Провадження № 1-кс/761/1139/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурораОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні № 0001790, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 лютого 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України (справа № 761/27012/16-к (провадження № 1-кп/761/324/2018),
в с т а н о в и в:
16.01.2018 року прокурор Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , посилаючись на положення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, заявив відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні № 0001790, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 лютого 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України (справа № 761/27012/16-к (провадження № 1-кп/761/324/2018).

Свою заяву прокурор ОСОБА_3 мотивував тим, що у судовому засіданні, призначеному на 26.10.2017 року суддя ОСОБА_6 , за клопотаннями захисника винесла ухвалу про примусовий привід 6 свідків обвинувачення з покладенням контролю за виконанням на прокурора та про дистанційне провадження у режимі відео конференції, з метою забезпечення допиту ще 3 свідків обвинувачення, при чому остання до відома сторони обвинувачення не доводилась, а самого прокурора було повідомлено секретарем, що засідання 26.10.2017 року знімається зі складу, у зв`язку з надходженням клопотання обвинуваченого про те, що він перебуває на лікарняному .

Окрім того, прокурор ОСОБА_3 зазначає, що в судовому засіданні 15 грудня 2017 року під час допиту свідка обвинувачення в режимі відеоконференції, його було позбавлено права на допит свідка у зв`язку з тим, що суддя ОСОБА_6 , після того, як сторона захисту допитала свідка, оголосила о 14 год. 30 хв. його допит закінченим через завершення о 14 год. 00 хв. робочого дня суду, з яким відбувалась відео конференція.

Також, прокурор ОСОБА_3 , на обгрунтуваня своєї заяви, посилається на те, що в судовому засіданні 15 грудня 2017 року суддею ОСОБА_6 не було поставлено на обговорення його клопотання про оголошення технічної перерви, а після того, як з цих підстав він оголосив заяву про відвід, суддя ОСОБА_6 , без надання оцінки вказаній заяві, попросила його сісти та висловила погрозу звернутися до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, тим самим, на думку прокурора, здійснила тиск на сторону обвинувачення та дискредитувала прокурора, як учасника процесу перед іншими присутніми учасниками, а також нівелювала роль державного обвинувача конкретно під час розгляду даного кримінального провадження.

Вищевикладене, на думку прокурора, свідчить про упередженість судді та є підставою для задоволення заяви про відвід.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав заяву про відвід судді та просив її задовольнити з підстав у ній наведених.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_7 , кожен окремо, проти задоволення заяви прокурора заперечували, вважаючи її необґрунтованою.

Представник потерпілого, адвокат ОСОБА_8 , в судове засідання не з`явився, надіславши до суду клопотання про розгляд заяви про відвід за його відсутності та письмову думку стосовно вказаної заяви, відповідно до якої просить заяву прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Від судді ОСОБА_6 надійшли письмові заперечення, в яких вона виклала власну позицію щодо наведених прокурором обставин та просила суд розглядати заяву прокурора ОСОБА_3 про її відвід від участі у кримінальному провадженні № 1-кп/761/324/2018 (справа № 761/2712/16-к) без її участі у зв`язку із зайнятістю у судових засіданнях по розгляду інших кримінальних проваджень.

Дослідивши заяву про відвід та додані до неї матеріали, заслухавши думку присутніх у судовому засіданні учасників процесу, суд дійшов наступного висновку.
Так, статтями 75 та 76 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, які виключають можливість участі судді у кримінальному провадженні, зокрема:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами.
Так, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).

Однак, у заяві прокурора ОСОБА_3 про відвід відсутні об`єктивні докази фактичної наявності упередженості судді ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України.

У свою чергу, наведені у заяві прокурора ОСОБА_3 підстави не можна визнати такими, що виключають можливість участі судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001790, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 лютого 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України (справа № 761/27012/16-к (провадження № 1-кп/761/324/2018), оскільки вони не містять ознак жодної з обставин, передбачених статтями 75 та 76 КПК України. При цьому, суть заявленого відводу зводиться до того, що заявник не погоджується з прийнятими суддею у кримінальному провадженні процесуальними рішеннями.

Такого роду твердження у будь-якому випадку не може слугувати достатньою підставою для відводу судді, оскільки не вказує на наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості судді ОСОБА_6 та її особистій зацікавленості в результатах розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України.

Чинне законодавство не надає судді права під час розгляду заяви про відвід надавати оцінку відповідності процесуальних рішень, прийнятих у кримінальному провадженні в рамках якого даний відвід було заявлено, нормам матеріального чи процесуального закону. Така оцінка може бути надана виключно судом вищої інстанції при перегляді судового рішення у порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що заява прокурора ОСОБА_3 побудована на припущеннях та зводиться виключно до його власних міркувань, оскільки ним не доведено жодної належної підстави, яка б могла вказувати на певну зацікавленість чи упередженість судді ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України.

Таким чином, враховуючи те, що у судовому засіданні не були встановлені обставини, які б виключали можливість участі ОСОБА_6 у розгляді вказаного вище кримінального провадження чи свідчили б про її особисту заінтересованість або викликали обґрунтовані сумніви у її неупередженості під час розгляду зазначеного кримінального провадження, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні заяви прокурора ОСОБА_3 про відвід судді.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75-76, 80-81, 376, 532 КПК України, суддя
п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні № 0001790, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 лютого 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України (справа № 761/27012/16-к (провадження № 1-кп/761/324/2018) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1