Дата документу 04.02.2019 Справа № 328/2011/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/464/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 328/2011/18
Категорія ст. 309 ч.2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного судуу складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00626, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Заможне Токмацького району, Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 20.01.2012 року Шевченківським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією частини майна. Звільнився 23.06.2014 року з Біленьковської ВК № 99 на підставі ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 13.06.2014 року згідно ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році»,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 29 серпня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 з вироком суду не згоден з приводу його суворості. Вказує, що він щиро розкаюється. Не погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим можливо лише в умовах ізоляції від суспільства - в місцях позбавлення волі. Злочин, за яким він обвинувачується є злочином середньої тяжкості, але згідно матеріалів кримінального провадження він свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, за місцем проживання характеризується посередньо, став на шлях виправлення, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину і має величезне бажання повернутися до нормального життя, працевлаштуватися. На момент вчинення злочину він досяг тридцяти шестирічного віку, має задовільний стан здоров`я, до вчинення злочину посередньо характеризувався за місцем проживання, адміністративних стягнень не мав. В той же час він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, що негативно характеризує його. Просить скасувати вирок суду в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок в цій частині, застосувавши положення ст. 75 КК України до призначеного покарання та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: обвинуваченого, зокрема в останньому слові, який просив апеляційну скаргу задовольнити, прокурора, який просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно залишити без задоволення.

Вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 29 серпня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України та призначено йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судово-хімічної експертизи в сумі 572, 00 грн. В вироку вирішена доля речових доказів по справі.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, ОСОБА_6 , в один з днів першої декади червня 2018 року, приблизно о 20 годині, маючи єдиний умисел на незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, та реалізуючи свій злочинний умисел за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 та закону України про кримінальну відповідальність, за приміщенням літньої кухні шляхом хімічної реакції, повторно, незаконно виготовив наркотичний засіб - концентрат з макової соломи, частину якого самостійно вжив, а залишки помістив до прозорої безбарвної полімерної пляшки ємкістю 0,5 л з кришкою червоного кольору, яку поклав до печі в приміщенні літньої кухні, та став незаконно, повторно, зберігати концентрат з макової соломи з метою подальшого вживання, без мети збуту.
23.06.2018 року, в період часу з 16 години 19 хвилин до 17 години 43 хвилини, в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Токмацького районного суду, за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області виявлена та вилучена в печі, розташованій в приміщенні літньої кухні, прозора безбарвна полімерна пляшка ємкістю 0,5 л з кришкою червоного кольору, заповнена рідиною зеленувато-коричневого кольору з характерним запахом розчинника.
Згідно висновку експерта № 16-169 від 27.07.2018 надана на дослідження рідина зеленувато-коричневого кольору з характерним запахом розчинника масою 260,92 г, в прозорій безбарвній полімерній пляшці ємкістю 0,5 л з кришкою червоного кольору, в своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - концентрат з макової соломи, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 1,284 г.
Концентрат з макової соломи, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 (редакція від 14.12.2009) «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів». Список № 1 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг яких заборонено, в Таблиці 1) є особливо небезпечним наркотичним засобом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.

ВинуватістьОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, де він повністю визнавав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а тому, враховуючи позицію обвинуваченого та відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, місцевий суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечувалися.
Судом першої інстанції діїОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України.
Доводи апелянта про застосування до нього положень ст. 75 КК України, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

За змістом ст. 75 КК України звільнення особи від відбування призначеного покарання з випробуванням можливе лише у тому випадку, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі не більше п`яти років дійде висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування призначеного покарання.

При розгляді кримінального провадження достатніх підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 норм ст. 75 КК України, районним судом не встановлено і в апеляційній скарзі захисником не приведено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом було враховано, що останній щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті злочину, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, а тому суд призначив йому мінімальне покарання, передбачене санкцію ч. 2 ст. 309 КК України.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів не вбачає правових підстав, як для застосування відносно обвинуваченого положень ст. 75 КК України, так і для подальшого пом`якшення ОСОБА_6 призначеного судом першої інстанції покарання, оскільки будучи судимим за незаконні дії з наркотичними засобами, вчинив аналогічний злочин, згідно досудової доповіді органів пробації існує висока імовірність вчинення останнім повторного правопорушення, а тому, колегія судів вважає, що обвинувачений схильний до стійкої злочинної діяльності, що характеризує його, як негативну особу, а тому призначене судом реальне мінімальне покарання у виді позбавлення волі, є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 29 серпня 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Судді: