Справа № 570/2437/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Рівному угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000540 від 02 травня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого статтею 335 Кримінального кодексу України,

- розгляд кримінального провадження відбувся за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Указом Президента України "Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову службу у 2018 році" №33/2018 від 15 лютого 2018 року було визначено строк проведення чергових призовів громадян України на строкову військову службу.

В квітні 2018 року призовник ОСОБА_3 пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією. Відповідно до рішення призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24 квітня 2018 року ОСОБА_3 визнаний придатним за станом здоров`я для проходження строкової військової служби. 20 квітня 2018 року в ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 було вручено повістку про прибуття 24 квітня 2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 - для відправлення на обласний збірний пункт для проходження військової служби в Збройних Силах України у команді НОМЕР_1 .

Будучи заздалегідь попередженим про необхідність явки 24 квітня 2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи про час та місце відправлення до військової частини, усвідомлюючи, що його призвано на строкову військову службу, маючи умисел на ухилення від призову на строкову військову службу, порушуючи ст.65 Конституції України, ст.ст.1, 15 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", Указ Президента України "Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову службу у 2018 році" №33/2018 від 15 лютого 2018 року, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу, керуючись небажанням бути призваним для несення строкової військової служби в рядах Збройних Сил України, ОСОБА_3 умисно ухилився від призову на строкову військову службу, без поважних причин не прибувши в строки, встановлені військовим комісаріатом та вказані у повістці, до призовної дільниці для відправлення у військову частину та залишився за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Своїми умисними діями, що виразилися в ухиленні від призову на строкову військову службу, ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений статтею 335 Кримінального кодексу України.

27 листопада 2018 року між прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 з участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Прокурор вказала, що угода про визнання винуватості укладена 27 листопада 2018 року відповідає вимогам чинного законодавства, просила її затвердити та призначити покарання визначене в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ст. 335 КК України, в обсязі обвинувального акту у даному кримінальному провадженні. Просив затвердити угоду про визнання винуватості укладену 27 листопада 2018 року.

Захисник також просив затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.

Сторони угоди погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ст. 335 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений згідний.

Суд переконався, що обвинувачений розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження угоди про визнання винуватості для сторін є - для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку.

Для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ст. 335 КК України, враховані пом`якшуючі покарання обставини : щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обт`яжуютих покарання обставин, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ст. 335 КК України.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ч.2, п.1 ч.3 ст.314, ст.ст.368, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 листопада 2018 року, укладену між прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000540 від 02.05.2018 р.

ОСОБА_3 визнати винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст.335 КК України та призначити йому покарання - обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за статтею 389-1 Кримінального кодексу України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1