Справа №212/5207/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження № 0001750 від 22.06.2018 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інвалідності не маючого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_4
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 13.06.2018 року близько 11:00 години, перебуваючи на ділянці місцевості по вул. Рекордна в Покровському районі м. Кривого Рогу, поблизу спортивного клубу «Молодість», зустрів свою дружину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка в цей час вигулювала собаку та разом попрямували до парку громадського відпочинку «Шахтарський» в Покровському районі м. Кривого Рогу.
Бажаючи налагодити з дружиною сімейні відносини, ОСОБА_4 почав пропонувати останній примиритися. Не бажаючи вказаного, ОСОБА_7 відмовила чоловіку та повідомила, що не бажає подальшого шлюбу з ним.
Відмова дружини викликала у ОСОБА_4 раптове почуття неприязні до неї, у зв`язку з чим між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення дружині тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , з мотивів раптово виниклої неприязні до неї, близько 11:10 годин 13.06.2018 року, перебуваючи на території парку громадського відпочинку «Шахтарський» в Покровському районі м. Кривого Рогу, умисно завдав останній, яка стояла напроти нього, не менше трьох ударів кулаками в ділянки голови та кінцівок. На вимоги охоронника - ОСОБА_8 , який підійшов до вказаного місця та таким чином став очевидцем події, ОСОБА_4 припинив свої злочинні дії та з місця вчинення злочину пішов.
Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_7 було спричинено фізичного болю та тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, правої верхньої і нижньої кінцівок, закритого перелому кісток спинки носу.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 919 від 26.06.2018 року, виявлені у потерпілої ОСОБА_7 тілесні ушкодження, у вигляді синців обличчя, правої верхньої і нижньої кінцівок, закритого перелому кісток спинки носу відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, більше 6 днів, але не більше 21 доби.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що при вищезазначених обставинах наніс тілесні ушкодження потерпілій, винним себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю в обсязі пред`явленого обвинувачення, в скоєному щиро розкаявся.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнають свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.
Потерпіла ОСОБА_7 підтвердила обставини нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , зазначені у обвинувальному акті. Додатково пояснила, що на час розгляду справи судом з обвинуваченим розлучені у офіційному порядку.
З`ясувавши думку прокурора, потерпілої, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена та кваліфікує його дії за ч.2 ст.125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, суд не встановив.
Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відносяться до категорії невеликої тяжкості, обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував та не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, не працює.
Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи досудову доповідь органу пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому у межах санкції ч.2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт.
У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.
Суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Речові докази та судові витрати відсутні, запобіжний захід не обирався, цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369,370,371 КПК України суд -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто п"ятдесят годин.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1