справа № 165/825/17
провадження №1-кп/165/14/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
28 листопада 2018 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі
головуючого ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
в с т а н о в и в :
Обвинувачена ОСОБА_6 , 11 лютого 2017 року приблизно о 15 год.30 хв., перебуваючи на третьому поверсі будинку АДРЕСА_2 , під - час словесного конфлікту з ОСОБА_4 , що виник на грунті неприязних відносин, умисно нанесла останній декілька ударів кулаками обох рук по голові та обличчю, потім, взявши ОСОБА_4 за голову і утримуючи руками, декілька разів вдарила головою об стіну, чим спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: множинних оскаднень шкіри обличчя, підшкірної гематоми параорбітальної ділянки справа, забою м?яких тканин голови, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 28 від 23.02.2017 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні у інкримінованому їй обвинуваченні визнала себе винною повністю та показала, що проживає в будинку АДРЕСА_2 і користується двома кімнатами колишнього гуртожитку. У спільному користуванні з сусідами є душова і вбиральня. Пояснила, що взимку 2017 року в неї виникла словесна суперечка з ОСОБА_4 на побутовому грунті. А саме, у кімнаті по сусідству проживала жінка, до якої прийшла ОСОБА_4 і вимагала у ОСОБА_6 надати безперешкодний доступ до користування душовою. При цьому потерпіла нищити майно обвинуваченої, знімала з шнура мокру білизну і кидала її на підлогу та у ОСОБА_6 . Під час цієї сварки, між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виникла бійка, в процесі якої обвинувачена спричинила ОСОБА_4 руками тілесні ушкодження. Зокрема била її в обличчя, голову,а також не заперечує, що вдарила потерпілу головою об стіну. Деталей спричинення тілесних ушкоджень потерпілій пригадати не може, з огляду на емоційний стан що виник внаслідок конфлікту а також з врахуванням часу, що пройшов з дня події. Не заперечує обставин побиття нею ОСОБА_4 , що вказані у обвинувальному акті. Дуже шкодує про те, що сталося, усвідомлює, що мала стриматися, і зазначає, що не дійшли згоди з потерпілою, оскільки під час перемовин сторони не узгодили розміру відшкодування моральної шкоди завданої злочином. Повністю визнає цивільний позов ОСОБА_4 стосовно відшкодування матеріальної шкоди на суму 2041 грн. Вважає, що на відшкодування моральної шкоди цілком достатньо задоволити вимоги потерпілої на суму 500 грн. Визнає свою вину, готова понести покарання, призначене судом.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що раніше проживала у будинку АДРЕСА_2 . Тепер власником житла за вказаною адресою є її син. Оскільки син тривалий час відсутній по місцю проживання, то його житлом з дозволу власника користувалася її родичка ОСОБА_8 , яка працювала в місті Нововолинську. Вона ж повідомила ОСОБА_4 , що сусідка ОСОБА_6 тримає у квартирі велику собаку, яку випускає у приміщення загального користування, а також чинить перешкоди ОСОБА_9 у користуванні душовою. 11 лютого 2017 року після обіду вона, ОСОБА_4 , прийшла до квартири сина за вищевказаною адресою, щоб розрахуватися за послуги по очистці каналізації, і зустріла ОСОБА_10 , якій сказала зняти замок з душової, щоб ОСОБА_11 могла користуватись душем. Після цього, ОСОБА_4 повернулась в кімнату ОСОБА_12 , а коли виходила звідти на коридор та прямувала до вбиральні, то до неї вийшла зі своєї кімнати ОСОБА_6 і почала висловлювати на її адресу нецензурними словами. Вона, ОСОБА_4 , в свою чергу наголосила, щоб ОСОБА_6 зняла ключ з дверей до душової і не випускала на загальний коридор свою собаку. При цьому зробила зауваження ОСОБА_6 , з приводу того, що її постільна білизна висить на шнурах які досягають до дверей квартири в якій живе ОСОБА_13 . Після цього ОСОБА_6 кинулась до потерпілої битися, подряпала їй нігтями рук обличчя. Вона ж, ОСОБА_4 , стала в куток, закрила руками обличчя, і в цей час обвинувачена схопила її руками за голову і почала стукати об стіну. При цьому ОСОБА_4 , не заперечила, що самовільно познімала постільну білизну ОСОБА_6 , але пояснила, що не кидала її на підлогу, а поскладала на тумбочку. Наголосила, що ОСОБА_6 продовжувала наносити їй удари руками в обличчя, на крик прийшов чоловік ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , але хто розборонив обвинувачену і потерпілу, не знає. Пояснила, що після побиття відразу звернулася за медичною допомогою на санпропускник Нововолинської ЦМЛ, де її оглянув ургентний хірург. Потім зверталася до сімейного лікаря, консультувалася в невропатолога, ОСОБА_16 , їй було призначено лікування та фізпроцедури. Десять днів перебувала на денному стаціонарі, але наслідки побиття дають про себе знати до сьогоднішнього дня. Наголосила, що обвинувачена не вибачилась перед нею особисто, не відшкодувала завдану злочином шкоду, особисто їй не пропонувала ніяких коштів, а про спілкування свого представника та захисника обвинуваченої на предмет відшкодування шкоди, їй нічого не відомо. Просить повністю задоволити цивільний позов у кримінальному провадженні і стягнути з ОСОБА_6 на її користь 2041 грн., понесених на лікування матеріальних витрат та завдану злочином моральну шкоду з врахуванням глибини страждань, тяжкості тілесних ушкоджень, незручностей у повсякденному житті та наслідків травмування. Вважає,що розмір моральної шкоди має бути визначений судом виходячи із засад розумності і справедливості.
Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, зі згоди учасників судового провадження, що підтверджена письмово, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а обмежився допитом обвинуваченої, показаннями потерпілої та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченої матеріалів і документів на підтвердження вимог стосовно стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.
Суд визнає ОСОБА_6 винуватою в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень і кваліфікацію дій обвинуваченої за ч.1 ст.125 КК України, вважає правильною.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Приймаючи рішення про наявність такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття, суд враховує поведінку обвинуваченої в суді, її послідовні показання, а також встановлену і підтверджену поясненнями представника потерпілої ОСОБА_5 в судовому засіданні обставину про бажання обвинуваченої відшкодувати завдану злочином шкоду добровільно, що не було зроблено в зв`язку із неузгодженістю розміру моральної шкоди.
Враховуючи обставини провадження, причини конфлікту, його перебіг, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про особу винної, яка є несудимою, претензії по місцю проживання до неї відсутні, вона має сім`ю, роботу, власний дохід, а тому суд вважає, за можливе призначити ОСОБА_6 покарання, передбачене ч.1 ст.125 КК України, у виді штрафу.
Приймаючи рішення стосовно цивільного позову у кримінальному провадження, суд враховує визнання ОСОБА_6 в повному обсязі вимог ОСОБА_4 про стягнення завданої злочином матеріальної шкоди, що становить 2041 грн. Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд враховує обставини злочину, причини його виникнення та тривалість конфлікту а також тяжкість тілесних ушкоджень потерпілої і їх наслідки. При цьому суд аналізує досліджені медичні документи, зокрема виписку з карти амбулаторного хворого ОСОБА_4 № 138, де 11.02.2017 ургентний хірург виставив потерпілій діагноз: множинні осаднення обличчя, гематома параорбітальної ділянки справа і рекомендував лікування - мазь «Синяк». Обгрунтовуючи вимоги стосовно розміру моральної шкоди, потерпіла зазначає, що тривалий час лікувалася, зверталася до сімейного лікаря, невропатолога, проходила МРТ голови у центрі «Здорова сім?я», а також з 07.03.2017, майже два місяці після побиття її ОСОБА_6 , по 17.03.2017 року лікувалася на денному стаціонарі. В суді встановлено, що ОСОБА_4 зверталася 13.02.2017 року до сімейного лікаря, який виставив діагноз забій м?яких тканин голови, обличчя. 15.02.2017, невропатолог прийшов до висновку, що органічних змін з боку нервової системи на момент огляду не виявлено. 17.02.2017 невропатолог патології не виявив. 18.02.2017 МРТ голови. Висновки: посттравматичні зімни головного мозку не виявлені. На денному стаціонарі ОСОБА_4 лікувалася з діагнозом дисциркуляторна енцефалопатія, а доказів на підтвердження того, що вказаний діагноз знаходиться у причинному зв`язку із тілесними ушкодженнями, отриманими 11.02.2017, цивільний позивач суду не надала.
В судовому засіданні з пояснень потерпілої встановлено, що вона пережила стрес, мала незручності пов`язані з вираженими ушкодженнями обличчя, зокрема синцями і подряпинами, почувала себе приниженою умисними діями значно молодшої за віком обвинуваченої, і суд, враховуючи вказані обставини та виходячи із засад розумності та справедливості, відновлення стану потерпілої, вважає, що до стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 підлягає 3000 грн. моральної шкоди.
Керуючись ст.ст. 368,369,370,371,374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_4 задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 2041 грн. (дві тисячі сорок одну гривню) завданої злочином матеріальної шкоди та 3000 грн. (три тисячі гривень) на відшкодування моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_17