КП № 278/3005/18

У Х В А Л А
Іменем України

15 січня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження підсудне Житомирському районному суду Житомирської області. Підстав для закриття провадження та направлення його до відповідного суду для визначення підсудності немає.

Прокурор та обвинувачена вважали за можливе призначити справу до судового розгляду.

Разом з тим, під час підготовчого судового засідання судом встановлено, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинуваченій ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення.

Разом з цим, ч. 3 ст. 185 КК України передбачає відповідальність за крадіжку, поєднану з проникненням, зокрема, в інше приміщення.

При цьому, поняття "інше приміщення" включає різноманітні постійні, тимчасові, стаціонарні або пересувні будівлі чи споруди, призначені для розміщення людей або матеріальних цінностей. Наприклад виробниче або службове приміщення підприємства, установи чи організації, гараж, інша будівля господарського призначення, відокремлена від житлових будівель (пункт 22 Постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності»).

Проте, з наведеного обвинувального акту вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 проникла до будинку АДРЕСА_1 , що є саме житлом потерпілого ОСОБА_5 .

Таким чином, виклад встановлених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не узгоджуються із правовою кваліфікацією інкримінованого ОСОБА_4 злочину.

Крім цього, згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Проте, у розділі ІІ Реєстру матеріалів досудового розслідування цього кримінального провадження, не зазначено про таке процесуальне рішення як складання обвинувального акту щодо ОСОБА_4 .

Суд також звертає увагу на те, що у наведеному обвинувальному акті зазначено про викрадення обвинуваченою ОСОБА_4 майна ОСОБА_6 , тоді як потерпілою у даному провадженні є ОСОБА_7 .

З огляду на викладене, а також те, що правильне відображення правової кваліфікації дій обвинуваченої забезпечує об`єктивне дослідження обставин інкримінованого їй злочину та гарантує реалізацію права ОСОБА_4 на захист, суд вважає, що обвинувальний акт щодо останньої підлягає поверненню прокурору.

При цьому, суд не може сподіватися на те, що прокурор у майбутньому, під час судового розгляду даного кримінального провадження викладе інкриміноване ОСОБА_4 обвинувачення в іншій редакції.

Керуючись ст.ст. 291, 314-317 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000752 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 чт. 185 КК України прокурору Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_8 для усунення недоліків, викладених в описовій частині.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: