справа №619/1614/14-к
провадження №1-в/619/53/19
Іменем України
21 березня 2019 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву заступника начальника слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_4 про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа,-
Відповідно до ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу (п.4 ч.2 ст.539 КПК України). Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.
У судове засідання засуджений ОСОБА_5 не з`явився, причини неявки не повідомив.
Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття засудженого не перешкоджає проведенню судового розгляду.
У судовому засіданні прокурор підтримала заяву, просила її задовольнити.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд, що ухвалив вирок має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Судом установлено, що вироком Дегачівського районного суду Харківської області від 24.04.2014, який набрав законної сили, затверджено угоду про визнання винуватості, яка укладена 28 березня 2014 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 . ОСОБА_5 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.333 КК України та призначино йому узгоджену сторонами міру покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 2550,00 гривень. Речові докази: два безконтактних сельсина БД-160 А ОТК ЛШЗ. 153.000 кл.А №8841499 та №8818432, які знаходяться в камері речових доказів УСБ України в Харківській області конфіскувати.
Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).
За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).
Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року N 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.(пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Відповідно до ч.3 ст.535 КПК України у разі, якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.
Пунктом 5 ч.9 ст.100 КПК України, визначено, що гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Однак, в матеріалах справи відсутні відомості щодо направлення, після набрання вироком законної сили, виконавчого листа в частині конфіскації речових доказів в дохід держави.
Відповідно ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Cтягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Оскільки виконавчий документ пред`явлено не було, а строк його пред`явлення до виконання за вказаним вироком, який набрав законної сили 25.05.2014, закінчився 26.05.2017, до суду подано заяву про вирішення питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа.
Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).
Оскільки чинним кримінальним процесуальним законодавством не врегульовано питання поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд вважає за можливе застосувати положення ч. 1 ст. 433 ЦПК України, за якою у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Враховуючи викладене, зважаючи на те, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд, суд дійшов висновку про необхідність поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа в частині конфіскації речових доказів по справі №619/1614/14-к у відношенні ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.333 КК України, а саме: два безконтактних сельсина БД-160 А ОТК ЛШЗ. 153.000 кл.А №8841499 та №8818432, які знаходяться в камері речових доказів УСБ України в Харківської області.
Керуючись ст. 100, 372, 392, 535, 537, 539 КПК України, суд -
Заяву заступника начальника слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_4 про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа задовольнити повністю.
Поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого документа щодо виконання вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 24.04.2014 по справі №619/1614/14-к у відношенні ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.333 КК України, в частині конфіскації речових доказів.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1