Єд. унік. № 243/1174/19
Провадження № 1-кп/243/392/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000069 від 08.01.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, не працюючого, з середньо спеціальною освітою, розлученого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23.04.2013 року та на підставі виконавчого листа № 2/243/1520/2013, ОСОБА_4 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.04.2013 року, на утримання свого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і до його повноліття.

Знаючи про необхідність сплати аліментів, ОСОБА_6 , маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, не сплачував аліменти, порушуючи вимоги ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України, відповідно до положень яких, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, та не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, офіційно ніде не працевлаштувався, заходів до працевлаштування не вживав, однак отримує певний дохід від тимчасових заробітків, які жодним чином не легалізував, в повному обсязі гроші на утримання дитини (аліменти) не сплачував, будь-якої іншої допомоги своєму неповнолітньому сину ОСОБА_4 не надавав. Не дивлячись на те, що ОСОБА_4 неодноразово попереджався Слов`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби головного територіального управлінням юстиції в Донецькій області про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів за ст. 164 КК України, рішення суду не виконував і таким чином умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей, що призвело до виникнення заборгованості за період часу з 01.10.2014 року по 11.01.2019 в сумі 53002,86 грн., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав частково за ч. 1 ст. 164 КК України, не заперечував, що при зазначених у обвинувальному акту обставинах скоїв дане кримінальне правопорушення та суду пояснив, що у період з 01.10.2014 року по 11.01.2019 року частково сплачував встановлені рішенням суду аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання свого сина ОСОБА_6 . Часткову сплату аліментів пояснив неможливістю офіційного працевлаштування, декілька разів його попереджали про кримінальну відповідальність, до суду з позовом про зменшення розміру аліментів не звертався. Розмір заборгованості не оспорює.

Від потерпілої ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без її участі, міру покарання просить визначити на розсуд суду.

Крім часткового визнання своєї вини обвинуваченим, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Свідоцтвом про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якого вбачається, що ОСОБА_4 є його батьком.
Відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 квітня 2013 року провадження № 2/243/1520/2013 (єд. унік. № 243/3538/13-ц), з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 15 квітня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчим листом № 2/243/1520/2013 від 27.05.2013 року, з якого вбачається, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23.04.2013 року стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 15 квітня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

З розрахунку розміру заборгованості, наданого Слов`янським ВДВС по аліментам № АСВП 38159990 від 11.01.2019 року, а також матеріалів виконавчого провадження вбачається, що за період з 01.10.2014 року по 11.01.2019 року нараховано ОСОБА_4 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_5 в сумі 60351,18 грн., було сплачено 7348,32 грн., заборгованість станом на 11.01.2019 року складає 53002,86 грн. ОСОБА_4 з вересня 2015 року по лютий 2016 року сплачено аліменти по 272 грн. на місяць, а також з листопада 2017 року по червень 2018 року сплачено аліменти по 272 грн. на місяць за рахунок відрахувань з допомоги по безробіттю під час перебування на обліку у Слов`янському міському центрі зайнятості, тобто ОСОБА_4 будучи працездатним з жовтня 2014 року по серпень 2015 року, з березня 2016 року по жовтень 2017 року, а також у липні та вересні 2018 року жодного платежу по аліментах не зробив.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази перебувають між собою у взаємозв`язку, доповнюють один одного, не суперечать між собою, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого повністю доведена, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.
При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинений злочин віднесений до невеликої тяжкості), сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки; розмір завданої матеріальної шкоди (на суму 53002,86 грн.), ступінь негативної майнової шкоди і наслідків, відомості про особу обвинуваченого (характеризується за місцем проживання посередньо, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд не приймає як обставину, щире каяття, оскільки спричинена кримінальним правопорушенням матеріальна шкода до теперішнього часу не відшкодована в повному обсязі. Так, розкаяння передбачає окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Зазначена обставина вказує на відсутність дій обвинуваченого, спрямованих на усунення негативних наслідків свого протиправного діяння, тобто не може свідчити, що обвинувачений дійсно розкаявся у вчиненому.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації від 13.02.2019 року, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, ризик небезпеки для суспільства низький. Беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірность вчинення повторного правопорушення, Слов`янський МРВ філії ДУ «Центр пробації» вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк цілком можливо та не становить високої небезпеки для суспільства (у т. ч. окремих осіб).

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у вигляді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.
Заходи забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України, стосовно ОСОБА_4 не обиралися та не застосовувалися.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок ухвалено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1