Ухвала
10 квітня 2019 року

м. Київ
справа № 191/4128/16-к

провадження № 51-728 км 17
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення, постановленні щодо нього,
встановив:
Засуджений звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою (доповненням до касаційної скарги), в якій, не погоджуючись з ухваленими щодо нього судовими рішеннями, просить переглянути справу.
Верховний Суд ухвалою від 14 січня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року залишив без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) і надав строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також роз`яснив засудженому, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, вона буде повернута.
Згідно з даними розписки ОСОБА_4 отримав копію вказаної ухвали 28 січня 2019 року.
Однак, у наданий касаційним судом строк, засуджений недоліки касаційної скарги не усунув, нової касаційної скарги до суду касаційної інстанції не надіслав. Тому Верховний Суд ухвалою від 18 березня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_4 повернув на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПКразом з усіма доданими до цієї скарги матеріалами.
02 квітня 2019 року засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою (доповненням до касаційної скарги).
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 3-5 ч. 2 та частин 3, 5 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується, обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, вимоги особи, що подає скаргу та до скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Також якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі.
Проте засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Однак, засуджений до поданої ним касаційної скарги не долучив копій оскаржуваних судових рішень та не зазначив дату винесення та форму у якій викладено рішення, які оскаржуються.
Разом з тим, згідно із ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правильність правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
При цьому, слід врахувати, що невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, положеннями ст. 436 КПК встановлено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак, касаційна скарга не містить вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
За правилами ч. 3 ст. 427 КПК якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо вказаної обставини.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення, постановленні щодо нього залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог, касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3