КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/1541/2019 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 грудня 2018 року,
в с т а н о в и л а:
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя, послався на те, що подана скарга не містить зобов`язань про проведення процесуальних дій у певний строк та здійснення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді Печерського районного суду м. Києва від 28 грудня 2018 року та матеріали справи направити на новий судовий розгляд. Про результат розгляду апеляційної скарги просить його повідомити.
Також апелянт просить поновити йому строки на апеляційне оскарження якщо вони пропущенні, у зв`язку з його не достатнім досвідом.
Мотивуючи доводи апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що він 05 лютого 2019 року отримав рішення Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року, в якому було зазначено його помилку, при складані скарги, а саме неправильний місяць та рік, тому він їх виправив.
З рішенням слідчого судді він не згоден, оскільки, ним оскаржені не правомірні дії уповноважених осіб Генеральної прокуратури. В скарзі від 24 грудня 2018 року, він вказав, що прокуратурою не виконуються повністю ухвалені слідчі дії, для повного швидкого слідства згідно до Конституції, КПК ст.2, 9 та других правових обов`язків, які Печерський районний суд м. Києва зобов`язав в ухвалі від 28.11.2017 року.
ОСОБА_6 та представник Генеральної прокуратури України в судове засідання не з`явилися, про день та час судового засідання, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі, враховуючи положення ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у їх відсутність.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши та дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як убачається з матеріалів провадження, у них відсутні відомості про отримання ОСОБА_6 , копії ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 грудня 2018 року, про те, як зазначив в апеляційній скарзі останній, копію оскаржуваної ухвали він отримав 15 січня 2019 року, та як убачається, в матеріалах провадження, відповідно до штампу на конверті подав апеляційну скаргу 18 січня 2019 року, яку ухвалою Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року повернуто йому, та після її отримання 05 лютого 2019 року, він знову подав апеляційну скаргу відповідно до штампу на конверті 09 лютого 2019 року, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України.
Враховуючи, що ОСОБА_6 подав первинну апеляційну скаргу у строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, для оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді, підстави для вирішення питання про поновлення йому строку апеляційного оскарження відсутні.
Рішення слідчого судді вмотивоване тим, що вказана скарга не містить зобов`язань про проведення процесуальних дій у певний строк та здійснення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України.

Також слідчий суддя роз`яснив, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, особа наділена правом оскаржити рішення слідчого чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що наявні підстави згідно ч. 4 ст. 304 КПК України для відмови у відкритті провадження за даною скаргою.

З таким рішенням слідчого судді, колегія суддів погоджується, з огляду на таке.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлено чіткий перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Так, слідчий суддя встановив, що скарга ОСОБА_6 не містить зобов`язань про проведення процесуальних дій у певний строк та здійснення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій, а дії які оскаржує скаржник, не передбачена положеннями ст. 303 КПК України.
З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_6 подав скаргу на неправомірні дії прокурора, оскарження яких не передбачене положеннями ст. 303 КПК України, а тому відмовив у відкритті провадження.

Під час кримінального провадження слідчий суддя, суд неухильно додержуються вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства та вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їхніх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Здійснення у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, судового контролю за додержанням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженню належить до повноважень слідчого судді.
Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на стадій досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження.

Зокрема, статтею 303 КПК України визначені конкретні види бездіяльності, дій слідчого чи прокурора, а також процесуальні рішення цих посадових осіб, які можуть бути оскаржені до слідчого судді.

Цей перелік є вичерпним, а тому будь-що інше, в даному випадку неправомірність про яку зазначає скаржник, та яка полягає в направленні кримінального провадження №0003094 за підслідністю до Територіального управління ДБР у м. Краматорську, під час проведення досудового розслідування до слідчого судді не оскаржується, а відповідно до положень ч. 2 ст. 303 КПК України може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді,згідно з правилами ст. ст. 314-316 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора, що не підлягає оскарженню.

Стосовно твердження апелянта, що ним оскаржені не неправомірні дії уповноважених осіб Генеральної прокуратури, а те, що прокуратурою не виконуються повністю ухвалені слідчі дії, для повного швидкого слідства згідно до Конституції, ст.ст.2, 9 КПК та інших правових обов`язків, які Печерський районний суд м. Києва зобов`язав виконати в рішенні від 28.11.2017 року, то таке твердження суперечить суті скарги ОСОБА_6 поданої до слідчої судді, оскільки як з неї вбачається, що скаржником оскаржувалось саме направлення кримінального провадження №0003094 за підслідністю до Територіального управління ДБР у м. Краматорську, та визнання таких дій неправомірними, та зобов`язання уповноважених осіб Генеральної прокуратури України здійснити всі слідчі дії у кримінальному провадженні, про те, не конкретизовано, які саме слідчі дії мали вчинити уповноважені особи Генеральної прокуратури України.
Оскільки переконливих аргументів, які б узгоджувалися з положеннями кримінального процесуального закону, на спростування таких висновків слідчого судді ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не встановлено, в матеріалах провадження не міститься даних про порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування судового рішення, тому ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, у зв`язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 грудня 2018 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на дії прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 щодо направлення кримінального провадження №0003094 за підслідністю до Територіального управління ДБР у м. Краматорську, визнання таких дій неправомірними, зобов`язання уповноважених осіб Генеральної прокуратури України здійснити всі слідчі дії у кримінальному провадженні, витребування матеріалів кримінального провадження, - без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ______________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4