Справа № 740/1023/17 Головуючий у І інстанції
Провадження № 11-кп/4823/45/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 травня 2018 року,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 червня 2016 року.

Суддя місцевого суду мотивувала прийняте рішення тим, що засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про перегляд вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 червня 2016 року за нововиявленими обставинами. Вказує, що вказаним вироком його засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі і на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання за новим вироком приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі і остаточне покарання призначено у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі, але у резолютивній частині як попередній вирок зазначений вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2015 року замість вироку Дарницького районного суду м. Києва від 28 серпня 2015 року, який був відсутній у матеріалах справи і тому про нього не було відомо суду першої інстанції, що спричинило прийняття незаконного, неправильного вироку, а тому, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК України, це вважає нововиявленою обставиною і підставою для перегляду вироку.

Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_8 від 14 березня 2017 року заяву ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 червня 2016 року повернуто заявнику.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 07 лютого 2018 року вказану ухвалу скасовано і призначено розгляд його заяви по суті в суді першої інстанції.

В судовому засіданні місцевого суду встановлено, що в заяві засуджений ОСОБА_5 фактично оспорює вирок в частині призначеного йому покарання, що є підставою для апеляційного або касаційного оскарження вироку, а не підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.

У судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 фактично оспорює вирок в частині призначеного йому покарання, а це є підставою для апеляційного або касаційного оскарження вироку, а не підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.

Згідно п.4 ч.2 ст.462 КПК України у заяві ОСОБА_5 зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, проте зазначені вироки: Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.05.2015; вирок Дарницького районного суду м. Києва від 28.08.2015 та Ніжинського міськрайонного суду від 03.06.2016 проголошені у присутності обвинуваченого ОСОБА_5 та вручені йому після судового засідання, а тому йому достовірно було відомо про ці обставини.

На вищевказану ухвалу засуджений подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та застосувати до нього положення ст. 71 КК України, оскільки Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 28.11.2015 року № 838-VIII, було внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК України, встановлено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто даний Закон поліпшує становище особи, до якої застосовано попереднє ув`язнення. Просив зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 26 листопада 2015 року.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її необґрунтованою.

Згідно повідомлення Державної Установи «Чернігівський слідчий ізолятор» , ОСОБА_5 звільнений з цієї установи 18.02.2019 р. по закінченню строку покарання. Про розгляд справи за його апеляційною скаргою ОСОБА_5 повідомлявся через адміністрацію Державної Установи «Чернігівський слідчий ізолятор», але до апеляційного суду не з`явився, про причинку неявки не повідомив.

Враховуючи цю обставину та доводи місцевого суду, колегія суддів погоджується з думкою сторін захисту та обвинувачення про необхідність залишення оскаржуваної ухвали без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 72 Кримінального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу засудженого відхилити, а ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 травня 2018 року про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 червня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3