Справа №463/196/19
Провадження №1-кс/463/169/19
У Х В А Л А

17 січня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_4 від 08 січня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим, -

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся із скаргою до слідчого судді на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_4 від 08 січня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання його потерпілим. Просить скасувати вказану постанову, зобов`язати слідчого винести рішення про визнання його потерпілими.

Скаргу мотивує тим, що він звернувся із заявою від 03.01.2018 про залучення його у кримінальному провадженні № 0000026 в якості потерпілого, однак слідчим ТУ ДБР розташованого в м. Львові ОСОБА_4 винесено оскаржувану постанову про відмову у визнанні його потерпілим. Вважає дану постанову безпідставною, невмотивованою та необґрунтованою, оскільки слідчим ДБР в межах вище зазначеного кримінального провадження не вчинено конкретних процесуальних дій щодо вирішення його процесуальної участі в статусі потерпілого, що є порушенням його прав і свобод. Зазначає, що злочином у вказаному кримінальному провадженні йому було заподіяно матеріальну та моральну шкоду.

В судовому засіданні скаржник подану скаргу підтримав з наведених в ній мотивів. Також пояснив, що кримінальне провадження № 0000026 здійснюється за. 3 ст. 382 КК України по фату не виконання слідчим СУ ГУНП у Львівській області ухвали слідчого судді, щодо проведення конкретних слідчих дій в межах іншого кримінального провадження по якому скаржник являється потерпілим. Додатково зазначив, що наведеним злочином йому завдано матеріальну шкоду, оскільки, якщо б слідчий виконав ухвалу суду, провів необхідні слідчі дії та завершив досудове розслідування у нього б виникли підстави для заявлення цивільного позову до винної особи, а також моральна шкода полягає у тому, що в наслідок неправомірних дій слідчого підірвана його віра в справедливість.

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив і вважає, що жодних підстав для скасування постанови немає, оскільки ні в заяві про скоєння злочину ні в клопотанні ОСОБА_3 про визнання його потерпілим не наведено жодних даних, які б свідчили про завдання йому матеріальної чи моральної шкоди злочином за яким розпочато кримінальне провадження № 0000026.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, слідчого, дослідивши матеріали скарги вважаю, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З пояснень учасників судового розгляду та представлених суду матеріалів вбачається, що триває досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбачених ч. 3 ст. 382 КК України. Розслідування проводиться за фактом умисного невиконання ухвали слідчого судді щодо проведення слідчих дій в межах іншого кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

08 січня 2019 року слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно положень ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Тобто встановлено, що слідчим розглянута заява ОСОБА_3 про залучення особи до кримінального провадження як потерпілого та за результатами розгляду такої винесено оскаржувану постанову.

В ході досудового слідства, а також підчас судового розгляду не здобуто жодного підтвердження про те, що вказаними вище кримінальним правопорушенням передбаченим ч. 3 ст. 382 КК України, ОСОБА_3 завдана моральна, фізична або майнової шкода. Жодної інформації про завдану шкоду не містить також і подана до суду скарга. Також з пояснень скаржника вбачається, що матеріальна шкода на даний момент йому не завдана, а моральна шкода спричинена втратою віри у справедливість у відповідності до вимог ч. 4 ст. 55 КПК України не може бути підставою для визнання потерпілим.

Отже враховуючи наведене, постановою слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_4 від 08 січня 2019 року ОСОБА_3 правомірно відмовлено у визнанні його потерпілим, в зв`язку з чим підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись вимогами статей 55, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_4 від 08 січня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1