ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,потерпілого ОСОБА_6 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, громадянина України, українця, неодруженого, має базову середню освіту, не працевлаштованого, знятий з місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
21.03.2007 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.3, 104, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
15.07.2008 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 10.12.2010 р. постановою Нікітовського районного суду м.Горлівка Донецької області від 02.12.2010 р. умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 18 днів;
06.09.2011 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 14.03.2013 р. по відбуттю строку покарання;
30.05.2013 р. Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2 КК України до 4 місяців арешту;
12.07.2013 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 5 місяців арешту, звільнений 27.08.2013 р. по відбуттю строку покарання;
10.04.2014 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
17.06.2014 р. Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2, 309 ч.1, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі, звільнений 27.03.2015 р. ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 19.03.2015 р. умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 4 дні;
06.09.2016 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, строк відбування покарання обчислювати з 21.05.2015 р., застосовано положення ч.5 ст.72 КК України, звільнений 19.02.2016 р. по відбуттю строку покарання;
26.12.2017 р. Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням положень ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, остаточно до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; звільнений із Запорізького слідчого ізолятора 26.04.2018р. по відбуттю строку покарання;
12.11.2018 р.Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

20.09.2018 р. приблизно о 23.00 год. ОСОБА_7 ,маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом,а саме мопедом марки «VIPER» модель ZS50 в кузові чорного кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_1 ,що належить ОСОБА_6 ,з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний намір, діяв наступним чином.
Знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 за допомогою металевої труби шляхом затягування тросу,зірвав вказаний трос із замком,яким вказаний мопед був закріплений до дерева,покотив мопед до місця свого мешкання за адресою АДРЕСА_3 ,незаконно заволодів у такий спосіб мопедом марки «VIPER» модель ZS50 в кузові чорного кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_1 ,чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на суму 4709 гр.68 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину та щиро розкаявся у скоєному.
Пояснив,що у вересні 2018 р.,точну дату не пам`ятає,в нічний час доби ,за обставин,викладених в обвинувальному акті,він,проходячи у дворі буд. АДРЕСА_2 ,звернув увагу мопед,який був закріплений до дерева,зірвав кріплення металевою трубою,у такий спосіб заволодів мопедом марки «VIPER» модель ZS50 в кузові чорного кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_1 ,докотив його,не заводячи двигун,до місця свого проживання.Наступного дня був затриманий працівниками поліції за місцем мешкання,мопед вилучили та повернули потерпілому.Фактичних обставин вчинення злочинів та доказів,що їх підтверджують,не оспорював,у скоєному розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав,що у вересні 2018 р.в нічний час з двору будинку АДРЕСА_2 був викрадений належний йому мопед,про що він наступного ранку повідомив поліцію,мопед йому повернули.
Відповідно до ч.3,4 ст.349,351 КПК України суд,з урахуванням повного визнання винуватості обвинуваченим,за згодою учасників судового провадження,визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин,що підтверджують винуватість обвинуваченого,які ніким не оспорюються.При цьому суд роз*яснив наслідки,передбачені ч.3 ст.349 КПК України,переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів,що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив, що винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину доведена за стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України»,та кваліфікує його дії по ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 ,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину та враховує відомості про особу обвинуваченого:має місце проживання в орендованому житлі, неодружений,тяжких наслідків від його дій не настало,викрадене майно повернуто потерпілому.
Обставин,які обтяжують покарання обвинуваченого ,суд не встановив.
Обставинами,що пом*якшують покарання обвинуваченого ,суд відповідно ч.1 ст.66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Водночас,обвинувачений раніше був неодноразово судимий,на шлях виправлення не став,вчинив злочин протягом нетривалого часу після звільнення з місць відбування покарання,що свідчить про відсутність у нього критичної оцінки до свого суспільно небезпечного та некорисного способу життя,небажання його змінити,ігнорування моральних засад суспільства щодо законослухняної поведінки.
На підстави викладеного вище суд прийшов до висновку,що забезпечити виправлення обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції від суспільства та контролю за його поведінкою в установі відбування покарання,що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства,з врахуванням принципу відповідності покарання тяжкості та суспільній небезпеці скоєного,з призначенням обвинуваченому мінімального покарання,передбаченого санкцією статті КК України,по якій він визнається судом винуватим,без призначення додаткового покарання конфіскації майна,оскільки матеріальна шкода потерпілому фактично не заподіяна,цивільний позов не заявлено.
При призначенні обвинуваченому остаточного покарання,необхідно застосувати положення ч.4 ст.70 КК України,оскільки ним вчинено кілька злочинів,що утворюють сукупність,вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12.11.2018 р.він був засуджений за ст.185 ч.2 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців,до постановлення вказаного вироку вчинив злочин 20.09.2018 р.,за який не був засуджений.
Речовими доказами по даному провадженню,виходячи із змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування,до справи долучені предмети,які передані на зберігання потерпілому та підлягають залишенню йому за належністю.
Цивільний позов не заявлено,судові витрати відсутні.
Під час досудового розслідування до обвинуваченого запобіжний захід не обирався,прокурором на ставилось питання про обрання до обвинуваченого до набрання вироком суду законної сили.
Керуючись ст.ст.368,374,392 КПК України,суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину,передбаченого ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавленні волі строком на 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст.70 ч.4 та ст.72 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_7 шляхом складання з невідбутим покаранням за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12.11.2018 р. у виді позбавленні волі строком на 5 років 1 місяць без конфіскації майна.

Строк покарання рахувати з часу фактичного затримання ОСОБА_7 .

Речові докази:
-мопед марки «VIPER» модель ZS50 в кузові чорного кольору, номер державної реєстрації АРАВ1846,переданий на відповідальне зберігання потерпілого ОСОБА_6 ,залишити йому за належністю
-змиви з лівої ручки керма,змиви з важелю переднього гальма мопеда«VIPER» модель ZS50,змиви з металевого замка ,навісний замок з металевим ланцюгом,передані до камери схову Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області-знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення,особам,які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1