КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-cc/824/1138/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

голови Русанівської сільської ради ОСОБА_7

представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу голови Русанівської сільської ради ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 18 грудня 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 , та накладено арешт із забороною розпорядження на грошові кошти в сумі 1327800 гривень, які знаходяться на рахунку Русанівської сільської ради () № 1823, відкритому в ГУ ДКСУ в Київській області, яке розташоване за адресою: місто Київ, пл. Лесі Українки, буд. 1, за винятком видаткових операцій по виплаті заробітної плати та сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, голова Русанівської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді, просить скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 18 грудня 2018 року про заборону розпорядження грошовими коштами у сумі 1327800 гривень, які знаходяться на рахунку Русанівської сільської ради Броварського району Київської області () № 1823 в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Київській області.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження голова Русанівської сільської ради ОСОБА_7 зазначає, що розгляд клопотання старшого слідчого був здійснений без повідомлення Русанівської сільської ради, а про оскаржувану ухвалу слідчого судді працівники Русанівської сільської ради дізналися та отримали її копію лише 14 січня 2019 року.
Стосовно ухвали слідчого судді, то апелянт вважає її незаконною і необґрунтованою. Зокрема, автор апеляції вважає, що, в порушення вимог ст. 132 КПК України, слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва розглянув клопотання старшого слідчого про арешт майна, не дотримуючись територіальної юрисдикції, оскільки, як зазначає апелянт, слідчий відділ Головного управління Національної поліції в Київській області та Головне управління Національної поліції в Київській області знаходяться і належним чином зареєстровані у Шевченківському районі міста Києва.

На думку голови Русанівської сільської ради ОСОБА_7 , під час розгляду клопотання слідчий суддя належними чином не перевірив наявність істотних обставин, викладених у клопотанні, а саме того, що жодній особі підозра не оголошувалася, потерпіла особа належним чином не визнавалася, цивільний позов не подавався, жодна особа підрядної організації Русанівської сільської ради, Броварської районної ради, Броварської районної державної адміністрації, територіального відділу та Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області не допитувалася, першочергові слідчі дії у межах адміністративної дільниці Русанівської сільської ради не проводилися, а також не проводилися експертні дослідження та судові експертизи.

Крім того, апелянт зазначає, що Русанівською сільською радою, як замовником будівельних робіт по капітальному ремонту дорожнього покриття вулиці Горіхова у селі Русанів Броварського району Київської області, були прийняті виконані будівельні роботи, проведені ТОВ «БУР-ІН-БУД», однак, на переконання автора апеляції, орган досудового розслідування та слідчий суддя протиправно вчинили перешкоди сторонам договору стосовно проведення відповідних розрахунків за договірними зобов`язаннями, а тому і незаконно було накладено арешт.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення голови Русанівської сільської ради ОСОБА_7 та представника цієї організації ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що головою Русанівської сільської ради ОСОБА_7 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 18 грудня 2018 року, виходячи з положень абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а його апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000412, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, тобто за фактом зловживання владою та своїм службовим становищем службовими особами сільських рад Броварського району та службовими особами Броварської районної державної адміністрації, які через ряд підконтрольних структур організували механізм заволодіння бюджетними коштами під час капітального ремонту доріг в Броварському районі Київської області, що призвело до настання тяжких наслідків.

Органи досудового розслідування посилаються на те, що посадові особи Русанівської сільської ради мають намір перерахувати грошові кошти на загальну суму 1327800 гривень ТОВ «БУР-ІН-БУД», яке має ознаки фіктивності.

Згідно наданих документів, Русанівська сільська рада має розрахунковий рахунок № 1823 у ГУ ДКСУ в Київській області, яке розташоване за адресою: місто Київ, пл. Лесі Українки, буд. 1.

14 грудня 2018 року старший слідчий СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 , звернулася до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту, шляхом заборони розпорядження, на грошові кошти в сумі 1327800 гривень, які знаходяться на рахунку Русанівської сільської ради () № 1823, відкритому в ГУ ДКСУ в Київській області, яке розташоване за адресою: місто Київ, пл. Лесі Українки, буд. 1. Це клопотання мотивовано тим, що вказані грошові кошти є речовими доказами.
18 грудня 2018 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва дане клопотання старшого слідчого було задоволено.

Задовольняючи вказане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000412, про накладення арешту із забороною розпорядження на грошові кошти в сумі 1327800 гривень, які знаходяться на рахунку Русанівської сільської ради () № 1823, відкритому в ГУ ДКСУ в Київській області, яке розташоване за адресою: місто Київ, пл. Лесі Українки, буд. 1, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, які додані до клопотання, та прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту із забороною розпорядження на грошові кошти в сумі 1327800 гривень, які знаходяться на рахунку Русанівської сільської ради() № 1823, відкритому в ГУ ДКСУ в Київській області, яке розташоване за адресою: місто Київ, пл. Лесі Українки, буд. 1, за винятком видаткових операцій по виплаті заробітної плати та сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, з огляду на те, що вказані грошові кошти є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.
З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на наступні обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону старший слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, та слідчий суддя не дотрималися.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів провадження, старший слідчий СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, зазначила, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених в ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Згідно ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Аналізуючи наведені вимоги закону, колегія суддів переконана, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, містити мотиви прийнятого рішення.

Відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви, з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз і зробити висновок про відповідність цього майна критеріям ст. 98 КПК України та про наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення, якому із критеріїв, передбачених ст. 98 КПК України, відповідає те чи інше майно, а повинен лише здійснювати контроль за правильністю прийнятого слідчим рішення.

Наведені старшим слідчим ОСОБА_9 у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими вона вважає, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені слідчим у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як саме клопотання не є доказом будь-яких обставин.

Таким чином, слідчий, прокурор, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, першочергово мав би визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це відповідної постанови, в якій викласти мотиви прийнятого рішення, підстави для визнання майна речовим доказом та обґрунтувати, якому із критеріїв ст. 98 КПК України це майно відповідає. Таких дій в даному випадку орган досудового розслідування не вчинив з огляду на відсутність у доданих до клопотання матеріалах постанови про визнання майна речовим доказом.

В свою чергу, слідчий суддя, розглядаючи клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , не звернув уваги на відсутність в матеріалах провадження постанови про визнання майна речовим доказом, а тому безпідставно наклав арешт на грошові кошти в сумі 1327800 гривень, які знаходяться на рахунку Русанівської сільської ради () № 1823, відкритому в ГУ ДКСУ в Київській області, яке розташоване за адресою: місто Київ, пл. Лесі Українки, буд. 1, з метою забезпечення збереження їх як речових доказів у кримінальному провадженні. Зокрема, оскільки вказані грошові кошти не визнані органом досудового розслідування речовими доказами, то це нівелює мету накладення арешту на майно забезпечення збереження речових доказів, так як неможливо забезпечити збереження того, чого реально у кримінальному провадженні не існує.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в розумінні вимог ст. 132 КПК України старший слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна, а слідчий суддя, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга голови Русанівської сільської ради ОСОБА_7 частковому задоволенню, виходячи з того, що суд апеляційної інстанції не вправі скасовувати арешт майна, як то просить апелянт, а вправі визнати такий арешт необґрунтованим. При цьому колегія суддів приходить до висновку про необхідність постановлення апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу голови Русанівської сільської ради ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 18 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 , та накладено арешт із забороною розпорядження на грошові кошти в сумі 1327800 гривень, які знаходяться на рахунку Русанівської сільської ради () № 1823, відкритому в ГУ ДКСУ в Київській області, яке розташоване за адресою: місто Київ, пл. Лесі Українки, буд. 1, за винятком видаткових операцій по виплаті заробітної плати та сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволені клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погодженого із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про накладення арешту, шляхом заборони розпорядження, на грошові кошти в сумі 1327800 гривень, які знаходяться на рахунку Русанівської сільської ради () № 1823, відкритому в ГУ ДКСУ в Київській області, яке розташоване за адресою: місто Київ, пл. Лесі Українки, буд. 1, відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4