ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження №0000698 від 25.03.2016 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпро, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 04.10.2012 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст.. 190 ч. 2, 186 ч. 2, 70 ч. 1, 70 ч. 4 до 4 років позбавлення волі, 21.07.2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України о 1 року позбавлення волі, 28.10.2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року та 1 місяця позбавлення волі, 22.03.2017 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, 12.03.2019 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років і 9 місяців позбавлення волі, який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника-адвоката - ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 24 березня 2016 року приблизно о 14 годині 20 хвилин, знаходячись біля будинку №131 по вул. Донецьке шосе у м. Дніпро, де побачив раніше йому не знайомого малолітнього потерпілого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого при собі був рюкзак, та який заходив до під`їзду №4 вказаного будинку. В цей момент у обвинуваченого ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Далі, обвинувачений ОСОБА_3 , того ж дня, а саме 24 березня 2016 року, у вказаний час та у зазначеному місці, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з метою заволодіння чужим майном попрямував за малолітнім потерпілим до вищевказаного під`їзду. Так, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, відкрито, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, розуміючи, що його дії є очевидними для потерпілого, підійшов до потерпілого та шляхом ривку вирвав в останнього рюкзак, який матеріальної цінності не представляє, в якому знаходився планшет "Lenovo Yoga", вартістю 4140 гривень, навушники чорного кольору, навушники сірого кольору, та шкільні приладдя, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 4140 гривень.

Далі, 28 березня 2016 року, більш точного часу встановити не виявилося за можливе, перебуваючи на ж/м Лівобережний 3 у м. Дніпро, більш точного місця встановити не надалось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 виказав своє бажання особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, що з метою власної наживи, він бажає вчиняти злочини проти власності відносно малолітніх осіб.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 разом з яким знаходилась особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою реалізації свого раптово виниклого злочинного наміру, в той же день, а саме 28 березня 2016 року, прибули до магазину "АТБ", що розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Миру 33, де побачили неповнолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка тримала у лівій руці належний їй мобільний телефон марки "Lenovo A5000", чорного кольору. Так, обвинувачений ОСОБА_3 , разом з яким знаходилась особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, реалізуючи свій спільний злочинний намір, визначивши предметом свого злочинного посягання вищевказаний мобільний телефон, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є відкритими та очевидними для оточуючих та потерпілої, підійшов до останньої та штовхнувши її в спину, шляхом ривку вирвав з рук потерпілої вказаний мобільний телефон марки "Lenovo A5000", тим самим заволодів вищевказаним чужим майном.

В цей же час, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, чекала обвинуваченого ОСОБА_3 та спостерігала за тим, щоб ніхто не викрив їх спільні злочинні дії.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з місця вчинення злочину з чужим викраденим майном зник, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток, на загальну суму 2450 гривень.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 виразилася у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_3 свою провину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро покаявся та пояснив суду, що 24 березня 2016 року близько 14 години, перебуваючи за адресою вул. Донецьке шосе 131 у м. Дніпро побачив потерпілого ОСОБА_6 у якого з собою був рюкзак, та в цей момент він вирішив викрасти вказаний рюкзак. Після чого, він попрямував за потерпілим ОСОБА_6 , який заходив у під`їзд №4 вказаного будинку, та знаходячись у під`їзді шляхом ривка вирвав з рук потерпілого рюкзак, всередині якого знаходився планшет "Lenovo Yoga", навушники чорного кольору, навушники сірого кольору, та шкільні приладдя та з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном у подальшому на власний розсуд. Також обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що 28 березня 2016 року зустрівся зі своєю знайомою ОСОБА_8 та повідомив про наміри вчинити злочин відносно неповнолітнього, на що вона підтримала його та вони прибули до магазину АТБ, по пр. Миру 33 у м. Дніпро, де побачили потерпілу ОСОБА_7 яка тримала у руці телефон марки "Lenovo A5000" та вирішили заволодіти вказаним телефоном. Після чого, вони попрямували за потерпілою ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 залишилась спостерігати за тим щоб їх дії не були викриті, а він в свою чергу підійшов ззаду до потерпілої, штовхнув її у спину та шляхом ривка вирвав з її рук мобільний телефон "Lenovo A5000", після чого разом з ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись ним на вказаний розсуд.

Від законних представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до суду надійшли заяви з проханням проводити судове засідання без їх участі.
За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 ..

При визначенні заходу примусу - покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , яке буде необхідне та достатнє для виправлення та запобіганню нових злочинів, суд з урахуванням принципів справедливості, співмірності, індивідуалізації, та сприянню досягнення справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває. До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття. До обставин, що обтяжує покарання суд відносить вчинення злочину щодо малолітньої дитини.
Враховуючи викладене, за наявності перерахованих вище обставин, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2019 року був засуджений за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років і 9 місяців позбавлення волі, та до винесення вказаного вироку вчинив інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за правилами ст.70 ч.4 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання призначеного покарання, покаранням призначеним за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2019 року, остаточно призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років і дев`ять місяців
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати відповідно до вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 115 гривень, 115 гривень за рахунок проведення експертиз.
Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок у той же строк з дня вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1