Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

21 лютого 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження №0003707 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, останній раз: Рівненським міським судом за ч.2 ст.190, ч.1 ст.123 КК України на 3 роки позбавлення волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186; ч.2 ст.190; ч.2 ст.185; ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. ст.186; ч.2 ст.190; ч.2 ст.185; ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання:
- за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.190 КК України у виді 1 року позбавлення волі;
- за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 4 роки позбавлення волі із відбуванням покарання у кримінально - виконавчій установі.

Обрано ОСОБА_6 до набрання вироку законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 17 жовтня 2018 року.
Зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання з моменту його затримання (попереднього ув`язнення) з 19-ої год 11 березня 2018 року по 4 травня 2018 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк перебування його під вартою з розрахунку, один день ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до дії прийнятого Верховною Радою України Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року .
Стягнуто із ОСОБА_6 на користь держави 988 (дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 70 копійок процесуальних витрат на залучення експертів для проведення судових експертиз.
Судом вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.
За вироком суду, 03 червня 2017 року близько 13 год 30 хв ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу входу до кафе «Козак», що на привокзальній площі, 1-Б в м. Рівне, діючи повторно, умисно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом ривка, відкрито викрав з задньої кишені штанів ОСОБА_8 належний йому гаманець вартістю 91 гривня 95 копійок, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 250 гривень, банківські та дисконтні картки, які грошової вартості для потерпілого не становлять.
Даними діями ОСОБА_6 завдав вказаному вище потерпілому майнової шкоди в розмірі 341 гривні 95 копійок.
01 жовтня 2017 року близько 18-ої год ОСОБА_6 , перебуваючи на території автовокзалу м. Рівне по вул. Київська, 40 діючи повторно, шляхом зловживання довірою ОСОБА_9 , під приводом допомогти зарядити її телефон, заволодів мобільним телефоном «Samsung Galaxy J5 16 Gb», вартістю 4124,27 грн., який був споряджений карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 20 грн, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 30 грн.
Даними діями ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди в розмірі 4174 гривні 27 копійок.
Крім того, 04 жовтня 2017 року близько 23 год 15 хв ОСОБА_6 , перебуваючи на території автовокзалу м. Рівне по вул. Київська, 40, діючи повторно, з корисливих мотивів із кишені куртки, у яку був одягнений ОСОБА_10 , таємно викрав грошові кошти в сумі 300 гривень, належний останньому, мобільний телефон марки «Samsung GT-E1200I» вартістю 147 грн, який був споряджений карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ України», вартістю 30 грн на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 40 гривень.
Даними діями ОСОБА_6 завдав вказаному вище потерпілому майнової шкоди в розмірі 517 гривень.
Крім того, 11 березня 2018 року близько 18-ої год ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку №46, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Орлова, діючи повторно, з корисливих мотивів, з попередньо таємно викраденої сумки потерпілої ОСОБА_11 , взяв банківську картку АБ «Укргазбанк», з банкомату АТ «Ощадбанк», таємно викрав грошові кошти в сумі 1000 гривень.
Вказану суму грошових коштів ОСОБА_6 тримав в руках, однак, довести злочин до кінця та розпорядитися викраденим майном останньому не вдалося з причин, що не залежали від його волі, оскільки на місці події був затриманий потерпілою ОСОБА_11 , яка викликала працівників поліції.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вважає вирок суду першої інстанції незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що судом першої інстанції при призначенні покарання не в повній мірі взято до уваги пом`якшуючі обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Просить вирок Рівненського міського суду від 17 жовтня 2018 року в частині призначеного покарання змінити, призначивши йому більш м`яке покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_7 щодо задоволення апеляційної скарги, думку прокурора щодо залишення апеляційної скарги без задоволення, а вироку суду без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
З положень статті 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обгрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. ст.186; ч.2 ст.190; ч.2 ст.185; ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, сторонами кримінального провадження не оспорюється.
Під час апеляційного розгляду кримінального провадження істотних порушень вимог КПК України та закону України про кримінальну відповідальність, які могли б вплинути на правильність висновків суду та доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 , не встановлено.
Відповідно до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що є злочинами середньої тяжкості та тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, остання судимість якого Рівненським міським судом за ч.2 ст.190, ч.1 ст.123 КК України на 3 роки позбавлення волі та звільненого із під варти в залі суду в зв`язку із відбутим покаранням, тобто, судимість обвинуваченого є не погашеною і він повторно вчинив вище інкриміновані злочини, негативно характеризується за місцем проживання відділом превенції Рівненського відділу поліції, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога з 22.06. 2006 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного прийому опіоїдів та алкоголю, синдром залежності, на диспансерному обліку у лікаря психіатра не перебуває (т.3 а.к.п.63- 66). Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів. Обставин, що обтяжують покарання, судом першої інстанції не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом також враховано, що після вчинення вказаних вище інкримінованих злочинів, обвинувачений вчинив, інші корисливі злочини, відповідно є підозрюваним та йому обрано запобіжний захід тримання під вартою.
Таким чином, на думку колегії суддів, судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 за даних обставин обгрунтовано призначено покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей, та у відповідності до частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Покликання обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що при призначенні покарання судом першої інстанції не було взято в повній мірі до уваги пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначені обставини судом враховані в повній мірі. Крім того, колегія суддів враховує, що інкриміновані кримінальні правопорушення ОСОБА_6 вчинив у великій кількості, що свідчить про те, що він в даний час на шлях виправлення не став.
Нових обставин на обґрунтування пом`якшення призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та захисником ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду не наведено. Тому доводи обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про те, що призначене йому покарання не відповідає ступеню тяжкості вчинених ним злочинів та його особі внаслідок суворості, визнаються колегією суддів як безпідставні.
Враховуючи встановлені судом першої інстанції обставини справи, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, має сталий нахил до вчинення кримінальних правопорушень та вчинив велику кількість кримінальних правопорушень, а тому колегія суддів не вбачає підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого покарання.
У відповідності до ч.2 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Згідно статті 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, і підстав для зміни вироку не вбачає, а тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.
Відповідно до ч.5 ст.72 КПК України додатково зарахувати ОСОБА_6 строк відбування покарання з моменту взяття під варту з 17 жовтня 2018 року по 21 лютого 2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення повного тексту ухвали, а обвинуваченим ОСОБА_6 в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя: _________________ ОСОБА_1

Судді:_________________С.В.Гладкий_________________М.Д.Шпинта