В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке 20.09.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001138 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Губиніха, Новомосковського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2018 року, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході сварки із братом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, спричинив останньому два удари в область грудної клітки зліва та черевної порожнини кухонним ножем.

Згідно висновку експерта №410 від 26.09.2018 року, при судово-медичній експертизі потерпілого ОСОБА_6 , виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії колючо-ріжучого предмету типу ножа, який діяв з прикладанням сили по ударному механізму дії і по своєму характеру були небезпечними для життя і по цій ознаці згідно п.2.1.3. (й,к) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються тяжкі тілесні ушкодження. Вказані тілесні ушкодження вкладаються в час і місце пригоди, яка мала місце 19.09.2018 року.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент його заподіяння.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25.10.2018 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначити останньому визначену в угоді міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 не скористався правом на участь у судовому засіданні, однак в матеріалах справи міститься його заява, відповідно до якої він не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості та просить провести розгляд справи у його відсутності.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України визнав, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Захисник у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Заслухавши сторони, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе виним, згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, ОСОБА_4 розуміє права, визначені п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, угода не суперечить вимогам КК та КПК України, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Із змісту угоди слідує, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження, обвинувачений у повному обсязі обвинувачення беззастережно визнає свою винуватість у вчиненому діянні.

Також, сторонами визначено узгоджене ними покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, з покладенням відповідних обов`язків.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст обвинуваченому яких роз`яснено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена і його дії кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент його заподіяння.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст.65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до яких покарання має наметі не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та призначає узгоджене сторонами вид і міру покарання, відповідно до угоди про визнання винуватості від 25 жовтня 2018 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні та ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314,369,370,373,374,376,473,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 жовтня 2018 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001138 від 20.09.2018 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 /п`ять/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1