Справа № 561/1116/18
УХВАЛА
іменем України

21 листопада 2018 року смт Зарічне

Слідчий суддя Зарічненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого слідчого відділення Зарічненського відділення поліції Вараського відділу поліції ГУ НП у Рівненській області ОСОБА_4 , власника майна (транспортного засобу та причепа) ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_4 , погодженого з прокурором ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000220 від 19 листопада 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У обґрунтування клопотання слідчий слідчого відділення Зарічненського відділення поліції Вараського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_4 покликається на те, що 19 листопада 2018 року близько 04 год. 35 хв., під час патрулювання працівниками поліції по вул. Центральній у смт Зарічне Рівненської області був зупинений транспортний засіб марки DAF, д. н. з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ, д. н. з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 . фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , який перевозив пиломатеріали породи сосна та надав для огляду документи, що викликають сумнів у їх дійсності.
Відомості по даному факту внесені до ЄРДР під № 0000220 від 19 листопада 2018 року за ст. 198 КК України.
В судовому засіданні слідчий подане клопотання підтримала, просила його задоволити, покликаючись на обставини, зазначені у ньому.
Прокурор підтримав клопотання та просив його задоволити.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що 19 листопада 2018 року ОСОБА_5 , перевозив автомобілем марки DAF XF 105.460, д. н. з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ, д. н. з. НОМЕР_2 , яким керував на підставі довіреності, за домовленістю з ОСОБА_6 , який проживає у с. Новорічиця Зарічненського району Рівненської області пиломатеріали (дошки, бруски) із с. Новорічиця Зарічненського району Рівненської області до м. Сарни Рівненської області.
17 листопада 2018 року він вказаним автомобілем з напівпричепом приїхав до помешкання ОСОБА_6 , де завантажив деревину та отримав від останнього документи на неї. Після чого повернувся до с. Морочне Зарічненського району Рівненської області звідти 19 листопада 2018 року близько 04:00 год. вирушив вказаним автомобілем у напрямку м. Сарни. Під час руху у смт Зарічне був зупинений працівниками поліції, які при перевірці супровідних документів на вантаж виявили їх невідповідність. Після чого ОСОБА_5 добровільно приїхав на стоянку біля Зарічненського відділення поліції та надав працівникам поліції письмовий дозвіл на проведення огляду автомобіля та вантажу.
Під час огляду 19 листопада 2018 року автомобіля марки DAF XF 105.460, д. н. з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ, д. н. з. НОМЕР_2 його разом з наявною у ньому лісопродукцією було вилучено та поміщено на зберігання на території Зарічненського ВП Вараського ВП ГУ НП у Рівненській області.
Постановою слідчого про визнання та прилучення до справи речових доказів від 19 листопада 2018 року вищевказаний транспортний засіб разом із вантажем було визнано речовим доказом.
Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 вказав, що має у власності автомобіль марки DAF XF 105.460, д. н. з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ, д. н. з. НОМЕР_2 , яким здійснює вантажні перевезення та зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності. На прохання ОСОБА_6 17 листопада 2018 року завантажив лісопродукцію (дошки, бруски) щоб відвезти їх у м. Сарни для замовника. Після завантаження ОСОБА_6 надав йому супровідні документи на деревину. Під час транспортування був зупинений працівниками поліції, які, виявивши невідповідність у вантажосупровідних документах вилучитли його автомобіль та вантаж і доставили до Зарічненського відділення поліції 19 листопада 2018 року.
Вказані обставини підтверджені показами свідка ОСОБА_6 , який також вказав, що лісопродукцію отримав від ОСОБА_7 , який надав йому супровідні документи на неї і які у подальшому він передав для ОСОБА_5 при транспортуванні.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження 19 листопада 2018 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, тобто Придбання, отримання, зберігання чи збут майна, одержаного злочинним шляхом. Предметом даного злочину є майно, як придбавається, отримується, зберігається чи збувається злочинним шляхом.
На момент розгляду клопотання, органом досудового розслідування не наведено жодних мотивованих та підтверджених доказами підстав вважати, що транспортний засіб DAF XF 105.460, д. н. з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ, д. н. з. НОМЕР_2 , відповідає вимогам ч. 2 ст. 167 КПК України та мети, визначеної ч. 2 ст. 170 КПК України або наявності у справі цивільного позову та належності такого майна на праві власності підозрюваному, обвинуваченому, особі, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за дії підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи; або ж юридичній особі, щодо якої здійснюється провадження за статтею Кримінального кодексу України, санкція якого передбачає конфіскацію майна.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує вимоги ст. ст. 94, 132, 173 КПК України та наявність існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Разом з тим, згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та відповідно накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситись з обставинами кримінального провадження.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом частини першої статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. А за змістом частини четвертої згаданої статті, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Частиною першою статті 316 ЦК України установлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 цього Кодексу.
З огляду на наведене та враховуючи те, що у матеріалах клопотання відсутні відомості щодо необхідності проведення будь-яких слідчих дій щодо транспортного засобу марки DAF XF 105.460, д. н. з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ, д. н. з. НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію є ОСОБА_8 , а користувачем з правом розпорядження на підставі нотаріально засвідченої довіреності від 20 квітня 2018 року є ОСОБА_5 відсутні підстави накладення на нього арешту.
Проте, оскільки власника пиломатеріалів, які перевозились вказаним транспортним засобом не встановлено, а також вказані предмети стосуються кримінального правопорушення за ст. 198 КК України є підстави для накладення на них арешту.
Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Зарічненського ВП Вараського ВП ГУ НП ОСОБА_4 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на речовий доказ лісопродукцію (пиломатеріали породи сосна), які є вантажем та тимчасово вилучені 19 листопада 2018 року під час проведення огляду автомобіля марки DAF XF 105.460, д. н. з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ, д. н. з. НОМЕР_2 з метою їх збереження як речових доказів.
Речовий доказ - лісопродукцію (пиломатеріали породи сосна) передати на відповідальне зберігання Зарічненському ВП Вараського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області на відповідальне зберігання.
В задоволенні клопотання про арешт автомобіля DAF XF 105.460, д. н. з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ, д. н. з. НОМЕР_2 відмовити.
Автомобіль DAF XF 105.460, д. н. з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ, д. н. з. НОМЕР_2 повернути ОСОБА_5 .

Ухвала в частині повернення майна у відповідності до ч. 3 ст.173 КПК України підлягає негайному виконанню.
На ухвалу може бути подано апеляцію безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дати її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1