Справа №295/321/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(На підставі угоди)

11.01.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000261 від 08.11.2018 р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Феськи Золочівського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , одруженого, дітей на утриманні не має, раніше не судимого,

по обвинуваченню за ст. 407 ч. 4 КК України

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ст. 407 ч. 4 КК України, та угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим від 03.01.2019 р..
ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу командування та поважних причин, в умовах особливого періоду, 25 вересня 2017 року близько 14 год. 00 хв. самовільно залишив військову частину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , після чого обов`язки військової служби не виконував та проводив час на власний розсуд до 05 листопада 2018 року.
Своїми умисними діями, які виразились у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) без поважних причини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за ст. 407 ч. 4 КК України.

В наданій угоді обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин та за вказаною статтею Кримінального кодексу, окрім того було визначено та узгоджено вид та розмір покарання, яке визначалося з застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 560 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 9520 грн..

Судом з`ясовано у обвинуваченого чи він розуміє свої права; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд вважає, що укладена угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, умови угоди не суперечать вимогам кодексу (зокрема в частині кваліфікації дій), умови відповідають інтересам суспільства; не порушують прав, свобод чи інтересів інших громадян або осіб; укладені обвинуваченим добровільно, а тому затверджує угоду про визнання винуватості.

Речові доказ, процесуальні витрати відсутні, запобіжний захід підлягає продовженню.

Керуючись ст.ст. 314, 394, 473, 474, 475, 374, КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості, укладену 03.01.2019 р. по кримінальному провадженню № 0000261 від 08.11.2018 р., по обвинуваченню ОСОБА_5 за ст. 407 ч. 4 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 407 ч. 4 КК України та призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 560 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 9520 грн.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до вступу вироку у законну силу - залишити.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня проголошення до Житомирського апеляційного суду:

1) обвинуваченим, захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1