Номер провадження 1-кп/754/257/19
Вирок
Іменем України

06 березня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю потерпілої ОСОБА_5

з участю захисника ОСОБА_6

з участю обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0004670 відносно обвинуваченого

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта вища, працюючого директором ТОВ`Ма-кро сервіс», одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.286ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 11.04.2017 року приблизно о 07.30год., керуючи автомобілем Toyota Camry державний номер НОМЕР_1 рухаючись по проїзній частині спуску з вул. Бальзака на проспект Ватутіна в м. Києві поблизу будинку №9 в порушення вимог п.2.3п.б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.10.3 у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися; дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» - водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою при виїзді на проїзну частину проспекту Ватутіна, де по головній дорозі рухався автобус «ЛАЗ» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , в салоні якого перебувала пасажир ОСОБА_5 , не переконавшись що це буде безпечним, і не створить небезпеки іншим учасникам руху, під час виконання маневру перестроювання ліворуч в праву смугу руху, допустив зіткнення з автобусом «ЛАЗ» державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по проспекту Ватутіна зі сторони вул. Закревського в напрямку Московського мосту в правій смузі руху. В результаті порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_7 та зіткнення автомобіля Toyota Camry з автобусом «ЛАЗ» відбулось падіння в салоні автобуса пасажира ОСОБА_5 , внаслідок чого потерпілій були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівої гомілки у вигляді перелому латерального виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 показав, що 11.04.2018 року приблизно о 07.35год. він на автомобілі «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 рухався по вул. Бальзака зі сторони вул. Каштанова та здійснював виїзд на проспект Ватутіна в м. Києві. У цей час на даній ділянці дорозі був затор та велике скупчення автомобілів. Він рухався у лівій смузі руху приблизно 20км/год. Виїжджаючи на проспект Ватутіна, він бачив автобус «ЛАЗ», однак той перебував на значній відстані. Він виїхав у смугу руху автобуса, і оскільки попереду рухався автомобіль червоного кольору, який також виїжджав у його смугу руху, тим самим створив перешкоду, автомобілі в потоці, та його автомобіль, зупинились, і в цей час у його автомобіль здійснив наїзд автобус «ЛАЗ».

