Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/2147/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2019м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Красилові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000557 від 14.12.2018 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Рублянка, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої,

встановив:

13 грудня 2018 року, близько 08:00 год., у ОСОБА_5 , яка знаходилась в приміщенні кабінету загального відділу Антонінської селищної ради за адресою площа Графська, 6, смт.Антоніни Красилівського району, та здійснювала прибирання, виник умисел на викрадення банківської картки ОСОБА_4 , яка випала із сумочки останньої, та подальше зняття грошових коштів із неї.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на викрадення банківської картки АТ КБ «Приватбанк», що належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , перебуваючи в кабінеті загального відділу Антонінської селищної ради за адресою площа Графська, 6. смт. Антоніни Красилівського району, під час прибирання якого, близько 08:00 год., 13 грудня 2018 року, усвідомлюючи що вказана картка належить іншій особі, є офіційним документом та містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк), держателя цього спеціального платіжного засобу та ініціювати переказ з його рахунку, виданої на підставі договору між ОСОБА_4 та АТ КБ «Приватбанк» відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність», Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженої постановою Правління Національго банку України 05 листопада 2014 року №705, скориставшись відсутністю ОСОБА_4 , таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, умисно викрала банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка зареєстрована на ОСОБА_4 , та яка являється документом, з метою її подальшого використання для заволодіння грошовими коштами.

Своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.357 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 після заволодіння банківською карткою АТ КБ «Приватбанк»

№ НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , за вищевказаних обставин, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами останньої, що знаходяться на банківському рахунку вищевказаного банку, під приводом необхідності зняття коштів для повернення боргу, з корисливих мотивів, таємно, умисно, використовуючи реквізити пін коду, передала дану банківську картку та пін код для ОСОБА_6 , під виглядом своєї картки, якій не було відомо про те що вказана банківська картка викрадена, та використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_6 попросила останню про зняття коштів.

Надалі, 14.12.2018року о 11:40 год. ОСОБА_6 , використовуючи викрадену банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 . що належить ОСОБА_7 , будучи необізнаною про злочинне походження вказаної картки та злочинні наміри ОСОБА_5 , через банкомат, розташований в приміщенні магазину «Атлант» у м.Красилів по

вул.Грушевського, 138 Б, шляхом введення наданого їй ОСОБА_5 пінкоду, зняла кошти з банківського рахунку ОСОБА_4 в сумі 2700 грн., якими в подальшому розпорядилася за проханням ОСОБА_5 , а саме передала їх ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_5 викрала грошові кошти з карткового рахунку ОСОБА_4 в сумі 2700 грн., які належать останній, заподіявши їй матеріальної шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 , вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

28 грудня 2018 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України. Згідно до поданої сторонами угоди, обвинувачена повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України, сторони погодили покарання ОСОБА_5 , в межах санкції передбаченої ч.1 ст.357 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді штрафу в розмірі 75 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1275 грн. Щодо відшкодування матеріальних збитків, сторони дійшли згоди, що обвинувачена зобов`язується відшкодувати потерпілій збитки, включаючи моральні збитки в сумі 3000 грн. до 01.02.2019 року.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_5 підтримали угоду про примирення та просили суд її затвердити, зазначили, що укладення угоди є добровільним, вони розуміють наслідки затвердження угоди, при цьому обвинувачена розуміє наслідки невиконання угоди про примирення.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, потерпілої, приходить до висновку, що угода про примирення підлягає затвердженню з наступних підстав.

Так, укладена угода про примирення відповідає вимогам Законодавства, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, слідчими органами правильно кваліфіковано дії обвинуваченого, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачена має можливість виконати взяті на себе зобовязання та може нести узгоджене сторонами покарання.

Затверджуючи угоду про примирення суд виходив з вимог ч.3 ст.468 КПК України, відповідно до якої у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим у провадженні, щодо злочинів невеликої та середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом зясовано, що потерпілому та обвинуваченому зрозумілі наслідки укладення угоди, обвинувачена безумовно та беззастережно визнала вину та всі обставини інкримінованого злочину.

Обвинувачена розуміє вимоги ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , які виразились у викраденні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.357 КК України., а також яке виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) ч.1 ст. 185 КК України. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Обвинувачена ОСОБА_5 , винна у вчиненні цих кримінальних правопорушень і підлягає покаранню за їх вчинення.

Встановлено, що ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України, які є злочинами середньої тяжкості. Сторонами узгоджено покарання обвинуваченій ОСОБА_5 в межах санкції передбаченої ч.1 ст.357 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді штрафу в розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1275 грн.

Обвинувачена погоджується на визначене покарання і таке покарання відповідає принципам призначення покарання та вимогам Закону.

При призначенні покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставини, які помякшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 суд визнає - щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, стягнення судових витрат слід покласти на винну особу.

Керуючись ст.ст.314-316,368-371, 373-375,474-475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення від 28.12.2018 року у кримінальному провадженні №0000557 укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді штрафу в розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирати.

Речовий доказ банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 3000 грн. завданої матеріальної та моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку можуть отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1