Провадження № 1-кс/243/30/2019
Справа № 243/82/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2019 року
Слідчий суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) заяву ОСОБА_3 про зобов`язання Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області закрити кримінальну справу № 44-29651/1 відносно ОСОБА_3 та передати її до суду для ухвалення виправдувального вироку, постановлення додаткової ухвали по об`єму доказів зазначених в заяві ОСОБА_3 від 18 січня 2018 року в порядку ст. 349 КПК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
заявник ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИЛА:
04 січня 2019 року в провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_3 про зобов`язання Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області закрити кримінальну справу № 44-29651/1 відносно ОСОБА_3 та передати її до суду для ухвалення виправдувального вироку, постановлення додаткової ухвали по об`єму доказів зазначених в заяві ОСОБА_3 від 18 січня 2018 року в порядку ст. 349 КПК України.
В обґрунтування заяви зазначено, що Слов`янським міськрайонним судом Донецької області з 05 травня 2001 року по 13 грудня 2004 року розглядалася кримінальна справа № 44-29651 за обвинуваченням водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за ч.1 ст. 286 КК України. 13 грудня 2004 року Слов`янським міськрайонним судом був постановлений вирок, який був скасований Донецьким апеляційним судом 15 березня 2005 року і кримінальну справу направлено на додаткове розслідування. 16 червня 2005 року зазначена кримінальна справа була прийнята до провадження Донецьким обласним слідчим відділом, з матеріалів якої було виділено дві кримінальні справи: №44-29651/1 за обвинуваченням ОСОБА_3 та № 44-29651 за обвинуваченням ОСОБА_5 .

У кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 судом, 11 жовтня 2006 року було закрито провадження, ОСОБА_5 звільнений від кримінальної відповідальності, до нього застосовано п.п. «б» ст.1 Закону України «Про амністію» від 31 травня 2005 року.

У кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_3 слідчим були здійснені певні процесуальні дії, а згодом жодних процесуальних дій не проводилося і справа залишилася в Слов`янській прокуратурі. Зазначена справа до теперішнього часу не закрита, та ОСОБА_3 перебуває у статусі обвинуваченого у цій кримінальній справі.

У 2005 році слідчий мав закрити цю кримінальну справу відносно ОСОБА_3 за нововиявленими обставинами з 16 червня 2005 року за подією ДТП від 29 квітня 2001 року на мосту головної дороги вул. Д. Бєдного, та винести постанову по кримінальній справі № 44-29651/1 на підставі п.1 ст. 6 КПК України (1960 р.) та направити матеріали в суд для ухвалення виправдувального вироку відносно нього. Однак слідчий цього не зробив, а Донецька обласна прокуратура не здійснила нагляд за додержанням законності під час досудового розслідування. Вважає, що кримінальна справа була повністю не розглянута згідно із ст. 64 КПК України та не закрита з вини слідчого та прокурора Донецької обласної прокуратури, у зв`язку із чим виправдувальний вирок відносно нього до теперішнього часу залишається не ухваленим.

Посилаючись на наведені обставини, просив слідчого суддю зобов`язати Слов`янську місцеву прокуратуру Донецької області закрити провадження по виділеній кримінальній справі № 44-29651/1 відносно нього щодо події ДТП від 29 квітня 2001 року на мосту по вул. Д. Бєдного на полосі руху автомобіля Ауді-100, зобов`язати Слов`янську місцеву прокуратуру Донецької області підготувати документи для суду для ухвалення виправдувального вироку відносно нього за постановою про закриття кримінального провадження по кримінальній справі № 44-29651/1, та скасувати відносно заявника ОСОБА_3 запобіжний захід у виді підписки про невиїзд, призначений Донецьким апеляційним судом 15 березня 2005 року по кримінальній справі № 44-29651/1.
10 січня 2019 року заявник подав до суду заяву в якій навів пояснення аналогічні вже зазначеним у первісній заяві від 04 січня 2019 року, просив долучити її до матеріалів справи, та викликати для участі в судовому засіданні прокурора ОСОБА_4

