Справа № 645/7196/18
Провадження № 1-кп/645/393/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2019 року м. Харків
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, Золочівського району, с. Гур`їв Козачок, громадянина України, одруженого, офіційно не працюючого, з середньою освітою, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України,
03.10.2018 року, приблизно о 09:15 год. гр. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов за адресою: АДРЕСА_2 до приміщення магазину побутової хімії, де працює його співмешканка ОСОБА_4 . ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 та на ґрунті попередніх міжособистих відносин та ревнощів, вступив з останньою в словесний конфлікт, в процесі якого висловлювався на адресу потерпілої нецензурною лайкою. Під час конфлікту у ОСОБА_5 на ґрунті ревнощів та міжособистих відносин виник злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , реалізуючи який заштовхав потерпілу до будівлі магазину, через торгівельний зал до підсобного приміщення, де, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, наніс ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки в обличчя, а саме: в область.
щелепи зліва, після чого правою рукою дістав з лівої кишені куртки потерпілої її ключі та мобільний телефон, який розбив, кинувши його в бік металевих стелажів та пішов з магазину. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , були спричинені
тілесні ушкодження, а саме: лівосторонній ангулярний перелом нижньої
щелепи, який за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили за собою тривалий розлад здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, щиро розкаявся, пояснивсуду, що дійсно, вранці 3 жовтня 2018 року, він зайшов в магазин, на АДРЕСА_2 , де працювала його співмешанка ОСОБА_4 ,у них виник конфлікт, в ході якого він наніс удар кулаком потерпілій в обличчя та розбив її мобільний телефон.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує, а саме про обставини нанесення тілесних пошкоджень ОСОБА_4 . З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.
Вину обвинуваченого ОСОБА_5 скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття.
Враховуючи, що суд розглядає кримінальне провадження в межах пред`явленого прокурором обвинувачення, обставин, які обтяжують покаранняобвинуваченому ОСОБА_5 , передбаченого ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_6 ,складеної 21 січня 2019 року, орган пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_5 , який мешкає з бабусею, не працює та не планує працевлаштовуватись, іноді має нахил до агресивної поведінки під впливом алкоголю, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високової небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язку, передбаченого п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не засуджений (вимога УІАП при ГУ Національної поліції України в Харківській області від 23.11.2018 року), як вбачається з повідомлення КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» від 26.11.2018 року №8879, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, згідно повідомлення КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» від 26.11.2018 року №7988, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КЗОЗ «ХМПНД №3» не звертався.
Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, за змістом ст. 12 КК України, є умисним кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, доповідь органу пробації, про те, що виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення або обмеження волі, відсутність офіційного місця роботи, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, думку потерпілої, яка просила призначити ОСОБА_5 , найбільш суворе покарання передбачене законом, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкцій статті, яка передбачає відповідальність за вчинене, із звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75 КК України, оскільки його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції від суспільства.
Окрім того,у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а також додатково обов`язок, необхідний і достатній для його виправлення, передбачений п.2 ч.2 ст. 76 КК України
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України та призначити покарання у виді двох років обмеження волі.
На підставі ст.ст. 75КК України звільнити ОСОБА_5 відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
У зв`язку зі звільненням засудженого ОСОБА_5 випробуванням покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи,
Також додатково покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язок, передбачений п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя