11.02.2019
Справа №355/866/18
Провадження №1-кп/359/189/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2019 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі суду:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією судове провадження за матеріалами кримінального провадження №000282, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.06.2018 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сеньківка Бориспільського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ,

та
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, працюючого помічником оператора на АЗС «МОТО», одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_2 ,

щодо вчинення ними кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

На початку червня місяця 2018 року (точну дату та час під час не встановлено), ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 незаконно заволодіти кабелями телекомунікаційних мереж розміщених у ґрунтовій поверхні землі в межах Баришівського району Київської області, на що ОСОБА_6 погодився тим самим обвинувачені вступили у попередню злочинну змову між собою.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 13.06.2018 року, близько 11 години 00 хвилин (точний час під час не встановлено), усвідомлюючи протиправність своїх дій, впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, попередньо знаючи, що у визначеній ділянці місцевості на території Дернівської сільської ради Баришівського району Київської області, поблизу автодороги «Баришівка-Березань» неподалік оздоровчого санаторію «Поляна», наявні кабелі телекомунікаційних мереж, скоїли крадіжку кабелів, що перебувають на балансі Київської міської філії ПАТ «Укртелеком» (, місцезнаходження: м. Бровари, вул. Гагаріна, 20), шляхом розкопування з ґрунтової поверхні землі, із використанням попередньо підготовлених для скоєння кримінального правопорушення двох штикових лопат та сокири.
Того ж дня ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було виявлено працівниками Баришівського відділення поліції на місці скоєння кримінального правопорушення із незаконно здобутими ними відрізками кабелів телекомунікаційних мереж загальною довжиною 16,5 метрів із ізольованими м`якими мідними жилами в алюмінієвій оболонці.
Таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.
Згідно висновку експерта №12-4/1546 від 20.09.2018 року, ринкова вартість одного кілограму лому міді, станом на 13.06.2018 року, могла становити 145 грн. (сто сорок п`ять гривень). Ринкова вартість одного кілограму лому алюмінію, станом на 13.06.2018 року, могла становити 29,33 грн. (двадцять дев`ять гривень 33 копійки).
Своїми діями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 спричинили матеріальну шкоду Київській міській філії ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 726,65 грн. (сімсот двадцять шість гривень шістдесят п`ять копійок).
Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили дії, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинили кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

У в`язку з завданими збитками ПАТ «Укртелеком» звернулось до суду в рамках даного кримінального провадження з цивільним позовом в порядку ст. 128 КПК України, та просило стягнути з обвинувачених в солідарному порядку 2365 грн. 00 коп.
Судом встановлено, що доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинувачених, наданих ними в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинувачених та думки прокурора і представника потерпілого, суд, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 інкримінованого ним злочину, крім допиту обвинувачених, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, часу та місця скоєння злочину, способу його вчинення, попередньої змови обвинувачених та суми завданих збитків).
В судовому засіданні, обвинувачені свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнали повністю, розкаялися у скоєному та зазначили, що зрозумів значення вчиненого ними, та висловили намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати їм можливість виправитись, надали також суду докази відшкодування завданої шкоди.
На часткове підтвердження відшкодування завданих збитків ПАТ «Укртелеком» зменшило розмір цивільного позову до 1182 грн. та стягнення їх з ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_5 вніс частину коштів на розрахунковий рахунок підприємства.
В свою чергу ОСОБА_6 в судовому засіданні теж надав докази сплати 1182 грн. на рахунок підприємства за завдану матеріальну шкоду.
Обвинуваченні показали, що вони дійсно домовились спільно про крадіжку кабелю, приготувавши завчасно лопати та сокиру для викопування кабелю та його від`єднання, та 13.06.2018 року неподалік від траси «Баришівка-Березань» вдень вчинили викрадення кабелю шляхом його викопування з ґрунту з метою його здачі на металобрухт та отримання коштів. В цілому викопали близько 20 метрів із ізольованими м`якими мідними жилами в алюмінієвій оболонці. Цього ж дня пізніше вони були затримані працівниками поліції.
Крім показів обвинувачених, судом також досліджені докази, що свідчать про їхні особи, речові докази у справі та процесуальні витрати. Судом також розглядалось питання заявлених позовних вимог потерпілого ПАТ «Укртелеком».
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
Зміни обвинувачення, визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.
З урахуванням наведеного, показів обвинувачених, суд вважає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 дійсно вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення останніх до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.
Кваліфікація дій обвинувачених за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, суд вважає правильною.
Відповідно до ППВСУ № 10 від 06.11.2009 року "Про судову практику у справах про злочини проти власності" під крадіжкою (таємне викрадення чужого майна) за ст. 185 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.
Так, майно, яким заволоділи обвинувачені, було для них чужим, адже не перебувало в їх власності чи законному володінні. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не мали на нього жодного права, цим майном вони заволоділи у спосіб, який заборонений законом. Це означає, що заволодіння майном відбулось протиправно.
Викрадення майна, яке належить ПАТ «Укртелеком» здійснювалось обвинуваченими таємно за умов, коли за їхніми діями ніхто не спостерігав.
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 досягли віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки, їхні дії характеризуються умислом та корисливою метою.
Оцінюючи питання наявності попередньої змови між обвинуваченими на вчинення злочину суд враховує, що згідно з п. 24 вищезазначеної ППВСУ злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину. Крім того, як випливає із ч. 2 ст. 28 КК України вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою означає, що у вчиненні злочину беруть участь дві чи більше особи, які задовольняють вимоги суб`єкта злочину; між цими особами, ще до початку злочину відбулася змова про спільне його вчинення. Форма змови усна чи письмова або у формі конклюдентних дій для наявності співучасті не має значення. Змова про вчинення злочину може відбутися задовго до вчинення злочину чи прямо перед його вчиненням. Ступінь стійкості взаємовідносин між співучасниками не має значення.
Так, в судовому засіданні самі обвинувачені свою вину у інкримінованому їм злочині визнали повністю, щодо обставин вчинених кримінальних правопорушень повідомили, що вони дійсно діяли за попередньою змовою, заздалегідь домовившись про спільне вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, суд дійшов до переконання, що у кримінальному провадженні зібрана достатня кількість належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень.
З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що обвинувачені повинні бути засудженими за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, за закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Так, судом враховується те, що обвинувачені вчинили умисний злочин середньої тяжкості.
Пом`якшуючою покарання обставинами для них, у відповідності до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування завданих збитків.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, судом відповідно до ст. 67 КК України, - не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений обвинуваченими злочин, є середньої тяжкості, оскільки передбачає покарання до п`яти років позбавлення волі.
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 раніше не судимі, мають міцні соціальні зв`язки, а ОСОБА_6 є одруженим та батьком малолітньої дитини і офіційно працевлаштованим. За місцем проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра за місцем проживання не перебувають. Обвинувачені не є інвалідами, та не є військовослужбовцями.

Згідно відомостей, отриманих від органу пробації, обвинувачені мають, вцілому, позитивні здібності та низький рівень вчинення нових злочинів, і їх перевиховання і виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, обставини їх вчинення, дані про осіб обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що обвинувачені раніше не судимі, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. 68 КК України.

З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, у виді мінімального строку позбавлення волі.
Підстави для застосування до обвинувачених положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

З урахуванням викладеного вище та особи обвинувачених, а також відсутності тяжких наслідків від дій останніх, суд приходить до висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає, за доцільне застосувати до них положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном в один рік з визначенням відповідних обов`язків судом.

Підсумовуючи вищезазначене суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинувачених є достатньою для виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів, враховуючи, тяжкість злочину та дані про осіб обвинувачених.
Запобіжний захід відносно обвинувачених не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.

При вирішенні цивільного позову в порядку ст. 128 КПК України, із зменшеними позовними вимогами, суд враховує надання обвинуваченим ОСОБА_6 доказів погашення завданих збитків останнім на суму 1182 грн., копія квитанції з цього приводу долучена до матеріалів судового провадження.
Таким чином, зважаючи на повне відшкодування шкоди ПАТ «Укртелеком» завданої злочином та обвинуваченими, суд вважає за доцільне у задоволенні позову відмовити, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 скористались своїм право на відшкодування зажаданої шкоди в порядку ст. 127 КПК України.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Крім того, з обвинувачених на користь держави слід стягнути солідарно витрати на проведення експертизи у розмірі 286 грн. 00 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 127-129, 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 1 (один) рік, з покладенням на нього, відповідно до ч.1 ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 1 (один) рік, з покладенням на нього, відповідно до ч.1 ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_6 рахувати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_2 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ), - на користь Держави України (р/р 0004, одержувач: Бориспільське УДКСУ /м. Бориспіль/21081100, , МФО 821018, назва: адміністративні штрафи та інші санкції), в солідарному порядку - 286 (двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Речові докази, після набрання вироком суду законної сили, а саме: ДВД-диски із записами слідчих експериментів за участю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - залишити зберігати при матеріалах судового провадження; чотири відрізки кабелю, дві штикові лопати з дерев`яними держаками, вилучені під час огляду місця події від 13.06.2018 року, - знищити у встановленому порядку.

У задоволенні цивільного позову публічного акціонерного товариства «Укртелеком» із зменшеними позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_6 1182 грн. 00 коп. завданих злочином матеріальних збитків, - відмовити.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, представнику потерпілого та прокурору.

Суддя ОСОБА_1