УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2019 року

м. Київ
справа № 766/22944/17
провадження № 51-314ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року.
Суть питання
Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000019.
Апеляційний суд Херсонської області ухвалою від 03 травня 2018 року залишив зазначену ухвалу слідчого судді без змін.
ОСОБА_4 звернувся до Херсонського апеляційного суду із заявою про перегляд ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 03 травня 2018 року за нововиявленими обставинами.
Херсонський апеляційний суд ухвалою від 22 жовтня 2018 року залишив заяву ОСОБА_4 без руху і надав десятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 03 травня 2018 року за нововиявленими обставинами, повернуто оскільки він не усунув недоліків своєї заяви, яку було залишено без руху.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою апеляційного суду ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу апеляційного суду від 06 листопада 2018 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також скаржнику було роз`яснено, що в разі, якщо він не усуне недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде повернута.
На виконання ухвали Верховного Суду ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції з клопотанням про уточнення касаційної скарги.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК) визначено, що касаційна скарга має відповідати вимогам, зазначеним в статті 427 КПК, і в разі недодержання суб`єктом звернення цих вимог, суд касаційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки та встановлює строк, необхідний для їх усунення.
Залишаючи касаційну скаргу ОСОБА_4 без руху, Верховний Суд в ухвалі від 28 січня 2019 року, встановив, що його скарга подана без додержання п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, згідно з яким в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Скаржнику було зазначено, що, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Верховний Суд зауважив, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, і відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
При цьому Верховний Суд, також звернув увагу ОСОБА_4 на тому, що доводи його касаційної скарги зводились до його незгоди з ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13 лютого 2018 року, яка не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Перевіривши подане ОСОБА_4 клопотання про доповнення і уточнення касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржник вказані в ухвалі касаційного суду від 28 січня 2019 року недоліки не усунув, вимог ст. 427 КПК знову не дотримався та допустився нових порушень вказаної норми закону.
Насамперед Верховний Суд зазначає, що пунктом 21 ч. 1 ст. 3 КПК (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII набрав чинності 15 грудня 2017 року) визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд. Цей суд здійснює свої повноваження відповідно до положень глави 32 КПК, зокрема ст. 436, згідно з якою провадження в суді касаційної інстанції здійснюється за наслідком розгляду касаційної скарги.
Однак ОСОБА_4 усупереч цим вимогам КПК повторно звернувся до суду касаційної інстанції не з касаційною скаргою, а з клопотанням про доповнення і уточнення касаційної скарги.
Верховний Суд повторно зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414).
Однак, при повторному зверненні до суду касаційної інстанції, ОСОБА_4 наводить доводи, які фактично зводяться до його посилань на порушення допущені апеляційним судом при постановлені ухвали від 03 травня 2018 року, якою ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13 лютого 2018 року залишено без змін, тоді як вказане судове рішення не є предметом перевірки суду касаційної інстанції, оскільки касаційна скарга ОСОБА_4 подана ухвалу Херсонського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року, якою повернуто його заяву про перегляд ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 03 травня 2018 року за нововиявленими обставинами.
При цьому, ОСОБА_4 , як і в попередній касаційній скарзі, так і не зазначив, які саме порушення допустив апеляційний суд повертаючи його заяву про перегляд ухвали апеляційного суду від 03 травня 2018 року за нововиявленими обставинами. Зокрема скаржник не навів обґрунтування, в чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність та обґрунтованість постановленого апеляційним судом судового рішення, і чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційної інстанції згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 412, 429, 462, 464 цього Кодексу.
До того ж, ОСОБА_4 , посилаючись на те, що суддя апеляційного суду не мав повноважень розглядати його заяву про перегляд ухвали апеляційного суду від 03 травня 2018 року за нововиявленими обставинами, обмежившись формальною вказівкою, знову не вказав обставин, які би згідно зі ст. 75 КПК виключали участь цього судді при розгляді вказаної заяви або ж на підставі ст. 76 КПК свідчили би про недопустимість його повторної участі в такому розгляді.
Верховний Суд повторно зауважує, що суд касаційної інстанції відповідно до ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
З огляду на викладене, оскільки скаржник не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, Верховний Суд, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути його касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Повернути касаційну скаргу ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3