Справа № 488/990/19
Провадження № 1-кп/488/304/19 р.

У Х В А Л А
03.05.2019 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників обвинувачених: ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , представників потерпілих: ТОВ Торговий дім Аннона - адвоката ОСОБА_11 ; ТОВ Океан-Судоремонт - ОСОБА_12 , компанії ЗОНЕЛ ОПЕРЕЙШИНЗ ЛІМІТЕД - адвоката ОСОБА_13 , ГУ ДСНС України в Миколаївській області - ОСОБА_14 , Інгульського ОУПФ України в м Миколаїв Миколаївської області ОСОБА_15 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 191, ст. 219 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

Представник потерпілого ТОВ Океан-Судоремонт ОСОБА_12 , посилаючись на те, що цілісний майновий комплекс ПАТ МЗС Океан в силу ч.1 ст. 98 КПК України є речовим доказом, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, забезпечення збереження речових доказів, звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, яке раніше належало ПАТ МЗС Океан, у подальшому право власності на яке переоформлено на ТОВ Торговий дім Аннона, та надалі - на ТОВ Український будівельник, яке складається з об`єкту нерухомого майна цілісного майнового комплексу, у тому числі земельних ділянок, об`єктів житлової нерухомості, бази відпочинку, квартир, рухомого майна - автомобілів , причепів, портальних поворотних кранів, майнових прав за Суднобудівними контрактами, боксів, суднів, а також іншого майна.
Сторони кримінального провадження, окрім представника потерпілого компанії ЗОНЕЛ ОПЕРЕЙШИНЗ ЛІМІТЕД, який клопотання підтримав, проти його задоволення заперечували з мотивів того, що зазначене майно не пов`язане із інкримінованими обвинуваченим злочинами, не є речовим доказом по справі та останні не є його власниками.
Прокурор просив вирішити клопотання на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, судова колегія приходить до наступних висновків:
органом досудового розслідування ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачуються у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 ч.5, ст. 219 КК України у тому, що, ОСОБА_6 , займаючи посаду президента ПАТ «МСЗ «Океан», за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими невстановленими слідством особами, в інтересах третіх осіб шляхом зловживання своїм службовим становищем, шляхом списання інвестиційних сертифікатів UA в кількості 1 428 300 штук, що призвело до втрат активів, здійснили заволодіння майном ПАТ «МСЗ «Океан» на суму 1 500 000 660 грн., що в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великим розміром.
Дії, вчинені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на виконання злочинного умислу, спрямованого на заволодіння майном, були способом доведення ПАТ «МСЗ «Океан» до банкрутства, що, в свою чергу, завдало великої матеріальної шкоди кредиторам на загальну суму 103 394 844,43 грн., що у п`ятсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
03.12.2018 року відбулося проведення аукціону з продажу майна ПАТ «МСЗ «Океан», на якому цілісний майновий комплекс підприємства продано ТОВ «ТД «АННОНА».
22.12.2018 року право власності на зазначене майно ПАТ «МСЗ «Океан» переоформлено на ТОВ Український будівельник.
Відповідно до ч.1,2,10 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно із ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Судом встановлено, що майно, на яке представник потерпілого просить накласти арешт, не є власністю обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .
Згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно, зазначене майно на даний час є власністю ТОВ Український будівельник.
Підстав вважати, що зазначене товариство є недобросовісним набувачем спірного майна, чи відносно нього здійснюється кримінальне провадження, внаслідок якого до юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; що зазначена юридична особа, в силу Закону повинна нести цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями обвинувачених; що спірне майно підлягатиме спеціальній конфіскації, у суду не має.
Встановлено також, що майно, на яке представник потерпілого просить накласти арешт, не є речовим доказом по справі, тому підстав накладення на нього арешту, як на майно добросовісного набувача, відповідно до п.10 ст.170 КПК України, у суду немає.
З вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що представником потерпілого ТОВ Океан-Судоремонт не доведено необхідності арешту майна ТОВ Український будівельник, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Поміж іншого, суд вважає, що накладення арешту, призведе до суттєвого обмеження прав власника майна, що не є розумним та співмірним із завданням кримінального провадження.
На підставі викладено, керуючись вимогами статей 314,131,132,170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника потерпілого ТОВ Океан-Судоремонт ОСОБА_12 про накладення арешту на майно - відмовити за необгрунтованістю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3