Справа № 473/29/19
Номер провадження1-кп/473/104/2019
ВИРОК
іменем України

"21" січня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську кримінальне провадження №0002475 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська, Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, з професійно-технічною освітою, вдівця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1. 14.12.2000 року Вознесенським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі;

2. 08.11.2005 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 308 КК України до 05 років позбавлення волі;

3. 16.06.2014 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

4. 19.12.2018 року Вознесенським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі,

- в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В середині листопада місяця 2018 року, у вечірній час у ОСОБА_5 , який перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 підійшов до сітки рабиці свого домоволодіння, та нахиливши її витягнув з подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 , металеву трубу довжиною 6 метрів, діаметром 150 мм. вартістю 600 грн., котра належить ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_5 розпорядився зазначеною трубою на власний розсуд, а саме перепродав її.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, належить кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, до суду надійшла угода про визнання винуватості від 21 січня 2019 року, укладена між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, за письмовою згодою потерпілої ОСОБА_6 на укладення ним угоди, та ОСОБА_5 , що є обвинуваченим в цьому ж кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 скоїв злочин, який відноситься до злочинів середньої тяжкості. Потерпіла ОСОБА_6 надала прокурору письмову згоду на укладення даної угоди. Шкода потерпілій відшкодована, претензій матеріального та морального характеру не має.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.12.2018 року і остаточно до відбуття призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. ОСОБА_5 із запропонованим видом та мірою покарання згоден.

У судовому засіданні обвинувачений вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання.

Також в судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав судові згоду на призначення узгодженого покарання.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам ст 472 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. 373, 374, 468-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 січня 2019 року, укладену в м. Вознесенську Миколаївської області між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0002475, за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_6 на укладення ним угоди, та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та, на підставі угоди про визнання винуватості, призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.12.2018 року , остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з дня взяття його під варту, після звернення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 січня 2019 року до виконання після набрання ним законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) днів усіма учасниками процесу з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя: ОСОБА_1