Провадження № 1-кп/734/248/18 Справа № 734/3783/18
В И Р О К

іменем України

12 листопада 2018 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в смт. Козелець кримінальне провадження внесене до ЄРДР 18.05.2018 р. за № 0000040 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Білоусівка, Драбівського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 19.11.2015 року призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час проходження строкової військової служби ОСОБА_5 уклав контракт з військовою частиною польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ). Наказом командира даної військової частини від 20.05.2018 року №106 ОСОБА_5 зарахований до списків військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

07.05.2018 року солдат ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 16, 119-120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, без поважних причин та дозволу командування, вчасно не прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 із чергової щорічної відпустки, і лише 16.10.2018 року був затриманий працівниками Військової служби правопорядку та доставлений до військової прокуратури Деснянського гарнізону. Під час незаконного перебування за межами військової частини ОСОБА_5 обов`язки служби не виконував, проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби.

Отже, солдат ОСОБА_5 був незаконно відсутнім на місці служби у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 в період з 07.05.2018 по 16.10.2018 року.

22 жовтня 2018 року між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону молодшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності ст. 472 КПК України.

Згідно вказаної угоди прокурор військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

За вказаною угодою обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене покарання враховуючи рівень суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим злочину, його особи, щире каяття та беззастережне визнання своєї винуватості, активне сприяння розкриттю злочину, беручи до уваги інтереси суспільства за ч. 4 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді 7 місяці тримання у дисциплінарному батальйоні.

В угоді викладені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 476 КПК України, та наслідки невиконання цієї угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а саме нез`явлення вчасно без поважних причин на службу з відпустки, вчинене в умовах особливого періоду.
Обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.

Суд дійшов висновку про те, що угода про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України і КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Вивчивши угоду про визнання винуватості, вислухавши думку прокурора, захисника, пояснення обвинуваченого, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону молодшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті, у виді семи місяців тримання у дисциплінарному батальйоні.

Речові докази у провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 залишити у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 і 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 жовтня 2018 року між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону молодшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку у кримінальному провадженні № 0000040 від 18.05.2018 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 7 (сім) місяців тримання у дисциплінарному батальйоні.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 19 години 30 хв. 16 жовтня 2018 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя