Справа № 488/317/18
Провадження № 1-кп/477/89/19
УХВАЛА

про повернення обвинувального акту прокурору

06 лютого 2019 року м.Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

під час проведення підготовчого судового засідання в залі суду Жовтневого районного суду Миколаївської області по розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002630, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2018 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області з Херсонського апеляційного суду надійшло кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29 листопада 2018 року у кримінальному провадження було призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 лютого 2019 року судове провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 зупинено до його розшуку.

06 лютого 2019 року у підготовчому судовому засіданні при вирішенні питання щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду прокурор висловила думку щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, оскільки порушень під час досудового розслідування не було, обвинувальний акт складений відповідно до закону, справа підсудна Жовтневому районному суду Миколаївської області та підлягає розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Захисник ОСОБА_4 висловив думку щодо неможливості призначення кримінального провадження до судового розгляду та подав письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Своє клопотання він обґрунтовував, з посиланням на норми чинного законодавства та практику ЄСПЛ, тим, що обвинувальний акт повинен містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті(частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Як вбачається з обвинувального акту, органом досудового розслідування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому заволодінні чужого майна (грабежі), поєднаного з погрозою застосування насильства, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб. При цьому, Кримінальним кодексом України передбачено, що кримінальним правопорушенням за ч. 2 ст. 186 КК України є відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або погрозою застосування такого насильства, вчинений повторно або за попередньою змовою групою осіб. Разом з тим, в порушення зазначеного в обвинувальному акті прокурором належним чином обвинувачення не сформульовано. Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні. У разі, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, то суд, згідно з п. 3 ст. 314 КПК України, має право у підготовчому судовому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору. Скасовуючи вирок першої інстанції Херсонський апеляційний суд також вказував на цю обставину у своїй ухвалі.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання захисника, вказуючи, що ці недоліки можливо усунути під час судового розгляду.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті(частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту, органом досудового розслідування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому заволодінні чужого майна (грабежі), поєднаного з погрозою застосування насильства, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

При цьому, Кримінальним кодексом України передбачено, що кримінальним правопорушенням за ч. 2 ст. 186 КК України є відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або погрозою застосування такого насильства, вчинений повторно або за попередньою змовою групою осіб.

Разом з тим, у обвинувальному акті під час викладу фактичних обставин не зазначено яке саме насильство , що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, погрожували застосувати обвинувачені, тобто прокурором належним чином обвинувачення не сформульовано.

Скасовуючи вирок першої інстанції Херсонський апеляційний суд в своїй ухвалі від 15 листопада 2018 року також зазначав, що в обвинувальному висновку належним чином обвинувачення не сформульовано (т. 2 а.с.160-162).
Суд критично сприймає твердження прокурора, що вказаний недолік можливо усунути під час судового розгляду, оскільки відповідно до частини 1 статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Відповідно до статті 338 КПК України прокурор може змінити правову кваліфікацію та /або обсяг обвинувачення в суді, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Тобто, підставою для зміни обвинувачення є встановлення нових фактичних обставин під час судового розгляду, а не встановлена судом під час апеляційного перегляду невідповідність обвинувального акта вимогам закону.
За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання захисника є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, як такий, що не відповідає вимогам закону.

Крім цього, ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01.02.2019 року провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 зупинено до його розшуку.

Згідно зі статтею 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 КПК України.
Оскільки суд дійшов висновку, що клопотання захисника підлягає задоволенню та обвинувальний акт слід повернути прокурору, то відповідно кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , судовий розгляд якого зупинений до його розшуку, підлягає виділенню в окреме провадження

Керуючись п. 3 ст. 314, 334 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Повернути обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України, прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України, судовий розгляд якого зупинений до його розшуку, виділити в окреме провадження, присвоївши йому окремий номер провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1