У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Баштанської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 03.01.2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Баштанського ВП ГУ НП України в Миколаївській області про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трояни Новобузького району Миколаївської області, громадянина України, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6
підозрюваний: ОСОБА_5
законний представник підозрюваного: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги .

Прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 03.01.2019 року, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Баштанського ВП ГУ НП України в Миколаївській області про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , строком на 28 днів в межах строку досудового розслідування, до 05.02.2019 року, без визначення розміру застави.

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.

Ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 03.01.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Баштанського ВП ГУ НП України в Миколаївській області про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання.

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог, щодо скасування оскаржуваної ухвали апелянт зазначає, що слідчий суддя відмовляючи в продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_5 не врахував ряд істотних обставин, а саме наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вважає, що слідчий суддя прийшов до хибного висновку, що підозрюваний співпрацює з органами досудового розслідування.

Не погоджується прокурор і із висновками слідчого судді про сприяння ОСОБА_5 у проведенні досудового розслідування, а саме добровільності надання відповідних матеріалів для молекулярно генетичної експертизи, оскільки ця дія мала місце до ініціювання слідчим та прокурором питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області, погодженого з прокурором Баштанської місцевої прокуратури щодо продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , строком на 28 днів в межах строку досудового розслідування, до 05.02.2019 року, слідчим суддею встановлені наступні обставини.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюються в тому, що 04.11.2018 року близько 23.00 годин в м. Баштанка по вул. Промислова біля магазину «Смак» ОСОБА_5 в ході сварки наніс удари руками та ногами по різним частинам тіла ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження, від яких настала смерть останнього.
Відомості за даним фактом 05.11.2018 року внесено до ЄРДР за №0000673 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

05.11.2018 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
06.11.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
08.11.2018 року слідчим суддею відмовлено в застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.
15.11.2018 року ухвалою Миколаївського апеляційного суду відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 09.01.2019 року включно.
03.01.2019 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Баштанського ВП ГУ НП в Миколаївській області про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком на 28 днів в межах строку досудового розслідування.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчий суддя зазначив, що стороною обвинувачення не доведено, що заявлені в клопотанні обставини виправдовують подальше тримання особи під вартою. Заявлені стороною обвинувачення процесуальні дії, які залишилось здійснити, стосуються завершення відповідних експертних досліджень, що не залежить від поведінки підозрюваного жодним чином та не вимагає його подальшого утримання під вартою.

Також, слідчий суддя зазначив, що встановлені обставини та факти свідчать про те, що цілодобовий домашній арешт підозрюваного з покладенням на нього додаткових обов`язків достатньою мірою забезпечать необхідний баланс між правами та інтересами підозрюваного та інтересами досудового розслідування.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення підозрюваного, його законного представника та захисника, які просили про залишення ухвали без змін та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовжені строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що
- обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
- обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, отже при продовженні строку тримання під вартою, слідчий суддя та суд повинні керуватись вимогами кримінального процесуального закону, якими визначається порядок застосування запобіжних заходів в тому числі і тримання під вартою.
За змістом ст. 194 КПК України, обов`язок слідчого судді встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження певні докази і обставини, при цьому якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Слідчий суддя ретельно дослідив доводи прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , а саме про необхідність проведення певних процесуальних дій.
Перевіривши доводи прокурора на предмет наявності ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, слідчий суддя встановив, що наведені доводи слідчого про можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, переховування від слідства та суду та незаконного впливу на свідка є недоведеними, оскільки підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання разом з матір`ю та сім`єю, є студентом першого курсу ДНЗ «Баштанський професійний ліцей», має позитивну характеристику, тобто викладені у клопотанні та встановлені на час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики на даний час суттєво зменшились, оскільки підозрюваний сприяв у проведенні досудового розслідування, а саме добровільності надання відповідних матеріалів для молекулярно генетичної експертизи.

Окрім того, вбачається, що 15.11.2018 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, але не було одразу взято під варту, а вказана ухвала була фактично виконана лише 17.12.2018 року, тобто з часу звільнення з під варти 08.11.2018 року по 17.12.2018 року вже після повідомлення про підозру, а також і після ухвалення рішення апеляційним судом неповнолітній підозрюваний перебував за місцем свого проживання без будь-якого запобіжного заходу, проте від органів досудового розслідування не переховувався та жодного впливу на свідка ОСОБА_10 не чинив.

Така належна процесуальна поведінка підозрюваного, на переконання апеляційного суду, є суттєвою для цілей даного судового розгляду та спростовує позицію обвинувачення щодо того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідка, можна запобігти виключно шляхом продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Слідчий суддя врахував ступінь тяжкості можливо вчиненого ОСОБА_5 злочину, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного та дійшов висновку про наявність достатніх стримуючих факторів, які дозволять менш суворому запобіжному заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України запобігти доведеному ризику.
На думку апеляційного суду, слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовано дійшов висновку про те, що зміна підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, запобіжить спробам підозрюваному ОСОБА_5 перешкоджати кримінальному провадженню та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування даного кримінального провадження.
Вирішуючи питання про можливість продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд також враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити, з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно зі ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
За змістом ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Вказані вимоги закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.
Доводи прокурора про наявність ризику можливого переховування ОСОБА_5 від слідства та суду не заслуговують на увагу, оскільки прокурором не наведено жодних доказів того, що внаслідок обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, останній буде ухилятись від слідства або суду.
Твердження прокурора про безпідставне врахування слідчим суддею про те, що підозрюваний співпрацює з органами досудового розслідування є безпідставними, оскільки слідчим суддею окрім зазначеної обставини, у своїй сукупності враховано й низку інших обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в тому числі наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, частина з яких не підтвердилась або суттєво зменшилась.

Будь-яких інших обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування відносно нього обраного слідчим суддею запобіжного заходу, апелянтом не наведено.
Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором та слідчим у клопотанні про продовження запобіжного заходу не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику, передбаченому ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для її скасування та вирішення питання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, Апеляційний суд

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Баштанської місцевої прокуратури - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 03.01.2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Баштанського ВП ГУ НП України в Миколаївській області про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: