Справа №577/4566/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/334/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 листопада 2018 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу

- 09.10.2017 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст. 309, ч.4 ст. 70 КК України до 2 років 8 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 в якій він, не оспорюючи фактичних обставин справи та правильності правової кваліфікації його дій, просив ухвалений відносно нього вирок суду, скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, у строк його покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення та звільнити його з-під варти в залі суду.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочині, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09.10.2017 року, більш суворим, ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 , до вступу вироку суду в законну силу, залишено попередню тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання визначено рахувати з 31.10.2017 року, зарахувавши в цей строк відбуте ОСОБА_7 покарання за попереднім вироком з 17.01.2017 року по 31.10.2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 742,20 грн. процесуальних витрат.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений наголошував на тому, що злочин, за яким його було визнано винним та засуджено, він вчинив на початку січня 2017 року, а тому, суд ухвалюючи відносно нього вирок, безпідставно у строк його покарання не зарахував строк його попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України та не звільнив його з-під варти прямо в залі суду, оскільки на момент винесення вироку, з урахуванням вказаних доводів, він своє покарання вже давно відбув.

Просив колегію суддів врахувати наявність у нього тяжких захворювань, скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити відносно нього новий вирок за яким просив звільнити його негайно, в залі суду апеляційної інстанції.

Інші учасники кримінального провадження, а саме прокурор та захисник, апеляційні скарги на судове рішення не подавали.

Як встановив суд першої інстанції, на початку січня 2017 р. близько 10 год. обвинувачений ОСОБА_7 на території покинутої військової частини по вул. Братів Лузанів м. Конотоп виготовив для власного вживання особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований вагою 0,024 г., просочив ним марлевий бинт, який помістив до поліетиленового згортку, потім приніс його до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де сховав його у середину морквини і незаконно зберігав його на балконі без мети збуту.

У подальшому в середині серпня 2017 р. ОСОБА_7 , після засудження вироком Конотопського міськрайонного суду від 21.02.2017 р. до позбавлення волі, перебуваючи у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» в м. Суми, пр. Гайовий, 19, бажаючи вжити наркотичний засіб, попрохав матір ОСОБА_8 під приводом передачі продуктів харчування надіслати йому до установи попереднього ув`язнення моркву, достовірно знаючи, що буде передана і морквина в якій зберігався схований опій ацетильований.

На таке прохання сина ОСОБА_8 погодилася та, будучи необізнаною про його злочинні наміри, 21.08.2017 року надіслала на адресу обвинуваченого через відділення «Нова пошта» № 2, що знаходиться по вул. Братів Лузанів, 51а в м. Конотоп, посилку з продуктами харчування разом з морквиною зі схованим у ній марлевим бинтом з опієм ацетильованим.

22.08.2017 року о 18.40 год. в ході огляду місця події у приміщенні слідчій кімнаті № 5 ДУ «Сумський слідчий ізолятор» працівники поліції Сумського ВП ГУНП в Сумській області у посилці, що надійшла на ім`я засудженого ОСОБА_7 , всередині морквини виявили речовину-нашарування на поверхні фрагмента бинта, що згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, масою в перерахунку на суху речовину 0,024 г.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 який вимоги поданої апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити , а вирок суду скасувати та ухвалити новий за яким, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати йому у строк покарання строк попереднього ув`язнення і звільнити його з-під варти в залі суду, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, та зазначила, що жодних підстав для зарахування обвинуваченому строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку день за два немає, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 при обставинах, викладених у вироку, є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції відбувався у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Дії обвинуваченого судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 309 КК України.

Міра призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 судом покарання, у виді 3 років позбавлення волі, в сторону м`якості чи навпаки, в сторону її суворості, теж учасниками кримінального провадження не оскаржувалась, а тому апеляційним судом вона теж не переглядається.

Разом з тим, відповідно до змісту апеляційної скарги обвинуваченого, останній не погоджувався з тим, що судом першої інстанції, в ході винесення відносно нього вироку, у строк його покарання не було зараховано строк його попереднього ув`язнення, як це було передбачено ч.5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року, а тому просив суд апеляційної інстанції переглянути вирок суду в цій частині та виправити допущені судом порушення.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, а також доводи апеляційної скарги обвинуваченого колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України від 18.05.2017 року № 2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності із 21.06.2017 року, редакція ч.5 ст. 72 КК України була змінена в частині співвідношення попереднього ув`язнення та покарання у виді позбавлення волі у випадку зарахування попереднього ув`язнення до строку покарання, яке стало зараховуватись день за день.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження злочин, за який обвинуваченого було визнано винним та засуджено, був розпочатий на початку січня 2017 року, коли той незаконно виготовив наркотичну речовину та приніс її за місцем проживання для подальшого зберігання, а в серпні 2017 року наркотичний засіб було передано йому з метою його особистого вживання та виявлено у нього при огляді місця події, тобто злочин було закінчено. І в серпні 2017 року за вказаним фактом було внесено відомості до ЄРДР по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та аж 31.10.2017 року відносно ОСОБА_7 , в рамках даного кримінального провадження, було обрано запобіжний захід у виді тримання його під вартою (а.с. 58 т.1).

Враховуючи зазначені положення закону та аналізуючи вказані обставини, зокрема, дату внесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, дату обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу 31.10.2017 року, які відбулися вже після дати набрання чинності Законом України від 18.05.2017 року № 2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», тобто після 20.06.2017 року, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги останнього про зарахування йому у строк покарання строку попереднього ув`язнення, згідно ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, є безпідставними.

Щодо інших вимог апелянта, а саме його негайного звільнення з-під варти в залі суду з тих підстав, що він повністю відбув призначене йому судом покарання, то їх колегія суддів задовольнити не може та вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні, оскільки вирішення такого роду питань не входить до повноважень суду апеляційної інстанції, та покладено на установу відбування засудженим покарання.

Істотних порушень норм КПК України, які б були підставою для скасування оскаржуваного обвинуваченим вироку суду при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 листопада 2018 року відносно ОСОБА_7 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 на цей вирок без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4