Справа № 175/3849/18
Провадження № 1-кп/175/239/18
Вирок

Іменем України

08 лютого 2019 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0001218 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Оренбург, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , раніше судимого 18.09.2018 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309, ст.ст.75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

встановив:

11 вересня 2018 року приблизно о 12.00 годині ОСОБА_5 знаходився у дворі біля будинку № 60 по вул. Василя Сухомлинського у смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, де на землі біля сміттєвого баку знайшов коробку з 50 патронами, які поклав до лівої кишені власної куртки та став зберігати без передбаченого законом дозволу.

Того ж дня близько 14.00 години він, продовжуючи незаконно зберігати при собі бойові припаси, перебував поблизу буд. № 44 по вул. В. Сухомлинського у смт. Слобожанське, де у громадському місці курив тютюнові вироби, у зв`язку з чим був зупинений співробітниками поліції для перевірки документів. Під час проведення огляду місця події обвинувачений добровільно видав з лівої кишені куртки коробку з 50 спортивно-мисливським патронами калібру 5,6 мм кільцевого запалення, які призначені для стрільби з нарізної спортивно-мисливської зброї калібру 5,6 мм, а саме: гвинтівок «ТОЗ-12», «ТОЗ-13», «СМ-2», «МЦ 12-3», «МЦ-12», «Стрела-3», «БК-2», карабінів «ТОЗ-17», пістолетів «МЦ», «МЦ 2-3», «МЦ 55-1», «ТОЗ-35», «ИЖ-1» та інших, віднесені до бойових припасів, які він придбав і зберігав без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, підтвердивши про свою причетність до вчинення інкримінованого йому злочину за обставин, викладених у обвинувальному акті. У скоєному щиросердно кається та просить не позбавляти волі.

Його провина у вчиненні зазначеного судом діяння підтверджується доказами, дослідженими за клопотанням сторін у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин інкримінованого йому діяння і добровільності його позиції, суд дійшов висновку, що за обставин, викладених у обвинувальному акті від 26 вересня 2018 року, було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , і це кримінальне правопорушення вчинено саме ним, і його умисні дії кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При визначенні виду й міри покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи та особу ОСОБА_6 , - до вчинення інкримінованого злочину не судимий, на даний час має одну незняту та непогашену судимість, зі слів працює, має сім`ю, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують його покарання, суд визнає щиросердне каяття та повне визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Посилання у обвинувальному акті як на обтяжуючу обставину «рецидив злочинів», суд вважає помилковим, оскільки ОСОБА_5 на час вчинення даного кримінального правопорушення не мав судимості.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи із цих вимог закону і ст.ст.65-67 КК України, з урахуванням обставин справи, даних про особу ОСОБА_6 та його ставлення до наслідків злочину, віднесеного до категорії тяжких, вчиненого до засудження 18 вересня 2018 року, а також думки прокурора щодо виду та міри покарання, суд вважає необхідним призначити покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з випробуванням із застосуванням ст.75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України з ОСОБА_6 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи, які складають 1144 грн., що підтверджується довідкою експертної установи МВС України (а.к.п.22).

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та судового провадження не обирався.

Однак, на підставі ухвали суду про розшук і дозвіл на затримання від 24 січня 2019 року, ОСОБА_6 затримано 07 лютого 2019 року о 13.00 годині згідно до протоколу затримання, складеному

в порядку ст.208 КПК України.

Долю речових доказів, з урахуванням вимог Інструкції № 34/15, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 1 року позбавлення волі, призначеного за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно, за сукупністю злочинів, призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі двох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі пунктів 1, 2 ч.1, пункту 2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Обвинуваченого ОСОБА_4 , затриманого 07 лютого 2019 року за ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року, - звільнити з під варти в залі суду негайно.
У рахунок відшкодування витрат на залучення експерта стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 (ІПН невідомий) 1144 грн. на користь держави (одержувач платежу УК у Шевченківському районі м. Дніпра/24060300, номер рахунку 4004, МФО - 899998, , найменування установи банку Казначейство України (ЕАП), найменування коду бюджетної класифікації доходу інші доходи, призначення платежу за експертизу № 25/3.1/796 від 24 вересня 2018 року).

П`ятдесят спортивно-мисливських патронів калібру 5,6 мм, поміщених до спеціального пакету «Експертна служба» № 3750108, які зберігаються у камері схову речових доказів Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області по квитанції № 127/00000043, - після набрання вироком законної сили передати у розпорядження дозвільної системи ГУНП в Дніпропетровській області.

Флеш-носій із відеозаписом вилучення картонної коробки зі спортивно-мисливськими патронами, - зберігати у опечатаному конверті на аркуші 13 кримінального провадження № 0001218.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1