Справа № 626/886/19
Провадження № 1-кп/626/95/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Краснограді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Кегичівка Кегичівського району Харківської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, освіта повна загальна середня, проживає в АДРЕСА_1 , раніше засудженого Красноградським районним судом Харківської області 17.04.2018 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 в грудні 2018 року, точні дата та час не встановлені, з корисливих мотивів та повторно, проник на територію садиби за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_5 проник до гаражу, відчинивши двері. В приміщенні обвинувачений виявив і викрав майно ОСОБА_4 , металеві пластини ресорів до автомобіля УАЗ, що непридатні до використання за призначенням, в приміщенні сараю ОСОБА_5 виявив та викрав 6 металевих елементів електричного випрямляча, не придатних для використання за призначенням, загальною вагою 46 кг, за ціною згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 496 від 14.01.2019 року 5 грн/кг. Всього своїми діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_4 збитки на 230 грн. Викраденим майном розпорядивися на свій розсуд, на час розгляду кримінального провадження майно повернуто потерпілому. Цивільний позов не заявлений.

У пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_5 у судовому засіданні винним себе визнав повністю, дати пояснення погодився.

Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю. Не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та показав, як викладено вище, підтвердивши обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Просив суворо його не карати і розкаявся у скоєному злочині, оскільки вчинив крадіжку через відсутність коштів, повідомив, що на його утриманні перебувають неповнолітні діти, він доглядає матір похилого віку.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 в грудні 2018 року умисно, таємно, із корисливих спонукань, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно та з проникненням до іншого приміщення та сховища, ці дії необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.3 ст. 185 КК України є тяжким.

Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, є батьком неповнолітніх дітей.

Обставинами, які пом"якшують покарання, згідно зі ст.66 КК України , суд вважає те, що обвинувачений розкаявся у вчиненому, викрадене майно повернуто власнику. Обставини, що обтяжують покарання згідно зі ст.67 КК України, судом не встановлені.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, з врахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин, позиції сторони обвинувачення, захисту висловлену під час судових дебатів, в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.

Згідно правової позиції, викладеної у п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", у разі призначення покарання за кількома вироками суд на підставі ст.71 КК до покарання, призначеного за новим вироком, приєднує повністю або частково покарання (або його невідбуту частину), яке було призначене за попереднім вироком.

Як передбачено ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Суд, призначаючи покарання ОСОБА_5 враховує, що після постановлення вироку Красноградського районного суду Харківської області від 17 квітня 2018 року, яким він засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, відповідно ст. 75 КК України його було звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік, обвинувачений до повного відбуття покарання за даним вироком вчинив новий злочин. Тому суд вважає вірним, на підставі ст.71 КК України, що до покарання призначеного за новим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді одного місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання суд вважає правильним рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 . Запобіжний захід у виді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вартість витрат на залучення експертів суд рахує вірним стягнути із обвинуваченого відповідно до ст.124 КПК України. Питання про речові докази та документи суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України до покарання за даним вироком приєднати ОСОБА_5 частково покарання, призначене за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 17 квітня 2018 року, яким його було засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік , у виді одного місяця позбавлення волі.

За сукупністю вироків визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 залишити попередній - домашній арешт до вступу вироку по даній справі у законну силу.

Строк відбування покарання обчислювати з дня фактичного затримання ОСОБА_5 .

Речові докази по справі, передані на зберігання ОСОБА_4 - вважати повернутими законному власнику.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в розмірі 715 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надати учасникам провадження: присутнім - вручити в суді, відсутнім - надіслати поштою.

Головуюча ОСОБА_1