ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/314/18 Справа № 201/9671/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001711 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2018 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Синельниково Дніпропетровської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, та визнати обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 - наявність на його утриманні неповнолітньої дитини; в іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2018 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік та на нього покладені певні обов`язки передбачені ст. 76 КК України; також вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
За обставин, викладених у вироку, 14.06.2017 року близько 15.25 годин, ОСОБА_9 , керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки Атаман, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в Соборному районі (Жовтневому) по пр. Гагаріна з боку вул. Академіка Лазаряна в напрямку вул. Козакова, м. Дніпро.

Під час руху ОСОБА_9 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінами, не зупинився перед дорожнім знаком № 5.35.1 (пішохідний перехід) на забороняючий червоний сигнал світлофору для автомобілів, продовжив рух, внаслідок чого в районі електричної опори № 723, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину справа наліво за напрямком руху автомобіля по пішохідному переходу на зелений сигнал світлофора для пішоходів.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої ключиці в середній третині зі зміщенням уламків, саден на лівій бічній поверхні шиї, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу та передньо - зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2074е від 29.06.2017 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), згідно п.2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилось в тому, що ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки Атаман, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 8.7.3 (е), 8.10 Правил дорожнього руху України, згідно яких: сигнали світлофора мають такі значення: (е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух, У разі подання світлофором (крім реверсивного) або Регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62, якщо їх немає - не ближче 10 м. до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого, потерпілого та його представника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Доводи прокурора щодо застосування до ОСОБА_9 обставини, що пом`якшує покарання - наявність на його утриманні неповнолітньої дитини, колегія суддів вважає безпідставними.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно із ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції дотримався.
Призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд першої інстанції врахував тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до необережних злочинів невеликої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має позитивну характеристику за місцем мешкання та роботи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Також, відповідно до ст. 66 КК України, наявність на утриманні обвинуваченого неповнолітньої дитини не є обов`язковою обставиною, яка пом`якшує покарання.
Визнання тих чи інших обставин такими, що пом`якшують покарання, відноситься до дискреційних повноважень суду, а тому доводи апеляційної скарги прокурора не підлягають задоволенню, оскільки твердження, на які він посилається у своїй скарзі, не перешкодили суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.
Крім того, відповідно до свідоцтва про народження дитини обвинуваченого - ОСОБА_10 , останній народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на момент ухвалення вироку ОСОБА_10 вже був повнолітнім.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2018 року залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2018 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4