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими в суді доказами, а саме, показами у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_5 , про те,що 11.04.2017 року зранку вона сіла на зупинці «Керченська площа» у автобус, який рухався у бік станції метро «Петрівка». У салоні було багато людей і вона стояла та трималась за поручень. Рухаючись по проспекту Ватутіна автобус різко загальмував, внаслідок чого люди в салоні стали падати та навалюватись на неї, внаслідок чого, її було прижато до сидіння, що призвело до перелому ноги; показами у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , про те, що він був пасажиром автобуса, який рухався по проспекту Ватутіна в бік Московського мосту. В цей час була тягучка, і автобус рухався приблизно 40-50км/год. Він знаходився в передній частині автобуса і бачив рух автобуса. Коли вони під`їжджали до естакади з`їзду з вул. Бальзака на пр-т Ватутіна, побачив як у другій смузі руху рухався автомобіль «Тойота», який в небезпечній близькості зненацька виїхав перед рухом автобуса та одразу гальмував, внаслідок чого сталась дорожньо-транспортна пригода і пасажири автобуса попадали; показами у судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , який показав, що 11.04.2017 року він керував автобусом «ЛАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 та рухався по проспекту Ватутіна зі сторони вул. Закревського у бік Московського мосту. Оскільки це був ранок, на дорозі було велике скупчення автомобілів і в салоні було багато пасажирів. Він рухався по можливості ближче до правого краю проїжджої частини, оскільки йому необхідно було зупинитись на зупинці громадського транспорту під шляхопроводом. Під`їжджаючи до з`їзду з шляхопроводу вул. Бальзака на проспект Ватутіна, зненацька в безпосередній близькості перед його рухом виїхав автомобіль «Тойота» та одразу зупинився, оскільки його руху перешкоджав інший автомобіль. Він одразу застосував екстрене гальмування, однак відбувся невеликий контакт з автомобілем «Тойота». Від екстреного гальмування в салоні автобуса попадали пасажири, і як потім він дізнався одна пасажирка отримала тілесні ушкодження; даними, що містяться у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.04.2017 року із схемою та фото-таблицею, згідно якого місце дорожньо-транспортної пригоди є проспект Ватутіна,9 в м. Києві, вид покриття асфальтобетон, стан покриття сухе чисте, на момент огляду, призначено для руху в одному напрямку, число смуг для руху 5; наявна дорожня розмітка 1.5,1.14.1 ПДР України та дорожні знаки 5.35.1,5.35.2»Пішохідний перехід», 2.1 «Дати дорогу», 2.3 »Головна дорога», виявлено деформацію кришки багажника з лівої сторони, подряпини лакофарбового покриття на задньому бампері лівої сторони автомобіля «Тойота»; даними, що містяться у схемі пригоди, на якій зафіксовано місце розташування автобуса «ЛАЗ» після дорожньо-транспортної пригоди; даним, що містяться у протоколі огляду місця події від 14.06.2018 року, згідно якого при огляді автобуса «ЛАЗ» державний номерний знак НОМЕР_2 встановлено, що правий передній двірник, а саме його кріплення розташоване на відстані 0,35 метра від правого краю та 1,06 метра від низу та діаметром 0,8м.; даними, що містяться у висновку експерта №594/е від 17.05.2017 року, згідно якого дані медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 11.04.2017 року о 07.51год. у ОСОБА_5 мала місце закрита травма лівої гомілки у вигляді перелому латерального виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків. Локалізація, морфологія вищезазначеного ушкодження, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинене воно травмуючою дією тупого предмету, могло утворитись 11.04.2017 року при транспортній травмі. Таким чином між подіями транспортної травми від 11.04.2017 року та отриманням тілесного ушкодження ОСОБА_5 є прямий причинно-наслідковий зв`язок. Вказана закрита травма лівої гомілки за ступенем тяжкості відносить до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу; даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 04.05.2018 року за участю свідка ОСОБА_10 із схемою пригоди, де останній детально розповів та показав про обставини дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «Тойота» та автобуса «ЛАЗ», а також за яких обставин автомобіль «Тойота» здійснив виїзд в смугу руху автобуса «ЛАЗ»; даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 16.05.2018 року за участю водія автобуса «ЛАЗ», свідка ОСОБА_8 , де останній розповів та показав як рухався автобус «ЛАЗ» до моменту зіткнення та до зіткнення з автомобілем «Тойота», який здійснив маневр перестроювання в його смугу руху; даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту за участю водія автомобіля «Тойота» ОСОБА_7 , де останній детально розповів та показав момент виїзду його автомобіля на головну дорогу у смугу руху автобуса «ЛАЗ»; даними, що містяться у висновку експерта №12-1/1144 від 23.06.2018 року відповідно до якого в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною подією водія автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був керуватися вимогами пунктів 10.1,10.3 ПДР України, в діях водія ОСОБА_7 в даній дорожній ситуації експертом з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам п.10.1.,10.3 ПДР України; безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою водій автобуса «ЛАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_8 повинен був керуватися вимогами п.12.3 ПДР України, з технічної точки зору, експертом, невідповідностей вимогам п.12.3 ПДР України в діях водія ОСОБА_8 не вбачається; причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди з технічної точки зору є невідповідність дій водія автомобіля «Тойота» ОСОБА_7 вимогам п.10.1,10.3 ПДР України; показами в судовому засіданні експерта ОСОБА_11 , який підтвердив висновки викладені у експертизі №12-1/1144 від 23.06.2018 року.

Що стосується тверджень обвинуваченого та його захисника про неналежність та недопустимість доказу, на який посилається прокурор висновку авто-технічної експертизи №12-1/1144 від 23.06.2018 року, оскільки у висновку експерту використані вихідні дані, які протирічать один одному, а саме у висновку експертизи залишились не дослідженими дані, які свідчили про те, що автомобіль «Тойота» під керуванням ОСОБА_12 виїхавши на смугу руху автобуса «ЛАЗ» різко зупинився внаслідок створення аварійної ситуації невстановленого автомобіля червоного кольору, а також експерт не дав оцінку діям водія автобуса «ЛАЗ», який рухався одночасно у двох смугах руху крайній правій та лівій, і при цьому не було встановлено момент виникнення небезпеки для руху автобуса «ЛАЗ», то воно є безпідставне.

