Справа №463/4397/18
Провадження №1-кп/463/182/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження № 0001811 від 10 липня 2018 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, неодноразово судимого, останній раз 11 грудня 2017 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням терміном 1 рік, без визначеного місця реєстрації,проживаючого за адресою АДРЕСА_1
за ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_6 10 липня 2018 року приблизно о 15 годині 45 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Лисенка, 31 (парк поблизу ЛОДКЛ ЛОР «Охматдит»), маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, повторно, діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, скориставшись моментом несподіванки, підійшов до ОСОБА_4 , яка в цей момент йшла по сходах в зазначеному парку, після чого лівою рукою схопив потерпілу в область між правим плечем та шиєю, таким чином утримуючи її біля себе та одночасно правою рукою силоміць схопив ланцюжок із медальйоном із жовтого золота, які були у неї на шиї, та зірвав їх, заподіявши потерпілій легкі тілесні ушкодження, після чого із викраденим з місця події втік. Своїми діями обвинувачений спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 8 000 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого його злочину заперечив і пояснив, що грабежу відносно потерпілої ОСОБА_4 не вчиняв, вважає, що його потерпіла з кимось переплутала. Вказав, що 10 липня 2018 року в період часу з 11 по 20 години перебував у свого знайомого ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 , де допомагав прибирати в квартирі.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим вини у вчиненні грабежу, вчиненого повторно із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, його вина в повному об`ємі доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_4 про те, що вона 10 липня 2018 року поверталась додому з робити та йшла по серпантиновій доріжці через парк поблизу ЛОДКЛ ЛОР «Охматдит». Почула позаду кроки, обернулась, а обвинувачений ОСОБА_6 в цей час взяв її за шию однією рукою, а іншою зірвав з її шиї золотий ланцюжок на якому був золотий кулон. Відчула біль, закричала, а обвинувачений почав втікати вниз до вул. Лисенка. Під час слідчої дії пред`явлення особи для впізнання упізнала обвинуваченого.

Показами свідка ОСОБА_8 даними в судовому засіданні про те, що 10 липня 2018 року поверталась додому з роботи. Перед нею йшла потерпіла ОСОБА_4 . Вказала, що пішла стежкою напряму до вул. Лисенка, а потерпіла серпантинною дорогою через парк поблизу ЛОДКЛ ЛОР «Охматдит». Обвинувачений ОСОБА_6 вийшов на неї та попрямував до потерпілою. Потім почула крик потерпілої та бачила як обвинувачений втікає. Після цього потерпіла підійшла до неї та повідомила, що з її шиї зірвали золотий ланцюжок з золотим кулоном.

Протоколом огляду місця події від 10 липня 2018 року відповідно до якого об`єктом огляду була ділянка в парковій зоні, що поряд з ЛОДКЛ ЛОР «Охматдит» на вул. Лисенка, 31 в м. Львові, де на стежці викладеній бруківкою, шириною близько 1,3 м знаходилась ОСОБА_4 , яка повідомила, що на цьому місці 10 липня 2017 року приблизно о 15 годині 40 хвилин невідома особа шляхом ривка заволоділа її золотим ланцюжком і золотим кулоном, після чого втекла в сторону вул. Лисенка в м. Львові.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17 липня 2018 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_4 впізнала особу, яка 10 липня 2018 року приблизно о 15 годині 45 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Лисенка, 31, парк поблизу ЛОДКЛ ЛОР «Охматдит», зірвала з її шиї золотий ланцюжок з золотим кулоном, чітко вказавши на ОСОБА_6 .

Висновком експерта № 665 від 13 липня 2018 року, відповідно до якого в потерпілої ОСОБА_4 встановлено діагноз: підшкірний крововилив та гематома шиї зліва. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, могли виникнути 10 липня 2018 року та відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Оцінюючи та перевіряючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що обвинувачений вчинив відносно потерпілої ОСОБА_4 грабіж, вчинений повторно із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_8 яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості. Крім того, вина обвинуваченого підтверджується дослідженими в судовому засіданні та описаними вище письмовими доказами.
При цьому, судом не беруться до уваги представлені стороною обвинувачення докази, а саме лист Повного товариства «Ломбард Реверс від 24 липня 2018 року № 313, з якого вбачається, що ОСОБА_6 6 серпня 2018 року закладав золотий кулон, лист з ломбарду «Заставно-Кредитний дім» від 18 липня 2018 року № 1289/7, з якого вбачається, що ОСОБА_6 12 липня 2018 року закладав золотий розірваний ланцюг, а також відеозапис цих подій з вказаного ломбарду, оскільки не можливо ідентифікувати, що обвинувачений закладав саме речі здобуті злочинним шляхом 10 липня 2018 року, які належали потерпілій ОСОБА_4 . Також судом не беруться до уваги покази свідка ОСОБА_9 оскільки останній не бачив моменту вчинення злочину, а також хто його міг вчинити.

Суд критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно не вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та вважає, що обвинувачений намагається подати розвиток подій у своїй інтерпретації з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене. Крім того, обвинувачений вказав, що цілий день 10 липня 2018 року перебував вдома у свого знайомого ОСОБА_7 , однак точної адреси проживання вказаної особи не називає та не заявляв клопотання про допит його в якості свідка.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість скоєного злочину, дані про його особу, зокрема те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, останній раз 11 грудня 2017 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном 1 рік, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відсутні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів, оскільки обвинувачений неодноразово вчиняв злочини проти власності, в тому числі, передбачені ч. 2 ст. 186 КК України, новий злочин вчинив під час відбування покарання з випробуванням.

З огляду на викладене, враховуючи позицію сторони обвинувачення та потерпілої щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого,суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання підсудного можливе в умовах ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення та згідно з ст. 71 КК України за сукупністю вироків повністю приєднати не відбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2017 року, оскільки таке покарання відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень), а також соціальної реабілітації.
Крім того, дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Враховуючи призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, а тому обраний йому запобіжний захід тримання під вартою до вступу вироку в законну сили залишити без змін.

Строк покарання обвинуваченому рахувати з 19 липня 2018 року, дати обрання запобіжного заходу, оскільки відсутні дані щодо затримання обвинуваченого до вказаної дати.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.

Відповідно до ст. 71 КК України повністю приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2017 року і остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 19 липня 2018 року .

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1