Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/139/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000344 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17.08.2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, вдівця, пенсіонера, утриманців не має, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України такого, що немає судимості,
визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України на 10 (десять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 15320 грн. та моральну шкоду в сумі 100 тис. грн., а всього стягнуто 115 320 (сто п`ятнадцять тисяч триста двадцять) грн. та на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 593 (п`ятсот дев`яносто три) грн. 22 коп.
Вирішено долю речових доказів по справі.

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_8 скоїв вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за таких обставин.
Так, 27 листопада 2017 року ОСОБА_8 перебував у житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , в якому проживав разом з дружиною ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Близько 12.00 год. між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виникла сварка, під час якої ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_10 , діючи з непрямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання, взявши в праву руку ніж, яким наніс ОСОБА_10 два удари в область лівої бокової ділянки грудної клітини в середній третині, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення на лівій боковій поверхні грудної клітини в проекції четвертого міжребер`я з пошкодженням легені, серця і внутрішньою крововтратою (в лівій плевральній порожнині близько 1500 мл. крові) та ножового поранення на зовнішньо-боковій поверхні лівого плеча в нижній третині від яких ОСОБА_10 померла на місці події.
У своїй апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ,просить скасувати даний вирок районного суду та виправдати її підзахисного.

Вважає вирок районного суду незаконним з підстав неповноти судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

При цьому захисник вказує на те, що згідно до вимог ч.1 ст. 92 КК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Вважає, що наданими стороною обвинувачення доказами, які прийняті і визнані судом допустимими, не встановлено та не знайдено знаряддя злочину, а на ножах вилучених в ході огляду місця події від 27.11.2017 року, слідів крові потерпілої не виявлено. Очевидців вчинення злочину ОСОБА_8 немає, а довести в інший спосіб вину ОСОБА_8 взагалі не має можливості.

Вказує і на те, що в ході досудового слідства не вилучено одяг ОСОБА_8 з метою проведення експертизи у разі виявлення на ньому слідів крові потерпілої, та з урахуванням цього встановити можливу участь ОСОБА_8 в скоєнні злочину, а також не з`ясовано стан здоров`я обвинуваченого, оскільки судом проігноровано його клопотання про надання запиту до психіатричної лікарні за місцем його проживання, а в інший спосіб отримати відомості про психічний стан ОСОБА_8 неможливо, так як чинним законодавством про охорону здоров`я та про захист персональних даних, отримати таку інформацію може лише громадянин особисто, або за запитом правоохоронних органів чи суду та за його особистою згодою.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити, а вирок районного суду скасувати і виправдати її підзахисного, думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок районного суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, досудове і судове слідство проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку суду висновки про винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України при обставинах, вказаних у вироку суду, ґрунтуються на зібраних та всебічно досліджених у судовому засіданні доказах, яким суд першої інстанції надав правильну та об`єктивну оцінку, і які відповідають фактичним обставинам даного кримінального провадження.

