Справа № 533/251/19
Кримінальне провадження № 1-кп/542/160/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2019 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозки Козельщинського району, Полтавської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не одружений, освіта професійна - технічна, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
-1) вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 26.05.2008 року за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; постановою цього ж суду іспитовий строк скасовано та направлений для відбування покарання; звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 20 днів постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 29.04.2010 року;
-2) вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 02.06.2011 року за ч.1 ст.297, ч.3 ст.15, ч.2 ст.289, ч.1 та ч. 4 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 06.06.2014 року ухвалою Київського районного суду м.Полтава на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році»;
-3) вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 21.04.2015 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
-4) вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 08.06.2015 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
-5) вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 15.01.2016 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 13.04.2016 року, за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ст.69, ч.4 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки без конфіскації майна;
-6) вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 23.06.2016 року, за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки без конфіскації майна, звільненого ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.06.2018 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 6 днів;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
02.02.2019 року близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_5 , маючи прямий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, прийшов до господарства ОСОБА_6 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 .
В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання ОСОБА_5 , впевнившись у відсутності небезпеки викриття зі сторони власників та інших осіб, зняв прибоєць навісного замка, на який було зачинено будинок, проник у середину, звідки, повторно, таємно викрав:
-2 (дві) чавунні плити пічного опалення, вартістю 1000 гривень;
-чавунні топічні дверцята, вартістю 210 гривень;
-чавунні дверцята піддувала, вартістю 130 гривень;
-килим розміром 3x2,1 м., який згідно висновка експерта № 112/Кр від 12.02.2019 року становить 600 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1 940 гривень.
З викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, ствердивши факт вчинення крадіжки в час, спосіб та при обставинах, на які вказує досудове слідство, підтвердивши характер та механізм своїх дій, кількість та вартість викраденого. В своїх діях кається. Докази його вини, здобуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою винність у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при викладених обставинах, суд, при визначенні порядку дослідження доказів, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, обмежився допитом обвинуваченого , роз`яснивши при цьому положення ч. 3 ст. 349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані:
- за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ст.12 КК України обвинуваченим ОСОБА_5 вчинено тяжкий злочин ( ч.3 ст.185 КК України).

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування збитків .

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд не встановив.

Згідно досудової доповіді, підготовленої начальником Козельщинського районного сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_7 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, на думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст.65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 23 червня 2016 року було засуджено вироком Козельщинського районного суду Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що він раніше неодноразово судимий, тому вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією статі
Проте скоєння в період умовно-дострокового звільнення від покарання нового тяжкого стосовно ст.12 КК України злочину, негативні характеристики обвинуваченого вказують на наявність у ОСОБА_5 стійких злочинних нахилів, а тому суд визнає, що виправити обвинуваченого і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо лише за умови призначення йому покарання у виді позбавлення волі та реального його відбування.
При цьому суд враховує, що ОСОБА_5 скоїв злочин 02.02.2019 року в період умовно-дострокового звільнення від покарання за вироком Козельщинського районного суду Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі без конфіскації майна, тому суд остаточно призначає покарання відповідно до ч.1 ст.71 КК України, частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
Суд вважає, що призначення саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і зважує на вимоги ст.65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України, чи норм ст.69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

Враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за скоєння умисних злочинів, вчинив злочин, при цьому не відбувши покарання за попереднім вироком, тому суд, враховуючи думку прокурора, вважає до набрання вироком законної сили, з метою забезпечення його виконання, обвинуваченому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як, на думку суду, є ризики невиконання вироку.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 23.06.2016 року у виді 1 місяця та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання, за сукупністю вироків, у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді домашнього арешту.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили та приведення вироку до виконання.
Судові витрати у справі 572,00 грн., витрати по залученню експерта, стягнути із засудженого ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази:

-навісний килим червоного кольору розміром 3x2,1 м., який переданий до кімнати зберігання речових доказів Козельщинського ВП ГУНП, повернути власнику, потерпілому ОСОБА_8 ;
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя /підпис/

Відповідає оригіналу

Голова Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1