Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
547/709/18: Кримінальні справи (до 01.01.2019); Злочини проти власності; Крадіжка.
Надіслано судом: 04.04.2019. Зареєстровано: 05.04.2019. Забезпечено надання загального доступу: 08.04.2019.
Дата набрання законної сили: 28.03.2019
Номер судового провадження: 11-кп/814/459/19
ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/709/18 Номер провадження 11-кп/814/459/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Семенівка Семенівського району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, освіта середня, не одруженого, раніше судимого:

23.12.2016 року Семенівським районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 185 КК України до громадських робіт на строк 80 годин;

08.08.2017 року Семенівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 389 КК України до 1 місяця 7 днів арешту;

05.12.2017 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком три роки;

24.05.2018 року Семенівським районним судом Полтавської області по ч.3 ст. 185 КК України до З років позбавлення волі. На підставі ч. 3 ст. 78, ч. 1 ст. 71 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі,

за апеляційноюскаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Лубенськогоміськрайонного судуПолтавської областівід 25жовтня 2018року ОСОБА_7 засуджено зач.3ст.185КК Українина 4роки позбавленняволі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом частково складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 24 травня 2018 року, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання на строк 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 2288 грн. 00 коп. витрат на проведення експертизи.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку суду, У березні 2018 року, більш точної дати досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_7 , прибув до нежилого господарства ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де через відсутні віконні скло та раму проник у приміщення будинку та повторно таємно викрав із будинку одну чавунну плиту пічного опалення із в`юшками розмірами 71x41x1 см, вартістю 450 грн. та один чавунний восьмиреберний колосник розмірами 30x20 см, вартістю 106 грн. 67 коп.

Продовжуючи доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_7 , покинувши будинок, шляхом зриву навісного замка проник до приміщення сараю у даному господарстві, звідки також таємно викрав порожній газовий балон об`ємом 40 л, часів СРСР, вартістю 310 грн.

Після цього, ОСОБА_7 із викраденим із місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 866 грн. 67 коп.

Крім того, у березні 2018 року у денну пору доби, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_7 , прибув до сараю ОСОБА_9 , який розташований поряд із будинком за адресою: АДРЕСА_2 , де, шляхом пошкодження внутрішнього замка вхідних дверей, проник у його приміщення, та повторно, таємно викрав порожній газовий балон об`ємом 40 л, часів СРСР, вартістю 290 грн.

Після цього, ОСОБА_7 із викраденим із місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму

Крім того, 16.05.2018 року у після обідній час доби, більш точного часу не встановлено ОСОБА_7 , прибув до господарства ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , де, шляхом зриву прибойця на вхідних дверях, проник у приміщення будинку та повторно, таємно викрав пару жіночих кросівок марки «ВОNOTE», вартістю 140 грн., муку, вагою 2 кг 538 гр., вартістю 15 грн. за 1 кг, на загальну суму 38 грн. 07 коп. та соняшникову олію об`ємом 1,15 л, вартістю 25 грн. за 1 л, на загальну суму 28 грн. 75 коп., яке належить ОСОБА_11 .

Після цього, ОСОБА_7 із викраденим із місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 206 грн. 82 коп.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_12 просить вирок суду змінити, пом`якшивши призначене покарання, застосувавши ст. 69 КК України В обґрунтування своїх вимог вказав, що судом при призначені покарання не враховано пом`якшуючих обставин.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_13 на підтримку своєї апеляційної скарги та обвинуваченого ОСОБА_12 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про законність та справедливість судового рішення та безпідставність поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_12 у таємному викраденню чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, поєднаними з проникненням у житло та інше приміщення, вчинене повторно, викладені у вироку суду відповідають фактичним обставинам провадження, правильність правової кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України,апеляційним судомне переглядаються.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як встановлено вивченням справи, суд належно виконав зазначені вимоги закону.

Торкаючись виду та розміру призначеного судом покарання ОСОБА_12 за вчинений злочин, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і не суперечить приписам ст. 50 КК України.

Твердження в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_12 про можливість пом`якшення призначеного судом покарання за вчинення злочину проти власності є неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу.

Покарання винному призначене у відповідності до ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання.

Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_12 який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, на шлях виправлення не став, не працював, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість.

Із мотивувальної частини вироку видно, що суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_12 злочину, конкретні обставини провадження, дані про особу винного, а також сприяння розкриттю злочину та щире каяття, що визнав обставинами, які пом`якшують покарання, правильно указавши на рецидив злочину, як обставину, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання.

На переконання колегії суддів, саме призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_12 покарання за своїм видом та розміром є справедливим, достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів, не є надмірно суворим, а тому підстав для призначення більш м`якого покарання, про що поставлено питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_12 ст.69 КК України є неможливим та суперечить загальним засадам призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність порушень при розгляді кримінального провадження істотних вимог норм кримінального процесуального закону, які були підставою для безумовного скасування всього вироку не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Інші учасники провадження вирок суду не оскаржили.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 жовтня 2018 року відносно нього без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...