Так, при розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та пояснив, що зранку 27.11.2017 року він разом з дружиною ОСОБА_10 вживали вино по місцю проживання у кімнаті житлового будинку по АДРЕСА_2 , якого випили близько по одній літрі кожний. У цей час почув гавкіт собак і подумав, що до них прийшов ОСОБА_11 , з яким напередодні був конфлікт і останній погрожував його дружині бензопилою. З метою самооборони він взяв у кімнаті будинку два кухонні ножі, які засунув за пояс та направився на вихід.
У цей момент між ним та дружиною розпочалась сварка, під час якої він висловлювався на її адресу нецензурною лайкою. Виходячи із зали у сіни, дружина, піднявшись з табурету, намагалася вийти за ним, однак він її із кімнати не випустив і прикрив перед нею двері, а сам вийшов на подвір`я, обійшов домоволодіння та пішов до магазину, що розташований приблизно за 700 метрів, де посидів на лавці та повернувся до будинку. При обході будинку нікого не виявив, жодних слідів не бачив. Повернувшись до будинку, у сінях побачив лежачу на спині дружину, голова якої була дещо припіднятою та впертою до стіни. Він подумав, що дружина заснула і присів біля неї, а потім, щоб її не будити, ліг поряд з нею. Побачивши кров на светрі дружини, почав її будити. Думав, що дружині стало зле. Приблизно о 12 год. 30 хв. він зателефонував ОСОБА_9 , якій повідомив, що на ОСОБА_10 є кров та оговорився, що то він підрізав дружину, оскільки потім з`ясувалось, що крові на ньому не було, як і не було крові на ножі. Також, він попросив ОСОБА_9 викликати швидку допомогу та повідомив до поліції. Пізніше прийшла фельдшер, а приблизно о 15 год. 50 хв. приїхали працівники поліції.
Він був присутній під час проведення огляду домоволодіння, його одяг не вилучався і на одязі крові не було. Напередодні смерті 26.11.2017 року ОСОБА_10 ходила на похорон односельця і він попередив її, що якщо вона буде вживати алкогольні напої, то щоб додому не поверталась, тому ніч вона провела у сусіда ОСОБА_12 , до якого іноді ходила на ночівлю, оскільки доглядала за ним, допомагала готувати їжу та прати одяг.
Стверджує, що удар ножем дружині не наносив і не знає хто міг це зробити. Відносини з дружиною були нормальні, він отримував значну пенсію, оскільки працював шахтарем. З дружиною сварились кожного дня, як звичайна сім`я. Раніше тілесних ушкоджень, окрім тих, що були зафіксовані у вироку Вільшанського районного суду, він їй не наносив.
Він ніколи не погрожував та не кидався на односельців, а допитані свідки оговорили його, оскільки недолюблювали його з моменту переїзду з Донбасу у 2010 році, так як він шахтар. Також у нього неприязні відносини з сім`ями ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Цивільний позов не визнає, оскільки злочину він не вчиняв.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_8 не визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, його вина у вчиненні вказаного злочину повністю підтверджується сукупністю належних, допустимих і узгоджених між собою доказів, досліджених судом безпосередньо в судовому засіданні, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка суду пояснила, що ОСОБА_10 була її матір`ю, яка проживала разом з ОСОБА_8 . З матір`ю вона спілкувалась по телефону, оскільки проживала в м. Одесі. Напередодні смерті, вітала матір з днем народження і вона повідомила про те, що обвинувачений в глибокому запої. 26.11.2017 року матір повідомила їй по телефону, що вона знаходиться у жителя с. Сухий Ташлик Вільшанського району ОСОБА_15 , якого доглядала, оскільки ОСОБА_8 постійно перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
27.11.2017 року близько 10.00 год. з мобільного телефону її матері, їй позвонив ОСОБА_8 , який в розмові, на її запитання, де знаходиться матір, повідомив, що остання відпочиває. Близько 12.00 год., ОСОБА_8 зателефонував їй зі свого мобільного телефону та в образливій формі кричав, щоб вона викликала швидку допомогу і якщо викличе допомогу, то матір залишиться жива. Відразу після цього він ще раз зателефонував і повідомив її, що двічі «поронув» ножем у живіт ОСОБА_10 та у неї все в крові. Про це вона повідомила свого чоловіка, а потім - чергового з відділу поліції м. Одеси, який з`єднав її з черговим Вільшанського відділу поліції, якому вона також все розповіла про цю подію.
Пізніше, коли вона дозвонилась на мобільний телефон своєї матері ОСОБА_8 запитав її, чому вона дзвонить, бо матері більше немає. Приблизно через 30 хвилин, з мобільного телефону ОСОБА_8 куди вона зателефонувала, їй відповіла фельдшер ОСОБА_16 та повідомила про те, що її матір мертва.
ОСОБА_8 дуже часто зловживав алкогольними напоями, ображав її матір, а також перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, завжди телефонував їй на мобільний телефон, а також писав СМС - повідомлення інтимного характеру. Раніше між матір`ю та ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, часто були сварки, під час яких він неодноразово бив її матір, та наносив тілесні ушкодження, як обухом сокири так і ножами. Після такого випадку, у 2014 чи у 2015 році, коли ОСОБА_17 заподіяв її матері переломи рук, вона возила її на операцію, однак через деякий час матір знову повернулась до ОСОБА_8 , оскільки останній запевняв, що більше не буде зловживати алкоголем.
