Справа №760/1983/19
Провадження №1-кс/760/1752/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги МЕЛІГАНТ ГРУП ЛТД (MELIGANT GROUP LTD) в особі директора ОСОБА_2 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України в рамках кримінального провадження № 0000881, -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м.Києва надійшла скарга МЕЛІГАНТ ГРУП ЛТД (MELIGANT GROUP LTD) в особі директора ОСОБА_2 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) в рамках кримінального провадження № 0000881.

У своїй скарзі директор МЕЛІГАНТ ГРУП ЛТД (MELIGANT GROUP LTD) ОСОБА_2 просила визнати дії детективів НАБУ під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000881 такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства, а також зобов`язати детективів НАБУ провести ряд необхідних слідчих (розшукових) дій.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя приходить до висновку, що у відкритті провадження за цією скаргою необхідно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Отже, вказаними положеннями ч.1 ст.303 КПК України чітко визначено, які саме рішення, дії, бездіяльність слідчих та прокурорів можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні, а щодо інших дій, рішень, бездіяльності такі скарги можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді.

Згідно з ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З матеріалів скарги вбачається, що директор МЕЛІГАНТ ГРУП ЛТД (MELIGANT GROUP LTD) ОСОБА_2 оскаржує бездіяльність детективів НАБУ щодо невчинення слідчих (розшукових) дій та просить зобов`язати їх вчинити.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Так, слідчий діє в межах своїх повноважень та проводить слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Виходячи з викладеного, повноваження слідчого судді на стадії досудового розслідування кримінального провадження визначені лише кримінальним процесуальним законодавством України і, з урахуванням принципу верховенства права та відповідної практики Європейського суду з прав людини, не підлягають розширеному тлумаченню.

Таким чином, слідчий суддя під час розгляду скарги в порядку ч.1 ст. 303 КПК України не має повноважень зобов`язувати детективів НАБУ здійснювати слідчі (розшукові) дії, оскільки такі повноваження не надані слідчому судді нормами КПК України, що унеможливлює їх оскарження до слідчого судді.

Крім того, з поданої скарги вбачається, що вона подана і підписана директором МЕЛІГАНТ ГРУП ЛТД (MELIGANT GROUP LTD) ОСОБА_2 , однак належних доказів, що підтверджують її повноваження як директора підприємства до матеріалів скарги додано не було, що не дає можливості слідчому судді встановити права та обов`язки особи, яка подала скаргу діяти в інтересах МЕЛІГАНТ ГРУП ЛТД (MELIGANT GROUP LTD) та ставить під сумнів питання щодо повноважень зазначеної особи.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, оскільки зобов`язання вчинення певні дії детективів НАБУ, зазначені в скарзі директор МЕЛІГАНТ ГРУП ЛТД (MELIGANT GROUP LTD) ОСОБА_2 , не підпадають під вимоги ст. 303 КПК України, слідчий суддя немає повноважень на розгляд вказаної скарги, а тому приходить до висновку, що у відкритті провадження за даною скаргою який слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст. ст. 26, 303, 304, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за скаргою МЕЛІГАНТ ГРУП ЛТД (MELIGANT GROUP LTD) в особі директора ОСОБА_2 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України в рамках кримінального провадження № 0000881 - відмовити, а скаргу повернути скаржнику з усіма доданими до неї матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1