Провадження № 1-кп/522/1951/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, який надійшов з угодою про визнання винуватості, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002382 від 17.09.2018 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Комінтернівського району, с. Калинівка, громадянина України, українця, з середньою освітою, який навчається в Одеському технічному коледжі Одеської національної академії харчових технологій, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, який навчається в Одеському технічному коледжі Одеської національної академії харчових технологій, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захиників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

законних представників

неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИВ:

17.09.2018 року, приблизно о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 перебували біля будинку № 14 по вул. Торговій в м. Одесі де діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, шляхом ривка заволоділи наступними речами потерпілої ОСОБА_10 які знаходились у її сумці: гаманцем рожевого кольору (без вартості) в якому знаходились грошові кошти в сумі 2600 грн.; банківські картки Приват Банку і Південного банку на ім`я ОСОБА_10 ; паспорт громадянина України на ім`я потерпілої без вартості; мобільний телефон марки Мейзу М5ес, ІМЕІ-1 НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , вартістю 4500 грн.; водійське посвідчення та посвідка на тимчасове проживання на території України на ім`я ОСОБА_11 , які не мають вартості.

Відкрито заволодівши вказаним майном ОСОБА_10 та спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 7100 грн., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпорядились викраденим на власний розсуд згідно спільних домовленостей.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кваліфіковано вірно.

Згідно угоди про визнання винуватості від 31.10.2017 року, укладеної між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні за № 0002382 від 17.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та між підозрюваним ОСОБА_4 , останній під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні в обсязі пред`явленої йому підозри та обвинувального акту.

Враховуючи беззастережне визнання своєї вини під час досудового та судового розслідування вищевказаного кримінального правопорушення, щирого каяття, сторони прийшли до згоди призначити покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.104 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням на термін та з обов`язками, які покладе суд при ухваленні вироку.

Згідно угоди про визнання винуватості від 31.10.2017 року, укладеної між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні за № 0002382 від 17.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та між підозрюваним ОСОБА_3 , останній під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні в обсязі пред`явленої йому підозри та обвинувального акту.

Враховуючи беззастережне визнання своєї вини під час досудового та судового розслідування вищевказаного кримінального правопорушення, щирого каяття, сторони прийшли до згоди призначити покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням на термін та з обов`язками, які покладе суд при ухваленні вироку.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, визнали повністю та підтвердили, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначили, що вони розуміють надані їм законом права, розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягали на її затвердженні.

Прокурор в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 31.10.2018 року, укладену між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 , та підозрюваними ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши думку прокурора, обвинувачених, законих представників неповнолітніх обвинувачених та захисників приходить до наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості. Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 цілком розуміють права, визначені п. п. 1 - 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення правопорушення неповнолітніми, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілій, позитивна характеристика за місцем проживання.

Обставини, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відсутні.

За таких обставин суд вважає, що виправлення можливе без ізоляції від суспільства і до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при усіх зазначених обставинах, можливо застосувати покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити обвинувачених від відбуття покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Виходячи із вищевикладеного, дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинувачених, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинувачених, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченим їх право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченими змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угоди про визнання винуватості від 31.10.2018 року, укладені між підозрюваними ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 , відповідають вимогам КПК України, умови угод не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угоди підлягають затвердженню.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 373, 374, 394, 468, 473, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 31.10.2018 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

У відповідності зі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 протягом 1 (одного) року випробувального терміну:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Угоду про визнання винуватості від 31.10.2018 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

У відповідності зі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом 1 (одного) року випробувального терміну:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до набрання вироку законної сили не застосовувати.

Речові докази у вигляді DVD-диску з відеозаписом зберігати у матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон Мейзу М5ЕС та коробку від нього повернути потерпілій ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області, апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Суддя: ОСОБА_1