Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/6103/18
Провадження № 1-кп/490/726/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мальчевському Устинівського району Кіровоградської області, є українцем, громадянином України, здобув базову вищу освіту, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, виконує роботи з перевезення вантажів, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

19 січня 2012 року ОСОБА_4 уклав контракт про проходження ним військової служби, в зв`язку із чим проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні "старший солдат" на посаді старшого оператора протитанкового взводу роти вогневої підтримки 2 десантно-штурмового батальйону.

З 17 березня 2014 року на Україні триває особливий період.

11 липня 2016 року о 08.00 години він не з`явився вчасно на службу без поважних причин, та був відсутній у місці служби без поважних причин до 11 липня 2018 року.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України - як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав, підтвердив усі викладені вище обставини.
При цьому він зазначив, що не з`являвся до військової частини через те, що втомився від перебування в зоні АТО.
До того ж, в зв`язку з його перебуванням у цій зоні він сварився із своєю цивільною дружиною, що також призводило його до думки про необхідність не з`являтись до місця служби.
Обвинувачений також зазначив, що у содіяному кається

Оскільки обставини та причини відсутності обвинуваченого за місцем служби протягом періоду з 11 липня 2016 року до 11 липня 2018 року сторонами кримінального провадження не оспорюються, суд, керуючись приписами частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого, визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо цих обставин.

З урахуванням цього суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочину за встановлених судом обставинами доведеною.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття, сприяння у розкритті злочину та розгляді кримінального провадження.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, під час судового розгляду кримінального провадження не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 4 статті 407 Кримінального Кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також особу винного.

В зв`язку із цим суд враховує таке.

Щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину

В цьому випадку вчинення злочину ОСОБА_4 вочевидь є наслідком його ставлення до служби, яку він, уклавши контракт, обрав добровільно.

Разом із цим, внаслідок вчинення ОСОБА_4 злочину жодних негативних наслідків не настало.

Щодо особи винного.

ОСОБА_4 на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має місце роботи, за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, характеризується, як чемна, відповідальна, добропорядна та працьовита людина, користується повагою односельчан і друзів.

Також слід зазначити, що у характеристиці за місцем служби, хоча й зазначається, що він не є готовим до виконання завдань з захисту Вітчизни, тем не менш відзначається й те, що він до виконання службових обов`язків ставиться задовільно, виявляє повагу до командирів та старших за військовим званням, шанує честь і гідність товаришів по службі, серед особового складу має товаришів по службі. У цій характеристиці також робиться висновок й про те, що порушення військової дисципліни /про що, власно, йдеться в межах цього кримінального провадження/ допускаються ним через безвідповідальне ставлення до службових обов`язків та недостатній контроль з боку командирів.

Таке доводить, що в цьому випадку вчинення злочину є зумовленим не спрямованістю особи ОСОБА_4 або його негативним ставленням до своїх обов`язків, але - його безвідповідальністю та недостатнім контролем.

З огляду на таке суд вважає, що при призначенні покарання слід обрати такі заходи кримінального примусу, що забезпечать належний контроль за його поведінкою з боку держави.

Визначення виду та міри покарання.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції частини 4 статті 407 Кримінального Кодексу України - у вигляді 3 років позбавлення волі.

При цьому враховуючи, що обвинувачений у содіяному покаявся, а також - висновок органу пробації щодо можливості його виправлення без застосування покарання, суд вважає, що його виправлення є можливим без застосування відносно нього покарання за умови належного контролю за його поведінкою, через що вважає за можливе на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374, 474 - 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_6 =

31.01.2019