справа № 208/6652/18
№ провадження 1-кп/208/296/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001419 від 02.09.2018 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кам`янське, громадянин України, який має середню освіту, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працюючий, не маючий реєстрації та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 28.01.2010 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за ст.185 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 29.01.2010 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за ст.185 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки;

- 12.04.2011 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.71 ч.1 КК України частково приєднати не відбутий строк 1 день по постанові Баглійського районного суду від 24.06.2010 до 4 років 1 дня позбавлення волі.

- 23.03.2018 року Верходніпровським районним судом Дніпропетровської області, за ст.185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 3 роки.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Повторно, 02.09.2018 року, приблизно о 02:30 год., ОСОБА_6 , знаходився біля домогосподарства свого батька ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де в нього виник протиправний злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме мотоциклом «Ява 350» червоного кольору з коляскою, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, який знаходився в гаражному приміщенні на території вищевказаного домогосподарства та належить ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_6 через незачинену хвіртку проник до домоволодіння ОСОБА_8 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, діючи умисно, повторно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, будучи обізнаним про місце зберігання транспортного засобу, 02.09.2018 року, приблизно о 02.30 год., перебуваючи на території вищевказаного домогосподарства, ОСОБА_6 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до гаражного приміщення, вільно відкрив ворота гаражу, які не були зачинені на замок, тим самим проникнув до гаражного приміщення, зняв з підніжки вищевказаний мотоцикл, та всупереч волі власника, не маючи будь-якого права на керування та розпорядження вказаним транспортним засобом, незаконно привів його в рух, викотивши за межі вищевказаного домоволодіння, в напрямку вулиці Донська в м. Кам`янське, та в подальшому за допомогою ключа, котрий знаходився в замку запалення, привів в дію двигун мотоциклу «Ява 350» червоного кольору з коляскою, державний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, тобто незаконно заволодів вищевказаним транспортним засобом, вартість якого, станом на 02.09.2018, згідно висновку судово - автотоварознавчої експертизи № 15/12.2/294 від 20.09.2018, становить 19 750 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на вказану суму.

Заволодівши транспортним засобом, ОСОБА_5 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України визнав повністю, суду вказав, що 02.09.2018 року він вирішив зайти до дому до свого батька ОСОБА_8 на АДРЕСА_2 було близько часу ночі. Батька на подвір`ї не побачив, посидів у дворі та побачив що гараж відкритий. В гаражі побачив мотоцикл з ключами запалення, він викатив його на дорогу, завів та поїхав. А вранці мотоцикл він продав, чоловіка цього не знає, домовилися за 4000 грн. Покупцю сказав що документів на мотоцикл у нього не має, що принесе пізніше і той йому віддав 2000 грн. Коли отримував гроші знав що технічний паспорт на мотоцикл він покупцю не дасть, так як його у нього не було. Мотоцикл належить ОСОБА_9 він знав що той ставить свій мотоцикл в гаражі батька. Він на той час то жив, то не жив у батька. До цієї події він користувався мотоциклом один раз без дозволу ОСОБА_10 . Сазанський знав про це і дозволу брати його мотоцикл він не давав, забороняв брати мотоцикл. Його батько також не давав йому дозвіл брати мотоцикл Сазанського.

Потерпілий ОСОБА_5 суду вказав, що він купив мотоцикл Ява з техпаспортом близько двох років тому. Знав ОСОБА_11 у якого орендував гараж. ОСОБА_12 знав що це його мотоцикл і дозволу його брати він йому не давав. Було таке що мотоцикл ОСОБА_13 брав без його дозволу, з цього приводу він розмовляв з його батьком з ОСОБА_14 . Коли він виявив пропажу мотоцикла одразу зрозумів, що «увів» мотоцикл ОСОБА_12 . Мотоцикл на разі знаходиться на майданчику в поліції.

Свідок ОСОБА_15 суду вказав, що він торгує на ринку, восени 2018 року в ранці він на ринку зустрів ОСОБА_16 , котрий зараз знаходиться в залі суду, який був з другом, йому запропонували придбати за 6000 грн. мотоцикл Ява червоного кольору з люлькою. Ярина сказав, що це його мотоцикл. Він (свідок) подивився мотоцикл, домовилися за 4000 грн. У ОСОБА_17 не було технічного паспорта на мотоцикл, він пропонував та надав свій паспорт. Тоді вони домовилися, що він (свідок) дає ОСОБА_17 2000 гривень, а ще 2000 грн. віддасть, коли той принесе технічний паспорт. Ярина сказав, що він посварився з дружиною, та забрала технічний паспорт, він візьме його і принесе на ринок. Згодом він мотоцикл надав працівникам поліції. На впізнані в поліції він впізнав ОСОБА_18 . Купуючи у ОСОБА_19 мотоцикл у нього не було сумнівів, що купує його у власника, оскільки ОСОБА_17 надав йому свій паспорт.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні вказав, що на території його приватного подвір`я є гараж, знає ОСОБА_20 , якому дозволив ставити до свого гаражу його мотоцикл, отримавши за це невеликі гроші. Ключ від гаражу був один і на час крадіжки мотоциклу ключ зник, гараж був відчинений. Він чув що ОСОБА_10 забороняв його сину ОСОБА_21 брати мотоцикл з гаражу, було таке що син вже брав мотоцикл без дозволу. І коли мотоцикл з гаражу зник, він подумав на свого сина.