18 січня 2019 року заявником подано заяву в якій наведено обставини аналогічні вже зазначеним, та заявник в ній просить слідчого суддю зобов`язання Слов`янську місцеву прокуратуру Донецької області закрити кримінальну справу № 44-29651/1 щодо події ДТП від 29 квітня 2001 року відносно ОСОБА_3 та передати її до суду для ухвалення виправдувального вироку, а також постановити додаткову ухвалу по об`єму доказів зазначених в заяві ОСОБА_3 від 18 січня 2018 року в порядку ст. 349 КПК України.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 доводи заяви підтримав та наполягав на її задоволенні з підстав наведених в ній.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_3 вважаючи її безпідставною та такою, що не відповідає вимогам закону.
Заслухавши учасників судового провадження, та дослідивши матеріали заяви, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в її задоволенні.
У судовому засіданні встановлено, що Слов`янським міськрайонним судом Донецької області з 05 травня 2001 року по 13 грудня 2004 року розглядалася кримінальна справа № 44-29651 за обвинуваченням водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України.

13 грудня 2004 року Слов`янським міськрайонним судом по вказаній кримінальній справі був постановлений вирок, який був скасований Донецьким апеляційним судом 15 березня 2005 року і кримінальну справу направлено на додаткове розслідування.

16 червня 2005 року зазначена кримінальна справа була прийнята до провадження Донецьким обласним слідчим відділом, та постановою слідчого СВ УМВС України ОСОБА_6 від 16 червня 2005 року, матеріали кримінальної справи № 44-29651 відносно ОСОБА_3 були виділені в окреме провадження - № 44-29651/1.

25 жовтня 2005 року постановою слідчого відділу з розслідування ДТП при УМВС України в Донецькій області ОСОБА_7 кримінальна справа № 44-29651/2 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України закрита на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, у зв`язку із відсутністю в його діях складу злочину. Запобіжний захід у виді підписки про невиїзд, обраний відносно ОСОБА_3 скасований.

Судом досліджено також представлені матеріали заявника, з яких видно, що провадження по виділеній кримінальній справі відносно нього закривалося за п.2 ст. 6 КПК України ( в ред.. 1963 року) у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення закривалося неодноразово протягом понад шість років.

Остання постанова слідчого була винесена 29 березня 2011 року.

Суду не представлено доказів того, що вказана постанова була скасована.

При цьому як видно із постанови слідчого номер справи зазначений як 44-29651/2

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2006 року, провадження у кримінальній справі № 44-29651 відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України закрито, та ОСОБА_5 звільнений від кримінальної відповідальності, до нього застосовано п.п. «б» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 31 травня 2005 року.

При цьому як видно із подання про припинення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 у зв`язку із актом амністії, номер справи зазначений як 44-29651-2.

Згідно із повідомленням Слов`янського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області № 889/303/01 від 16 січня 2019 року, заявнику було повідомлено, що у відповідності до запису Єдиного журналу обліку злочинів, кримінальних справ (матеріалів, протоколів) та осіб, що вчинили злочини, у запису за кримінальною справою № 44-29651 встановлено, що у відношенні громадянина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінальне провадження розпочато відділом дізнання Слов`янського МВ, досудове розслідування проводилось СВ Слов`янського МВ та закрито на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (у ред. 1961 року). Інших записів про рух кримінальної справи № 44-29651, зокрема, виділення додаткового епізоду, пошуком за вказаним журналом не встановлено.

Згідно із повідомленням Слов`янської місцевої прокуратури від 16 січня 2019 року № 01-37-551вих.19, на ухвалу слідчого судді про відкриття провадження від 04 січня 2019 року, слідчому судді Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 повідомлено, що надати в судове засідання належним чином завірені копії матеріалів кримінальної справи № 44-29651/1 не представляється можливим, оскільки матеріали зазначеної справи у Слов`янській місцевій прокуратурі не перебувають, слідчими прокуратури розслідування по ній не проводилось.

Окрім того, зазначено, що розслідування по кримінальним справам №44-29651, 44-29651/1, 44-29651/2 проводилось слідчим управлінням УМВС України в Донецькій області.

Таким чином, з досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінальної справи № 44-29651 та представлених документів видно, що дійсно одне кримінальне провадження № 44-29651 було розділене та виділене інше відносно ОСОБА_3 ..

При цьому, як видно із досліджених матеріалів кримінального провадження 44-29651, було винесено по кожному з кримінальних проваджень два остаточних процесуальних рішення. Одне - відносно ОСОБА_3 , за яким провадження щодо нього закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, друге відносно ОСОБА_5 у зв`язку із актом амністії.

Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів дозволяє дійти висновку, що як в постанові слідчого від 29 березня 2011 року, винесеній щодо ОСОБА_3 , так і в поданні слідчого від 30 червня 2006 року щодо звільнення ОСОБА_5 за актом амністії зазначено номер справи як 44-29651/2.

Разом з тим, із представлених слідчому судді відомостей відносно наявних справ, які не перебувають на розгляду зокрема в органах прокуратури видно, що відносно громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не встановлено наявність будь-яких кримінальних проваджень, які не розглянуті, та по яких, зокрема, громадянин ОСОБА_3 перебуває під слідством. Щодо розбіжності в номерах кримінальних проваджень, то в даному випадку слідчий суддя зазначає, що внаслідок того, що первісна справа неодноразово була предметом розгляду різних правоохоронних органів та судів, нумерація справ могла змінюватися за будь-яких обставин.

Згідно із п. 10 ч. 1 ст.7 КПК України, однією з загальних засад кримінального провадження є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини. Положенням ст.17 КПК України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Окрім того, до загальних засад кримінального провадження також належить також змагальність сторін та диспозитивність. Так, згідно з ч. 1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Принцип диспозитивності полягає в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Положеннями п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України закріплено, що слідчий суддя, це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.
З наведеного слідує, що за правилами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб саме у конкретному кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, враховуючи те, що на сьогодні не встановлено наявність будь-якого кримінального провадження у провадженні органів досудового розслідування відносно притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності по якому не прийняте процесуальне рішення, слідчий суддя відмовляє заявникові у зобов`язанні посадової особи прийняте будь-яке процесуальне рішення по кримінальному провадженню № 44-29651/1.
Слідчим суддею також зазначається, що розгляд скарг на дії посадових осіб органів досудового розслідування, як передбачено ст.. 306 КПК України, дійсно розглядається в порядку ст.ст. 318-380 КПК України, разом з тим, вказаною статтею зазначено, що такі справи розглядаються з урахуванням положень глави 26 КПК України, тобто з особливостями, передбаченими цією главою. Слід зауважити що главою 26 КПК України не передбачено, що слідчим суддею може бути винесений зокрема вирок по справі.
Слід також зазначити, що до компетенції слідчого судді не входить вирішення заяв, в яких по суті йдеться мова про оскарження рішень судів різних інстанцій, а також ухвалення вироків.
У судовому засіданні достовірно встановлено, що кримінальна справа відносно заявника ОСОБА_3 щодо події ДТП від 29 квітня 2001 року, за ч. 1 ст. 286 КК України, була закрита ще 25 жовтня 2005 року на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, у зв`язку із відсутністю в його діях складу злочину. Запобіжний захід у виді підписки про невиїзд, обраний відносно ОСОБА_3 скасований.
Слідчий суддя зазначає, що вимоги заявника про зобов`язання Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області закрити вказану кримінальну справу № 44-29651/1, та передати її до суду для ухвалення виправдувального вироку, не можуть бути задоволені, оскільки жодною нормою КПК України не передбачено повноважень слідчого судді або суду зобов`язувати прокурора звертатися до суду з матеріалами кримінального провадження. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, діючими положеннями КПК України не передбачено право особи на звернення до суду із заявою про ухвалення виправдувального вироку у кримінальному провадженні, яке не перебуває на розгляді в суді.

За наведених вище підстав, вимоги заявника про постановлення слідчим суддею додаткової ухвали по об`єму доказів зазначених в заяві ОСОБА_3 від 18 січня 2018 року в порядку ст. 349 КПК України, також не підлягають задоволенню, оскільки суперечать вимогам чинного кримінального процесуального законодавства.
У зв`язку із наведеним, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 у повному обсязі.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303-309, 376 КПК України, -
УХВАЛИЛА:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про зобов`язання Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області закрити кримінальну справу № 44-29651/1 відносно ОСОБА_3 та передати її до суду для ухвалення виправдувального вироку, постановлення додаткової ухвали по об`єму доказів зазначених в заяві ОСОБА_3 від 18 січня 2018 року в порядку ст. 349 КПК України, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.
Повний текст ухвали проголошений 28 січня 2019 року о 13 год. 45 хв.

Слідчий суддя
Слов`янського міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_1