Справа № 187/1751/18
№ провадження 1-кп/196/32/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року смт.Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Царичанка Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000606 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, працюючого бригадиром ДМК, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 05.05.2009 року вироком Дніпровського районного сужу м.Кам`янське за ч.3 ст.185, ч.1 ст.304, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24.11.2009 року відмінено іспитовий строк та направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі до виправної колонії строком на 4 роки, 23.11.2013 року звільнений з виправної колонії у зв`язку з відбуттям покарання;

- 28.11.2018 року вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
10 листопада 2018 року, близько 19.00 год., ОСОБА_3 , проходячи поблизу домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , маючи раптово виниклий умисел, спрямований на хуліганство, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, в присутності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , почав умисно наносити удари ногами та руками по автомобілю марки "Сааб" державний знак НОМЕР_1 , яким на підставі довіреності керує ОСОБА_7 , внаслідок чого пошкодив лобове скло автомобіля.

Після чого, ОСОБА_3 почав виражатися нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_7 та намагався спричинити останньому тілесні ушкодження. ОСОБА_7 , відвертаючись від ударів та маючи намір заспокоїти ОСОБА_3 та припинити протиправні дії останнього, завалив його на землю, при цьому руками зафіксувавши руки та ноги, у положенні сидячи на ньому. В цей час, ОСОБА_3 , піднявши корпус тіла, умисно вкусив зубами ОСОБА_7 в область грудної клітини зліва.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №299 від 24.11.2018 року в ОСОБА_7 внаслідок діяння ОСОБА_3 утворились тілесні ушкодження у вигляді синця з саднами по лівій поверхні грудної клітини, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Обвинувачений ОСОБА_3 винуватість по ч.1 ст.296 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 10.11.2018 року, близько 19.00 год., проходячи поблизу домоволодіння №85 по вул.Соборна в с.Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, в присутності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , наніс руками та ногами удари по автомобілю марки "Сааб", яким за довіреністю керує ОСОБА_7 , внаслідок чого розбив лобове скло автомобіля. Потім, почав висловлюватися нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_7 та намагався нанести останньому тілесні ушкодження, внаслідок чого ОСОБА_7 повалив його на землю та намагався стримувати його ноги та руки. Після чого, він, піднявши тулуб, вкусив ОСОБА_7 в область грудної клітини зліва. У вчиненому щиро розкаюється, з потерпілим примирився та прохає суворо не карати.

Окрім повного визнання винуватості ОСОБА_3 винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними по справі в порядку ст.ст.84 - 86, 91 - 93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст.349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, висновків експертизи. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст.349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім того, винуватість ОСОБА_3 по ч.1 ст.296 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000606:

- позитивною характеристикою з місця проживання ОСОБА_3 (а.с.58);

- довідкою Петриківського райвійськомісаріату від 28.11.2018 року №928 про неперебування ОСОБА_3 на військовому обліку (а.с.53);

- довідкою з лікарні про неперебування ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та в наркологічному кабінеті (а.с.54. 55);

- вимогою про спецпервірку про судимість ОСОБА_3 , згідно якої він є раніше судимий (а.с.49, 50);

- копією вироку Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 28.11.2018 року, яким засуджено ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки (а.с.51, 52);

- висновком судово-медичної експертизи №299 від 24.11.2018 року, згідно якого в ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця з саднами по лівій передній поверхні грудної клітини, які спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), вірогідніше всього з обмеженою контактуючою поверхнею і могли виникнути внаслідок зубів людини, можливо в термін на який вказує потерпілий; тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки (а.с.35);

- висновком судово-медичної експертизи №306 від 28.11.2018 року, згідно якого в ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця з саднами по лівій передній поверхні грудної клітини. Судово-медичні дані не протирічать можливості спричинення ушкоджень при обставинах, вказаних при проведенні слідчого експеримента потерпілим - при кусанні його зубами в передню поверхню грудної клітки (а.с.44, 45);

- висновком судово-медичної експертизи №308 від 28.11.2018 року, згідно якого в ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця з саднами по лівій передній поверхні грудної клітини. Судово-медичні дані не протирічать можливості спричинення ушкоджень при обставинах, вказаних при проведенні слідчого експеримента свідком ОСОБА_6 - при кусанні його зубами в передню поверхню грудної клітки (а.с.46, 47).

Таким чином, обвинувачення ОСОБА_3 доказано, його дії вірно кваліфіковано по ч.1 ст.296 КК України, як він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначаючи міру покарання обвинуваченому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При виборі міри покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного, раніше судимий, позитивну характеристику за місцем проживання, щире каяття, що є відповідно до ст.66 КК України пом`якшуючою покарання обставиною, а також рецедив злочинів, що є обтяжуючою покарання обставиною відповідно до ст.67 КК України, та дійшов висновку про можливість виправлення без відбування призначеного покарання та вважає за доцільне застосувати ст.ст.75, 76 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст.349, 368-370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_3 за ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.296 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, згідно вироку Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 28.11.2018 року у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити з випробуванням із визначенням іспитового строку терміном 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуюча ОСОБА_8