Висновок авто-технічної експертизи №12-1/1144 від 23.06.2018 року ґрунтується на фактичних даних, які були отримані з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схеми ДТП, протоколів слідчого експерименту за участю водіїв ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , свідка-очевидця ОСОБА_10 , зокрема траєкторії та швидкість руху автобуса «ЛАЗ» та автомобіля «Тойота», місце розташування автобуса «ЛАЗ» після ДТП. Висновок експерта відповідає вимогам ст.102 КПК України, його правильність у судовому засіданні підтвердив експерт ОСОБА_11 , який був допитаний у суді за клопотанням прокурора, та повністю спростував твердження сторони захисту щодо неправильності висновку та суперечностях в отриманих вихідних даних.

В судовому засіданні встановлено, і це не заперечував обвинувачений ОСОБА_12 , що дорожньо-транспортна пригода сталась під час затору та великого скупчення транспортних засобів на даній ділянці дороги. Автобус «ЛАЗ» рухався, у даній дорожній обстановці, по можливості ближче до правого краю проїжджої частини по головній дорозі, а автомобіль «Тойота» здійснював виїзд на головну дорогу. Саме водій автомобіля «Тойота» ОСОБА_12 у даній дорожній обстановці повинен був керуватись п.10.1,10.3 ПДР України і впевнитись в безпечності маневру перестроювання ліворуч у смугу руху автобуса «ЛАЗ». В даній дорожній ситуації водій ОСОБА_12 виїхавши у смугу руху автобуса «ЛАЗ» та одразу застосувавши гальмування, мав об`єктивну спроможність врахувати дану дорожню обстановку, вжити заходів для зменшення швидкості до швидкості попереду рухаючогося транспортного засобу. Внаслідок порушення правил дорожнього руху в діях водія ОСОБА_13 водій автобуса «ЛАЗ» застосував екстрене гальмування, внаслідок чого пасажир автобуса ОСОБА_5 впала та отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, і саме дії водія ОСОБА_13 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з отриманими потерпілою тілесними ушкодженнями.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_13 своїми умисними діями порушив правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ст.286ч.1 КК України.

Враховуючи обставини справи, тяжкість наслідків заподіяних водієм ОСОБА_13 , думку потерпілої, яка просила позбавити водія ОСОБА_13 прав керування транспортним засобом, суд вважає позбавити ОСОБА_13 правом керування транспортними засобами на строк два роки.

При призначенні покарання ОСОБА_13 суд враховує тяжкість, суспільну небезпечність, обставини і наслідки злочину, відсутність судимостей, задовільну характеристику за місцем проживання, невжиття заходів до відшкодування заподіяної шкоди, який працює, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей.

Обставин, що пом`якшує чи обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні неповнолітніх дітей, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому застосовує до нього покарання у вигляді обмеження волі зі звільненням від його відбування з випробуванням, згідно до ст.75 КК України.

Процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого.

Враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив необережний злочин невеликої тяжкості до набрання Законом України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року чинності, на день набрання чинності цим Законом має дітей, яким не виповнилось 18 років, а саме ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у суду відсутні дані про позбавлення ОСОБА_7 батьківських прав, а також враховуючи відсутність передбачених ст.4,9 Закону України Про амністію у 2016 році перешкод для застосування амністії, обвинувачений ОСОБА_7 на підставі ст.1п.в Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року підлягає звільненню від призначеного покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, ст.1п.»в»,9,10 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року, Закону України «Про застосування амністії в Україні» суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.286ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки.

На підставі ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування в розмірі 1430грн.00коп.

Клопотання ОСОБА_7 задовольнити. На підставі ст.1пв Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року звільнити ОСОБА_7 від відбування основного та додаткового покарання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: