Справа № 545/61/19
Провадження № 1-кп/545/86/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2019 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава обвинувальний акт з угодою про примирення від 08 січня 2019 року, укладеною між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001454, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 07 листопада 2018 року близько 16 годині, перебуваючи на території домогосподарства, належного ОСОБА_4 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу, з подвір`я вищевказаного домогосподарства здійснив крадіжку газового балону червоного кольору об`ємом 40 літрів, тим самим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на суму 450 грн. згідно висновку експерта №4866 від 29 грудня 2018 року.
Під час досудового слідства 08 січня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду та отримана судом 09 січня 2019 року.
Згідно з угодою про примирення підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у пред`явленій йому підозрі. Сторони узгодили покарання за кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, йому зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Потерпілий ОСОБА_4 угоду про примирення укладену між ним та підозрюваним із вказаною в ній мірою покарання підтримав.
Прокурор та захисник у судовому засіданні не заперечували проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винним, правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), і відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до обвинуваченої у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, існують фактичні підстави для визнання винуватості, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 08 січня 2019 рокута призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

Угоду від 08 січня 2019 року по кримінальному провадженню №0001454 про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речовий доказ, а саме, газовий балон червоного кольору об`ємом 40 літрів, повернути власнику ОСОБА_4 .

До набрання вироком чинності заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1