Провадження № 1-кс/761/7867/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному 13 березня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002452 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вороновиця, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 14.03.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, що скоєне за таких обставин.

Так, 13 березня 2019 року, приблизно о 12 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у салоні тролейбусу, що рухається за маршрутом №18, по вулиці Січових Стрільців в м. Києві, наблизившись в притул до ОСОБА_8 , користуючись великою скупченістю пасажирів тролейбусу, почав непомітно для останньої відчиняти рюкзак та виявивши шкіряний гаманець «baellerry» вартістю 800 гривень, таємно викрав його та приховавши у себе, відійшов в бік виходу з тролейбусу. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на заволодіння майном пасажирів тролейбуса, що рухається за маршрутом №18, ОСОБА_5 , 13 березня 2019 року, приблизно о 12 год. 32 хв., продовжуючи перебувати в салоні тролейбусу, наблизившись в притул до ОСОБА_9 , користуючись великою скупченістю пасажирів тролейбусу, почав непомітно для останньої відчиняти рюкзак та виявивши мобільний телефон марки «iPhone 7 Plus» вартістю 20 000 гривень, таємно викрав його та приховавши у себе, відійшов в бік виходу з тролейбусу, після чого, передав викрадені речі у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 невстановленій особі, не повідомляючи їй про їх походження, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд.
Слідчий в клопотанні також зазначив, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, які у ньому зазначені.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо обґрунтованості підозри та проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши надані суду матеріали, дійшов висновку про таке.

Шевченківським управлінням поліції Головного управління Національної поліції України у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 13 березня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002452, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Відповідно до практики ЄСПЛ під обґрунтованістю підозри необхідно розуміти наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_5 ознак інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком, у даному випадку, є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Те, що підозрюваний одружений, хоча і свідчить про його певні сімейні зв`язки, у той же час зазначений чинник не є таким, що повністю усуває або значно мінімізує ризик переховування підозрюваного від слідства та суду.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає, що прокурором певною мірою доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосований лише у разі, якщо особа підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Інкримінований підозрюваному злочин передбачає застосування такого покарання, оскільки за вчинене кримінальне правопорушення встановлене покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Що ж стосується посилань у клопотанні щодо тяжкості покарання за злочин, який інкримінується ОСОБА_5 , то, згідно практики Європейського суду з прав людини, наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть служити обґрунтуванням необхідності обрання такого суворого запобіжного заходу як домашній арешт, з урахуванням і того факту, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Разом з тим, погоджуючись з наявністю ризиків в частині можливості ОСОБА_5 переховуватися через побоювання з приводу невідворотності покарання за вчинення протиправної діяльності за умови доведення винуватості щодо цього відповідним вироком суду, слідчий суддя, з урахуванням пункту 15 Рекомендацій К (80) 11 Комітету Міністрів державам - членам ради Європи, яким передбачено обов`язок суду при вивчені можливості обмеження права на переміщення особи розглянути всі можливі альтернативні заходи для забезпечення належної процесуальної поведінки особи, вважає можливим в даному конкретному випадку застосувати до останньої запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, суд вважає за необхідне покласти на нього додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176 - 179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному 13 березня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002452 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 :

- повідомляти слідчого, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків визначити в межах двох місяців, тобто до 13 травня 2019 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції ум. Києві ОСОБА_5 .

На ухвалу прокурором, підозрюваним, захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1