурою № 10 заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, на яку він отримав листа з прокуратури за № 29/18, а також, зважаючи на те, що ОСОБА_6 перебуває під вартою та іншим шляхом, крім отримання будь-яких документів за місцем відбування покарання, будь-яку інформацію отримати не може, посилання в ухвалі слідчого судді на те, що ОСОБА_6 пропущений строк звернення зі скаргою на бездіяльність Київської місцевої прокуратури № 10, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, після отримання заяви про кримінальне правопорушення, на думку колегії суддів, є передчасними.
Допущені судом першої інстанції порушення у контексті ст. 412 КПК України є істотними.
З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційнаскарга ОСОБА_6 підлягає до задоволення, ухвала слідчого судді - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2018 року, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Київської місцевої прокуратури №10, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, повернуто особі, яка її подала - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4