Справа № 204/3801/18
Провадження № 1-кп/204/182/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2019 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000699 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, не маючого нікого на утриманні, працюючого укладальником-пакувальником ПАТ «Едем», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, працюючого водієм ФК Сервіс Груп ТОВ «Празький дворик», немаючого нікого на утриманні, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 28 КК України,-
за участю: прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:

01.04.2018 року приблизно о 03 год. 15 хвл. ОСОБА_9 , керуючись злочинним умислом, направленим на порушення недоторканості житла за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та особою, відносно якого досудове розслідування здійснюється в окремому кримінальному провадженні № 0000572 від 01.04.2018 року), з метою реалізації якого підійшли до паркану, за яким розташований житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної власності, відповідно договору купівлі-продажу АВЕ № 412613 від 18.11.1999 року ОСОБА_11 , в якому постійно мешкав син останнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (лікарське свідоцтво про смерть № 749 від 02.04.2018 року).

Після чого, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 та особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, а саме: житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яке їм не належить, всупереч волі володільця ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що не мають право проникати до даного житлового будинку та переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження перелізли через паркан та пошкодивши вікно будинку, проникли до житлового будинку за вказаною адресою, де перебували деякий час, за проханням особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, чим порушили ст. 30 Конституції України, ст. 12 Загальної декларації прав людини та ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантоване право громадянина України на недоторканість житла чи іншого володіння особи.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому і пояснив, що 31.03.2018 року приблизно о 23 год. 00 хвл. він з ОСОБА_10 та особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження поїхали на автомобілі у Краснопілля, куди останній попросив їх поїхати, як охоронців до особи, яка продає наркотичні засоби, бо там можуть бути сторонні особи. Дорогою туди, особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, їм вказала, що якщо у приміщенні куди він зайдуть сторонніх осіб не буде, то вони можуть бути вільні. Приїхавши на вул. Новошкільну у м. Дніпро 01.04.2018 року приблизно о 01 год. 00 хвл., в автомобілі вони чекали декілька годин. 01.04.2018 року о 03 год. 15 хвл. вони перелізли через паркан, і вони потрапили у двір вказаного особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, будинку. При цьому, особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, йшов першим, а він та ОСОБА_10 постійно рухалися за ним. У дворі та у будинку світло не горіло. Особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, видавив вікно в приміщення будинку, та заліз першим у дім, покликавши їх з собою. Коли вони збиралися виходити то побачили двері у гараж. Особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, вибив ногою двері та зайшов всередину, а він з ОСОБА_10 зайшли за ним слідом. Всередині гаражу він побачив сплячого чоловіка. Особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, махнув їм рукою, давши їм зрозуміти, що вони можуть йти. Вийшовши із будинку, відчинивши вхідні двері із середини, вони чекали особу, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, на вулиці. Приблизно через одну годину, особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, повернувся до них і в руках у нього було щось схоже на DVD програвач. Після чого вони поїхали. Особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, розвіз їх по домах. Через 3-4 дні, коли вони зустріли особу, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, він їм сказав, що ця людина померла і щоб вони не зверталися до поліції, що це є його проблеми і він сам їх вирішить.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому і надав пояснення аналогічні поясненням наданим у судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_9 .
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд вважає, що його вина у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- висновком судової трасологічної експертизи № 24/4.1/531 від 03.05.2018 року, згідно якої три сліди низу взуття, зафіксовані в трьох гіпсових зліпках, які вилучені 01.04.2018 року в ході огляду місця події за адресою: м. Дніпро, вул. Новошкільна, 27 придатні для ідентифікації взуття що їх залишило. Слід низу взуття зафіксований в гіпсовому зліпку розміром 305х135х30 мм, залишений кросівком на праву ногу, добровільно виданим 12.04.2018 року ОСОБА_10 . Слід низу взуття зафіксований в гіпсовому зліпку розміром 305х125х24 мм, залишений кросівком на ліву ногу, добровільно виданим 12.04.2018 року ОСОБА_10 . Слід низу взуття зафіксований в гіпсовому зліпку розміром 295х113х28 мм, залишений кросівком на ліву ногу, добровільно виданим 12.04.2018 року ОСОБА_9 .

Інші докази, здобуті в ході досудового розслідування не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та обсягу дослідження доказів, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обставини вчиненого кримінального правопорушення ніким не оспорюються.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.
Умисні дії ОСОБА_9 , що виразилися у незаконному проникненні до житла, вчиненому групою осіб за попередньою змовою, вірно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 28 КК України.

Умисні дії ОСОБА_10 , що виразилися у незаконному проникненні до житла, вчиненому групою осіб за попередньою змовою, вірно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 28 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд відповідно до вимог ст. ст. 65-68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним умисного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працевлаштований, під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуваючого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд визнає: його щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним умисного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працевлаштований, під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуваючого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд визнає: його щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд враховує їх ставлення до вчиненого, визнання вини та щиросердне розкаяння, дані про їх особи, вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення вперше, суд вважає, що обвинуваченим слід призначити покарання у вигляді штрафу.
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення нових злочинів.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 необхідно стягнути на користь держави судові витрати за проведення по справі судової трасологічної експертизи № 24/4.1/531 від 03.05.2018 року у сумі 1144 грн. 00 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 28 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 28 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в рівних частках, на користь держави витрати за проведення судової трасологічної експертизи № 24/4.1/531 від 03.05.2018 року у сумі 1144 грн. 00 коп. по 572 гривень з кожного (одержувач платежу УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпро Дніпропетровської області, номер рахунку - 0004, МФО 805012, код ЄДРПОУ - 37989274, найменування установи банку - ГУДКСУ у Дніпропетровській області).
Речові докази:
-три сліди низу взуття в окремих спец пакетах № 0302863, № 0302864, № 0302857; зрізи проводів у спец-пакеті № 2363657, які згідно квитанції № 1818 знаходяться на в камері схову речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити;

-2 пари кросівок Reebok у спец пакетах № 1623904, № 1623933, які згідно квитанції № 1819 знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути власникам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;
Вирок може бути оскаржений обвинуваченими, прокурором, потерпілим до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1