ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/935/19 Справа № 193/1552/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2019 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 ,
За участю сторін:
прокурора ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2019 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі. Засудженого ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково із місць позбавлення волі на невідбутий строк покарання, - 01 рік 3 місяці 16 днів.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що на час звернення до суду засуджений ОСОБА_7 у встановленому порядку має 6 стягнень, які були накладені на нього в установі попереднього ув`язнення, за час відбування покарання в колонії має одне заохочення, яке було зняте раніше та накладене стягнення від 11.04.2017 року.
Згідно наявних у особовій справі матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, встановлених вимог порядку відбування покарання дотримується свідомо, приймає активну участь у громадському та побутовому житті відділення, добровільно за власним бажанням, без оплати праці працює старшим днювальним у відділенні СПС №4, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайних зовнішній вигляд, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, бере участь у програмі диференційованого виховного впливу "Правова просвіта", "Підготовка до звільнення". Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов та листування. Має тісні соціальні зв`язки, в колонії його постійно провідують дружина та мати. Засуджений під час відбування покарання не перебуває на профілактичному обліку, вину в скоєному злочині визнає, за вироком суду позову не має, виконавчі листи до установи не надходили.
Зважаючи на позитивну динаміку у поведінці засудженого, суд першої інстанції прийшов до висновку, що останній своїм ставленням до праці та поведінкою довів своє виправлення, а тому застосував до засудженого умовно-дострокове звільнення.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, прокурор Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що суд першої інстанції не врахував дані, які характеризують особу засудженого. Так, останній відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, а саме відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення корисливого злочину пов`язаного з таємним викраденням чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, який він вчинив в період іспитового строку.
Прокурор вказує, що відповідно до даних, які характеризують особу засудженого встановлено, що останній в період з 2001 по 2017 роки неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, пов`язаних з таємним викраденням чужого майна (крадіжка) вчинених повторно та станом на 10.01.2019 року має 3 непогашені судимості. За час відбування покарання в ДУ Софіївська виправна колонія № 45 засуджений ОСОБА_7 характеризується посередньо, має 2 заохочення. Крім того, засудженому 06.09.2018 року на засіданні комісії при ДУ Софіївська виправна колонія № 45 по розгляду матеріалів на умовно-дострокове звільнення було відмовлено, оскільки засуджений не став на шлях виправлення. Також засуджений має 7 стягнень в умовах Криворізької установи виконання покарань № 3, останнє 24.07.2018 року.
Також прокурор вказує, що в оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції не надано оцінки, яким чином засуджений бере участь і проявляє корисну активність в організації виховних заходів в установі, не надано оцінки участі засудженого ОСОБА_7 в самодіяльних організаціях. За таких характеризуючих засудженого ОСОБА_7 даних, а саме наявність 2 заохочень та 7 стягнень за весь період відбуття покарання, вбачається саме пристосовувальницька поведінка останнього до вимог адміністрації установи, а не свідоме виправлення та доведення цього зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Зазначає, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання характеризується позитивно. Має за час відбуття покарання в ДУ Софіївська виправна колонія № 45 з 07 травня 2018 року одне заохочення, стягнень не має. Бере участь у реалізації програм диференційного виховного впливу Правова просвіта та Підготовка до звільнення, має міцні соціально-корисні зв`язки, які підтримує з рідними шляхом листування, телефонних розмов, побачень з дружиною та мамою, отримує посилки та передачі, прагне до підвищення наявного загальносоціального рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок.
Заслухавши суддюдоповідача, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити, думку засудженого, який просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду, - без зміни, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.
В ході перевірки встановлено, що суд першої інстанції належно дослідивши всі обставини справи , прийшов до законного та обґрунтованого висновку.
ОСОБА_7 був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.10.2016 року за ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 стю 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України до 2 років позбавлення волі та штрафу у розмірі 850 гривень.
Знову засуджений вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.12.2016 року за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України штраф у розмірі 850 гривень, ухвалено виконувати самостійно. На підставі ч. 5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк тримання під вартою з 23.09.2016 року до дня набрання вироком законної сили.
Знову засуджений вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.11.2017 року за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання строк тримання під вартою з 13.10.2015 року по 20.04.2016 року та з 10.05.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно ч. 5 ст. 72 КК України.
З 07.05.2018 року покарання відбуває в Державній установі Софіївська виправна колонія (№45). Відбув 3/4 частини призначеного строку покарання. За час відбування покарання характеризується позитивно. Має 1 заохочення та 7 погашених стягнень, які були накладені на нього в установі попереднього ув`язнення. Засуджений встановлених вимог порядку відбування покарання дотримується свідомо, приймає активну участь у громадському та побітовому житті відділення, добровільно, за власним бажанням, без оплати праці працює старшим днювальним у відділенні СПС № 4. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу "Правова просвіта", "Підготовка до звільнення". Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов та листування. Засуджений під час відбування покарання не перебуває на профілактичному обліку, вину в скоєному злочині визнає, за вироком суду позову не має, виконавчі листи до установи не надходили.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що засуджений не довів свого виправлення, відбуває покарання за тяжкий злочин, наявність 3 погашених судимості, на думку колегії суддів, хоча і мали місце, але з того періоду пройшов значний термін і ОСОБА_7 довів своє виправлення.
Також посилання прокурора на той факт, що судом не надано оцінки, яким чином засуджений бере участь і проявляє корисну активність та сумлінне ставлення до праці, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вказані обставини підтверджуються заохоченням отриманим засудженим 30.07.2018 року за добру поведінку та сумлінне ставлення до праці, а також поясненнями представника адміністрації колонії, який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Доводи прокурора щодо наявності лише двох заохочень за весь період відбування покарання, не вказують на те, що на час розгляду клопотання засуджений не довів своє виправлення, оскільки досліджені судом першої інстанції докази підтверджують те, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 415, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2019 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: