ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7719/19
провадження № 1-кс/753/2959/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2019 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі: представника володільця майна ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000077,

В С Т А Н О В И В:

15.04.2019 представник ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою слідчого судді від 22.01.2019 в рамках кримінального провадження №0000077.

Послався на те, що арешт накладено необґрунтовано, без дотримання вимог ст. 170,173 КПК України, оскільки у справі відсутні обставини, з якими закон пов`язує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Вказав, що ОСОБА_5 набув право власності на будинок на підставі договору купівлі-продажу, тобто у відповідності до вимог чинного законодавства, а відтак арешт порушує його конституційні права.

Заслухавши представника заявника, який підтримав клопотання, прокурора, який вважав клопотання необґрунтованим, та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.

Київською місцевою прокуратурою № 2 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000077, внесеному до ЄРДР 24.04.2018 за фактами підроблення рішень та ухвал Гребінківського районного суду Полтавської обл. про визнання права власності на об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, розташовані у м. Києві, та використання вказаних судових рішень для заволодіння чужим нерухомим майном за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 190 КК України.

В рамках досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 22.01.2019 слідчий суддя ОСОБА_6 постановила ухвалу про накладення арешту на 36 об`єктів нерухомого майна, серед яких житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що при розгляді клопотання про арешт майна ОСОБА_5 та його представник присутніми не були, а тому не мали можливості навести свої аргументи, викладені у цьому клопотанні.

Питання скасування арешту майна врегульовані ст. 174 КПК України, яка визначає, що арешт може бути скасовано, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Даючи оцінку доводам клопотання щодо необґрунтованості арешту майна, слідчий суддя керується нормами глави 17 КПК України, які визначають підстави, умови та порядок накладення арешту на майно у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 170 КПК України підставою для постановлення ухвали про арешт майна є наявність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правого характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За приписами ч. 3 зазначеної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Ст. 98 КПК України дає визначення речових доказів як матеріальних об`єктів, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Накладаючи арешт на об`єкти нерухомого майна, право власності на які було зареєстровано на підставі підроблених судових рішень, слідчий суддя послався на те, що ці об`єкти мають значення для доведення обставин кримінального провадження.

З огляду на предмет доказування у кримінальному провадженні, в рамках якого накладався арешт, та беручи до уваги, що при арешті майна з метою забезпечення збереження речових доказів перевіряється лише доказове значення майна, на яке накладається арешт (ст. 98 КПК України), при цьому добросовісність набувача такого майна не є перешкодою для його арешту на цій підставі (ч. 10 ст. 170 КПК України), слідчий суддя дійшов висновку, що арешт на належний ОСОБА_5 будинок було накладено обґрунтовано, оскільки існують достатні підстави вважати, що цей будинок був об`єктом кримінально протиправних дій.

Враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а ризик, що теперішній власник будинку ОСОБА_5 може розпорядитися ним, продовжує існувати, немає також підстав вважати, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

На підставі викладеного, керуючись статтею 174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000077.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: