ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/11/19
Провадження № 1-кс/210/64/19

"18" січня 2019 р. м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна: ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Металургійного ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні № 0000009 від 03.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:
04 січня 2019 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, звернувся слідчий СВ Металургійного ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням погодженим з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000009 від 03.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про накладення арешту на вилучене в ході огляду місця події від 02.01.2019 майно, а саме: автомобіль " Peugeot 405" сірого кольору реєстраційний номер " НОМЕР_1 " який є предметом кримінального правопорушення, з метою встановлення його дійсних власників та обставин вчиненого правопорушення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , ключі від замку запалювання автомобіля « Peugeot 405»,для можливості проведення відповідних судових експертиз, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження об`єкту кримінального правопорушення, до встановлення дійсного власника.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий СВ Металургійного ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 посилався на те, що 02.01.2019 року інспекторами полку ПП в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області під час несення служби поблизу будинку № 2-А по вул. Стрельникова, в Металургійному районі м. Кривого Рогу, зупинено автомобіль «Peugeot405», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При огляді транспортного засобу виявлено не співпадання реєстраційних номерів на кузові вказаного автомобіля та відсутність ВІН-коду. Обставини вчиненого кримінального правопорушення встановлюються.

За вказаним фактом слідчим відділенням Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження за № 0000009 від 03.01.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В ході проведення досудового розслідування стало відомо, що в жовтні місяці 2018 року ОСОБА_6 , 21.05.1970 року взяв у свого товариша автомобіль марки "Peugeot405" сірого кольору, реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", для власних цілей. 02.01.2019 року проїжджаючи поблизу Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області розташованого по вул. Стрельникова, 2 А в м. Кривий Ріг Дніпропетровській області був зупинений працівниками патрульної поліції м. Кривий Ріг якими було виявлено відсутність у вказаному автомобілі ВІН коду.

02.01.2019 в період часу з 18:15 по 18:50 годин, в ході огляду місця події на проїжджій частині біля адміністративної будівлі Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Кривий Ріг вул. Стрельникова, 2, було виявлено та вилучено: 1) автомобіль "Peugeot 405" сірого кольору реєстраційний номер " НОМЕР_1 " який є предметом кримінального правопорушення, з метою встановлення його дійсних власників та обставин вчиненого правопорушення, 2)свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , 3) ключі від замку запалювання автомобіля «Peugeot 405».

03.01.2019 постановою слідчого Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , виявлений та вилучений автомобіль марки "Peugeot 405" сірого кольору, реєстраційний номер " НОМЕР_1 "- визнано в якості речового доказу по вказаному кримінальному провадженню.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 168 КПК України, майно вилучене відповідно до протоколу огляду місця події є тимчасово вилученим майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобтобули знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно положень ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Відповідно до п.1,3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Накладення арешту на виявлений в ході огляду місця події автомобіль марки "Peugeot 405" сірого кольору, реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", який визнано в якості речового доказу,є об`єктом вчинення правопорушення, а тому зберігає на собі сліди злочину,необхідно для виконання цілей кримінального провадження, зокрема його збереження (п. 1 ч. 2. ст. 170 КК України) до встановлення дійсного власника, а також для використання під час досудового розслідування в якості речового доказу, а саме: 1) для проведення криміналістичних експертиз, зокрема з метою встановлення слідів які залишені під час керування автомобілем після вчинення злочину; 2) попередження знищення, продажу або приховування вказаного транспортного засобу, оскільки існують ризики вчинення зазначених дій.

Слідчий у судове засідання ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Присутній у судовому засіданні власник майна ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ч.2, ч.3, ч.4 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З ч.7 статті 236 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

З ч.5 ст.171 КПК України вбачається, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі Жушман проти України було, крім іншого, зазначено, що було порушено ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за якою кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В рішенні ЄСПЛ по справі «Ісмаілов проти Росії» від 06.11.2008 р. Судом наголошується, що при вирішенні питання про арешт майна необхідно дотримуватися ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична і юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

На думку суду вилучення майна, яке зазначене в клопотанні слідчого не реалізує мету кримінального процесуального інституту арешту майна.

За таких обставин клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 16 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

В ст. 13 Конвенції визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Виходячи з вищевикладеного, суд позбавлений вирішити позитивно клопотання слідчого, так як сам слідчий не довів і не зазначив обставини щодо можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речей, на які він просить накласти арешт.

Крім того, посилання слідчого на підставу задоволення клопотання про арешт майна як на тимчасово вилучене майно не є підставою для задоволення клопотання, оскільки в матеріалах відсутні будь-які доказ, що стосовно них існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вони є доказом злочину, підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Металургійного ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 про накладення арешту на автомобіль «Peugeot 405», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Повний текст ухвали суду складено 22 січня 2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1