Справа № 727/3773/19
Провадження № 1-кп/727/246/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

За участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю учасників судового кримінального провадження:

- прокурора ОСОБА_3

- обвинуваченого ОСОБА_4

- захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці угоду про визнання винуватості від 03.05. 2019 року в рамках кримінального провадження № 0001619 від 20.07.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого: 20.06.2013 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст.185 ч.2, 185 ч.3,75,76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст.75 КК України, звільнений з випробувальним терміном строком на 1 рік; 21.12.2015 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст.185 ч.3, 185 ч.2,15 ч.2, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, звільнився 28.02.2017 року по відбуттю покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Згідно ухвали Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30.12. 2016р. відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено адміністративний нагляд відповідно до вимог ст. ст. 3 6, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», як за особою, засудженою два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вона після відбування покарання, її поведінка свідчила, що вона вперто не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечною для суспільства строком на 24 місяці з покладенням на нього таких обмежень: заборона виходу з будинку з 22:00 год. по 06:00 год.; заборона відвідувати кафе, бари, ресторани та інші заклади, де дозволено роздрібну торгівлю спиртними напоями; письмово повідомляти працівників поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця проживання, роботи, а також про виїзд за межі району; з`являтись в Національну поліцію за місцем проживання 4 рази на місяць для реєстрації. Незважаючи на встановлені обмеження, ОСОБА_4 , ігноруючи поставлені на нього зобов`язання ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30.12.2016, з метою ухилення від адміністративного нагляду, умисно, порушуючи вимоги вказаного судового рішення та Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», з 28.06.2018 самовільно, без дозволу Шевченківського ВП ГУНП в Чернівецькій області залишив місце свого проживання, а саме будинок АДРЕСА_2 та почав проживати в різних частинах міста, а з лютого 2019 року і по даний час проживає по АДРЕСА_1 , чим порушив встановлені йому обмеження, зокрема: самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

ОСОБА_4 в засіданні свою вину у вчиненні наведеного злочину визнав повністю. Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими обвинувачений повністю погодився в судовому засіданні.

Зазначив, що між ним та прокурором у кримінальному провадженні вищенаведеному, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України 03.05. 2019 року укладено угоду про визнання винуватості на тих умовах, що він повністю визнає свою вину у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 395 КК України у вигляді 2 (двох) місяців арешту.

На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та ОСОБА_4 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.4) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 КПК України), про що їм було роз`яснено.

ОСОБА_4 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1) КПК України. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України), прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Також, ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 його захисник ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 підтвердили факт визнання обвинуваченим вини. Просять, затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді двох місяців арешту. Також, просили до набрання чинності цим вироком, не застосовувати до ОСОБА_4 запобіжний захід.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочинів, у вчиненні яких його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ст. 395 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості. Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 03.05. 2019року між ним та прокурором в кримінальному провадженні і узгоджену сторонами міру покарання у вигляді арешту строком на 2 місяці; вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного зареєстрованого місця проживання, на обліку в обласній психіатричній лікарні не перерубає, не перебуває і на обліку в наркологічному диспансері.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Також, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_4 не застосувалися, суд вважає, що строк покарання останньому слід рахувати з моменту його фактичного затримання та на даний час в сукупності досліджених матеріалів, із врахуванням позиції прокурора, сторони захисту, а також особи обвинуваченого, не вбачає ризиків передбачених вимогами ст.177 КПК України до застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03.05.2019 року, між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним за ст. 395 КК України та призначити йому за цією статтею узгоджену міру покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, після набрання цим вироком законної сили.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: засудженим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1