Дата документу 18.03.2019 Справа № 320/936/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 320/936/19 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/228/19 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7

розглянула 18 березня 2019року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 5 лютого 2019 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_7 про поновлення строку на подання скарги на бездіяльність органу досудового розслідування, а скаргу повернуто заявнику.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядок та строк, передбачений ст. 214 КПК України. Заявник також просив поновити строк, передбачений частиною першою ст. 304 КПК України. При цьому зазначив, що він отримав відповідь начальника Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_8 щодо відмови у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою наприкінці січня 2019 року.

Залишаючи без задоволення заяву про поновлення строку на подання скарги на бездіяльність органу досудового розслідування, і повертаючи скаргу заявнику, слідчий суддя прийшов до висновку, що заява ОСОБА_7 про поновлення строку не містить поважних причин пропуску процесуального строку на оскарження дій слідчого та достатніх підстав для його поновлення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваним рішенням суду зазначив, що слідчий суддя порушив норми процесуального права, передбачені ст.ст. 303, 306, 214, 22, 24, 117 КПК України, оскільки заяву про поновлення пропущеного строку для подачі скарги на дії осіб ДБР розглянув не належним чином, до справи підійшов формально і прийняв передчасне рішення. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, прийняти нове рішення, повернути на повторний розгляд заяву до суду першої інстанції.

Позиції учасників судового провадження.

Заявник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор висловила згоду із вимогами апелянта.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Стосовно заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з урахуванням прийняття оскаржуваного рішення за відсутності скаржника, судова колегія вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та необхідним поновити цей строк.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення у межах апеляційної скарги.
Положення ч.1 ст.214 КПК України вказують, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування визначається керівником органу досудового розслідування.

Право на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування, зокрема, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачено п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

При цьому, частиною 1 ст.304 КПК України встановлений строк на оскарження бездіяльності, який становить десять днів та обраховується з моменту бездіяльності.

Надані суду матеріали свідчать про те, що 28.12.2018 року ОСОБА_7 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополііз заявою щодо винесення неправосудного рішення суддею Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_9 .
Вказана заява була отримана ТУ ДБР, розташованому у м. Мелітополітого ж дня - 28 грудня 2018 року.

Перебіг строку на оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, розпочинається по закінченню 24 годин після отримання слідчим, прокурором заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

Тобто, строк на оскарження бездіяльності ТУ ДБР розташованого у м. Мелітополі щодо невнесення відомостей до ЄРДР, передбачений ч.1 ст.304 КПК України, розпочався 30.12.2018 року та закінчився 09.01.2019 року.

Натомість, ОСОБА_7 лише 02.02.2019 року (через поштове відділення), тобто з порушенням передбаченого законом строку, звернувся до суду першої інстанції зі скаргою на бездіяльність ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополіщодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, в порядку ст.303 КПК України.

В скарзі заявник також порушує питання про поновлення строку, передбаченого частиною першою ст. 304 КПК України, пов`язуючи пропущений строк із датою отримання відповіді щодо відмови у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, якою вказує кінець січня 2019 року. При цьому, будь яких доказів цих обставин не надає.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею прийнято рішення про залишення без задоволення заяву ОСОБА_7 щодо поновлення строку на оскарження бездіяльності ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі та повернуто скаргу, особі яка її подала. Це рішення обґрунтоване тим, що скаржник не навів жодних доказів поважності пропуску строку, встановленого для подачі скарги особою, яка звернулася із скаргою, а тому слідчий суддя не знайшов підстав для поновлення такого строку.
З наведеними висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Наведена ініціатором відповідного клопотання причина пропуску строку на оскарження бездіяльності не перебуває у площині поважних причин, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до слідчого судді у строк, визначений законом і такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

При апеляційному розгляді апелянт також не навів об`єктивних доказів поважності причин пропуску строку на оскарження бездіяльності ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, уже посилаючись на зайнятість на роботі. При цьому судова колегія, з огляду на такі пояснення ОСОБА_7 , звертає увагу на подання скарги до слідчого судді через поштове відділення з м. Запоріжжя. Отже, наведене обґрунтування пропуску строку на оскарження до слідчого судді бездіяльності слідчого слід визнати непереконливим.
Отже, у зв`язку із пропуском строку на оскарження і відсутності поважних причин такого пропуску, слідчий суддя, повертаючи ОСОБА_7 скаргу, діяв у відповідності до положень ч. 2 ст. 304 КПК України та загальних засад кримінального провадження, передбаченим ст.ст. 22, 26 КПК України щодо змагальності та диспозитивності.
Крім того, згідно положень ч.7 ст. 304 КПК України, судова колегія зауважує про відсутність перешкод для повторного звернення заявника зі скаргою до слідчого судді після усунення порушень, які стали підставою для повернення скарги.
Істотних порушень, допущених слідчим суддею, які могли бути підставою для скасування ухвали, не вбачається, що передбачає відмову у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого суддіМелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 5 лютого 2019 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 5 лютого 2019 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_7 про поновлення строку на подання скарги на бездіяльність органу досудового розслідування, а скаргу повернуто заявнику залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3