Окрім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України у повному обсязі підтверджується дослідженими документами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження за № 0001419 від 02.09.2018 року а саме:

- витягом з ЄРДР за № 0001419 від 02.09.2018 р. відповідно до якого в період часу з 01.09.2018 р. з 22.00 год. до 02.09.2018 р. до 07.00 год., невстановлена особа з гаражу, який розташований за адресою вул. Донська 199 заволоділа мотоциклом « Ява-350» д.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 (а.с.1);

- протоколом огляду місця події від 02 вересня 2018 року відповідно до я кого оглянуто вхід до подвір`я та подвір`я по АДРЕСА_2 (а.с.12-19);

- протоколом огляду предмету від 03 вересня 2018 року з фото таблицею до нього, під час якого оглянуто саме мотоциклом «Ява 350» червоного кольору з коляскою, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року номер двигуна НОМЕР_3 , номер рами НОМЕР_4 (а.с.30-34);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з фото таблицею до нього від 10.09.2018 року відповідно до якого свідок ОСОБА_15 серед пред`явлених йому фотознімків ОСОБА_6 як такого, який 02.09.2018 року на території авто ринку продав йому мотоцикл Ява червоного кольору (а.с.54-57);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання з фото таблицею до нього від 18 вересня 2018 року відповідно до якого свідок ОСОБА_22 серед пред`явлених йому осіб для впізнання впізнав ОСОБА_6 як особу, яка 02.09.2018 року приблизно о 3 00 годині заправляв мотоцикл Ява червоного кольору на АЗС, вул. Грушевського, 74. (а.с.63-66);

- висновком судової авто товарознавчої експертизи від 20.09.2018 за № 15/12.2/294, відповідно до якого середня ринкова вартість колісного транспортного засобу марки Ява 35 червоного кольору з коляскою, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер двигуна НОМЕР_3 , номер рами НОМЕР_4 , без урахування фактичного технічного стану, величини пробігу, умов в яких він експлуатувався (зберігався), станом на момент скоєння кримінального правопорушення, а саме на 02.09.2018 року, складає 19750,00 грн. (а.с.83-86).

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_6 у вчинені злочину, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, поєднаним з проникненням у приміщення, встановлена та доведена повністю, а дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід правильно кваліфікувати за ч.2 ст.289 КК України у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, поєднаним з проникненням у приміщення.

При обрані міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно ст.66 КК України є його щире каяття, повне визнання вини.

Обставин, що обтяжують відповідно ст.67 КК України покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначені покарання ОСОБА_6 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєних злочинів, згідно до вимог ст.12 КК України, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення та попередження нових злочинів з його сторони є покарання пов`язане з позбавленням волі. З досудової доповіді, отриманої 11.12.2018 року за № 21/22-2459 від Державної установи «Центр пробації» філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Заводського районного відділу слідує, що орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства (у т.ч. для окремих особі).

Призначаючи ОСОБА_6 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, суд вважає можливим не призначати покарання у виді максимального строку, передбаченого санкцією даної статті та не застосовувати додаткового покарання у виді конфіскації майна з наступних підстав.

ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, на обліку у лікаря нарколога він не перебуває, транспортний засіб під час досудового слідства відшукано і знаходиться на спец майданчику Камьянського ВП та не зазнав пошкоджень унаслідок незаконного заволодіння ним, отже реальних збитків потерпілому не завдано.

При призначенні покарання ОСОБА_6 слід враховувати невідбуте покарання призначене вироком Верходніпровським районним судом Дніпропетровської області від 23.03.2018 року, яким ОСОБА_6 призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Питання щодо судових витрат вирішити в порядку, передбаченому ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, 368,370,371,373,374,376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати виним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення років, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання частково, у виді одного місяця позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Верходніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.03.2018 року, остаточно призначивши ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 відраховувати з дати попереднього ув`язнення з 26.09.2018 року.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання, призначеного цим вироком, строк попереднього ув`язнення з 26.09.2018 до набрання вироком законної сили року із розрахунку, передбаченого ч.5 ст.72 КК України в редакції закону від 18.05.2017 року одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи за № 15/12.2/294 від 20.09.2018 року у сумі 1 144,00 гривень.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська 13 вересня 2018 року га мотоцикл «Ява 350» червоного кольору 1986 випуску д.з. НОМЕР_1 тип 634-7, номер двигуна НОМЕР_3 , номера НОМЕР_4 з коляскою VELOREX.

Речові докази:

- мотоцикл «Ява-350» червоного кольору з коляскою, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер двигуна НОМЕР_3 , номер рами НОМЕР_4 , який знаходиться на спец. майданчику Кам`янського ВП. повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1