ун. № 759/9658/18 пр. № 1-кп/759/887/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Немішаєво Бородянського району Київської області, українець, гр-н України, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , вважається відповідно до ст. 89 КК України не судимим, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , інші учасники провадження: представник потерпілого ТОВ «НОВУС УКРАЇНА» - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
03 червня 2018 року, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «НОВУС» розташованого в м. Києві по вул. Святошинська, 3, діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з торгових полиць чуже майно, а саме продукти харчування на загальну суму 531 грн. 61 коп., які належать ТОВ «НОВУС УКРАЇНА» і намагався винести з торгівельного залу, не розрахувавшись за них. Проте, вчинивши всі дії, які він вважав за необхідне для здійснення крадіжки, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки на виході з торгівельного залу був затриманий, а привласнене ним чуже майно повернуто власнику.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що дійсно, 03 червня 2018 року приблизно 18 год. 00 хв. він, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігав, намагався вчинити таємне викрадення продуктів харчування з приміщення магазину «НОВУС» розташованого в м. Києві по вул. Святошинська, 3, загальну вартість яких у 531 грн. 61 коп. не оспорював. Проте, вчинивши всі дії, які він вважав за необхідне для здійснення крадіжки, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки на виході з торгівельного залу був затриманий, а привласнене ним чуже майно повернуто власнику.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини з фактичного боку, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, крім доведення такої кваліфікуючої ознаки як повторність. судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, крім перевірки доведення такої кваліфікуючої ознаки як повторність.

У межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта наведені вище і встановлені судом дії обвинуваченої кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як такі, що вчинені повторно. При цьому в обвинувальному акті є посилання на те, що 02 лютого 2017 року Бородянським районним судом Київської області обвинуваченого було засуджено за ч. 1 ст. 289 КК України до обмеження волі строком на 3 роки, а також 29 січня 2018 року обвинувальний акт за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, стосовно ОСОБА_7 направлений до Шевченківського районного суду м. Києва.

Однак, вирок Шевченківського районного суду м. Києва на даний час не постановлений, а за ухвалою Бородянського районного суду від 02 березня 2018 року ДМИТРЕНКА за вироком Бородянського районного суду Київської області від 02 лютого 2017 року за ч. 1 ст. 289 КК України, до якого внесені зміни ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18 квітня 2018 року, звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки у зв`язку із закінченням іспитового строку в один рік. Відтак останній на момент вчинення злочину вважався таким, що не має судимості (ст. 89 КК України).

Отже, суд виключає з обвинувачення ОСОБА_7 таку кваліфікуючу ознаку як повторність, оскільки у передбачений законом спосіб під час судового розгляду стороною обвинувачення не доведено наявність в останньої судимості за злочини, які могли уторити б таку поворотність (ст. 32 КК України), так само як і відсутні дані про вчинення обвинуваченим таких злочинів в межах обвинувачення за даним конкретним провадженням.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 03 червня 2018 року вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому ці його дії в порядку ч. 3 ст. 337 КПК України перекваліфіковує з ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, ступень здійснення злочинного наміру та причини, за яких крадіжку не було доведено до кінця, дані про особу винного, який раніше притягувався до відповідальності, проте належних висновків для себе не зробив, характеризується посередньо, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності. Обставинами, що пом`якшують його покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, матеріальний стан обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту, оскільки саме такий вирок, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Враховуючи обґрунтованість висунутої обвинуваченому підозри у вчиненні злочину, обраний судом вид покарання, достатність підстав вважати, що ОСОБА_9 , з огляду на його репутацію (перебування у розшуку), зможе ухилитися від виконання процесуальних рішень суду (ризик переховування), суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. ст. ст. 177, 178, 183, 368, 373-377 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді арешту строком на один місяць.
Обрати стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою - та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» виключно по 29 (включно) січня 2019 року, тобто в межах строку призначеного судом покарання у виді арешту строком на один місяць. Взяти ОСОБА_7 під варту в залі суду. негайно

Початок строку відбування покарання рахувати ОСОБА_10 з дня його затримання, тобто з 29 грудня 2018 року.

Речові докази після набрання вироком законної сили передати належному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_11