ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1142/19 Справа № 182/4767/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002331 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2019 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Уфа Республіки Башкорстан Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ст.75 КК України.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що ОСОБА_9 частково визнав свою вину, визнав цивільний позов в частині матеріальної шкоди, крім того він є раніше не судимою особою та має на утриманні дитину, 2017 року народження.
Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2019 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; також вирішено питання щодо речових доказів.
Цим же вироком з ОСОБА_9 стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 36 600,98 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди - 50 000 грн..
За обставин, викладених у вироку, 20.06.2016 року приблизно о 18.45 годині ОСОБА_9 , знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_10 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка, яка переросла в бійку до якої приєднались ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ..
Після закінчення якої, о 19.45 годині, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 сіли в автомобіль «Москвич 2140» д.н. НОМЕР_1 , та стали рухатись по пр.Трубників в м.Нікополь Дніпропетровської області в бік міськвиконкому.
У цей час у ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень особам, які знаходились в салоні вказаного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень особам, які знаходились в салоні автомобілю «Москвич 2140» д.н. НОМЕР_1 ., не маючи наміру на заподіяння смерті, взяв із землі цеглину та тримаючи її в правій руці, вийшов на пр.Трубників в м.Нікополь Дніпропетровської області та рухаючись назустріч автомобілю, умисно кинув її в передню пасажирську частину лобового скла вказаного автомобіля, де в цей час на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_14 ..
Цеглина пробивши лобове скло автомобіля потрапила в область голови ОСОБА_16 - життєво важливий орган, чим спричинив останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 553 від 22.08.2016 тілесні ушкодження у вигляді: важкої черепно-мозкової травми, забою головного мозку III ступеня, садна лобу, підшкірної гематоми лівої тім`яно-скроневої області, синця навколо лівого ока. вдавленого багато уламкового перелому лобної, скроневої правої та лівої кістки з переходом на основу правої черепної ямки, решітчастої кістки з пошкодженням твердої мозкової оболонки, стінки орбіти, верхньої стінки орбіти, гострих епідуральних гематом лобної та лівої скроневої області, назальної ликвореї, пневмоцефалії. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (згідно пункту 2.1.3 правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, та просив вирок суду залишити без змін, потерпілого, який не заперечував проти вимог апеляційної скарги у разі відшкодування шкоди, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Що стосується виду та розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, то при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працює, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, стан здоров`я обвинуваченого, його ставлення до скоєного, а саме, що він частково визнав вину та частково визнав цивільний позов, а також думку потерпілого; обставину, що пом`якшує покарання - наявність на утриманні малолітньої дитини, 2017 року народження; обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Апеляційним переглядом встановлено, що судом першої інстанції враховані всі обставини, на які посилається захисник у своїй апеляційній скарзі, при призначенні покарання ОСОБА_9 , а саме: часткове визнання вини, визнання цивільного позову в частині матеріальної шкоди, раніше не судимий, має на утриманні дитину, 2017 року народження, тому апеляційна скарга щодо пом`якшення призначеного покарання не підлягає задоволенню.
Крім того, колегія суддів вважає, що вказані захисником обставини не можуть бути підставами для призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст.ст. 75, 69 КК України, оскільки, враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, його ставлення до скоєного, виправлення ОСОБА_9 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Надана до суду апеляційної інстанції квитанція про сплату 10 000 грн. є частковим відшкодуванням спричиненої шкоди, а тому не може істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Позиція потерпілого в суді апеляційної інстанції щодо задоволення апеляційної скарги захисника не заслуговує на увагу, оскільки потерпілий вказував на необхідність відшкодування шкоди.
Інших обставин, що можуть істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину захисником не наведено, а тому підстави для застосування ОСОБА_9 більш м`якого покарання відсутні.
Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції призначено ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.121 КК України в мінімальному його розмірі у виді позбавлення волі.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_9 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення та не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги захисника, вважаючи доводи останнього не обґрунтованими.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2019 року залишити без задоволення.
Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2019 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4