- показаннями свідка ОСОБА_18 який пояснив суду, що він працює у Вільшанському ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області.
27 листопада 2017 року він знаходився у групі швидкого реагування та близько 12.00 год. черговий ОСОБА_19 повідомив йому, що до відділу поліції надійшло повідомлення від ОСОБА_8 про те, що він побив і підрізав свою дружину. Приблизно о 12 годині 30 хвилин вони прибули в с. Сухий Ташлик Вільшанського району на вулицю Грязнова, до будинку де проживає ОСОБА_8 , вхідні двері якого, були відчинені. Він покликав господаря та з коридору почув голос ОСОБА_8 , який запитав хто прийшов, і щоб вони заходили. Зайшовши до веранди побачив, що на підлозі головою до середини будинку на спині лежала ОСОБА_10 , а біля неї напівлежачи на лівому боці знаходився ОСОБА_8 .
У ОСОБА_10 в області її грудної клітини була помітна пляма бурого кольору, схожа на кров і така ж пляма виднілась на доріжці, лівіше ОСОБА_10 . На його питання, що сталося, ОСОБА_8 відповів "викликайте терміново швидку допомогу, бо потрібно надавати допомогу".
Після цього, він підійшов до ОСОБА_10 та спробував встановити наявність чи відсутність в неї пульсу, однак відчув, що її тіло холодне. Вийшовши на подвір`я, зателефонував до чергової частини та повідомив про те, що виявлено труп. Про подію ОСОБА_8 нічого не повідомляв, а також і про те, чи був хтось інший в домоволодінні. На території домоволодіння ОСОБА_8 будь-яких інших осіб не було, обстановка у веранді була спокійною, речі перебували на своїх звичних місцях, слідів боротьби не вбачалось. Ніяких пошкоджень на тілі ОСОБА_8 він не бачив.
- показаннями свідка ОСОБА_20 , який суду пояснив, що працює логістом Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області. 27 листопада 2017 року він разом з ОСОБА_21 та ОСОБА_22 знаходився у групі швидкого реагування відділу поліції. У першій половині дня ОСОБА_21 зателефонував черговий ОСОБА_23 і повідомив, що в с. Сухий Ташлик Вільшанського району ОСОБА_8 побився з дружиною та підрізав її, після чого, вони вирушили до місця події. Приїхавши до домоволодіння ОСОБА_8 , він разом з ОСОБА_21 зайшли на неогороджену територію подвір`я і почали кликати господаря.
З житлового будинку, двері якого були повністю відчинені, почули голос "заходьте, я тут". Зайшовши до веранди будинку, звідки побачив, що на підлозі в коридорі спиною донизу лежала жінка, з правої сторони якої виднілась пляма крові, яка була одягнута у светр темного кольору та чорні штани. ОСОБА_8 , який мав втомлений вигляд, лежав біля жінки та плескав її своєю долонею правої руки по животі і говорив, щоб та підійнялась, а також кричав у їх адресу, чому вони стоять і не викликають швидку допомогу.
ОСОБА_21 підійшов до жінки, спробував виявити пульс, кивнув головою, що пульсу немає. На питання, що сталося, ОСОБА_8 говорив, що сталось те, що бачать, жінка не хоче підійматись. Приблизно через п`ять хвилин ОСОБА_21 вийшов на подвір`я, щоб зателефонувати до чергової частини, потім повернувся і повідомив, що поїде за фельдшером та вийшов з подвір`я, а він залишився біля ОСОБА_8 .
Через декілька хвилин, ОСОБА_8 підійнявся з підлоги, витяг із-за ременя ззаду (із-за спини) ножа довжиною приблизно 25 сантиметрів, шириною 3-4 сантиметри, та почав кричати "що ви собі дозволяєте".
Він відступився в сторону та почав діставати пістолет.
ОСОБА_8 у цей момент зайшов до кухні і через дві-три секунди вийшов з неї, однак в руках ножа вже не було, повернувся до жінки, що лежала на підлозі та почав її смикати. У цей момент, він підбіг до ОСОБА_8 та почав застосовувати фізичну силу відносно нього з метою затримання, а оскільки останній чинив опір, то йому наділи кайданки. У будинку, де сталася подія, більше нікого не було. Обстановка в кімнаті будинку, де лежала жінка, була звичною, на підлозі лежав мобільний телефон, на який постійно хтось телефонував, однак він на дзвінок не відповідав, а відповіла вже фельдшер і як з`ясувалось пізніше, телефонувала дочка покійної.
Бачив на руках ОСОБА_24 кров, однак тілесних ушкоджень на видимих його частинах тіла не було. ОСОБА_8 весь час перебував, то у спокійному стані, то плакав, то погрожував їм, що повбиває їх, проганяв з подвір`я, однак про те, що сталося з жінкою нічого не розповідав. На території подвір`я в той час коли заходили, нікого з інших осіб не було, будь-яких слідів, в тому числі слідів крові, не було.
- показаннями свідка ОСОБА_25 , яка суду повідомила, що її матір ОСОБА_26 проживала по сусідству з ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 . Часто чула сварки в сім`ї ОСОБА_8 , який кричав в адресу своєї дружини ОСОБА_27 та погрожував їй розправою. ОСОБА_8 майже кожного дня разом зі своєю дружиною вживали алкогольні напої. ЇЇ матір неодноразово викликала працівників поліції, які приїздили до ОСОБА_8 . Були випадки, коли ОСОБА_8 після того, як вживав алкогольні напої, з ножем бігав за людьми з криками "зараз уб`ю, заріжу", також приблизно 5-6 років тому, бігав з ножем і за нею.
Приблизно за день-два до події, вона чула як ОСОБА_8 кричав на адресу дружини, що уб`є і заріже її, однак вона не придала цьому великої уваги, оскільки такі крики були не вперше. Сварки розпочинав завжди ОСОБА_8 , а ОСОБА_10 може характеризувати з позитивної сторони, як спокійну жінку.
- показаннями свідка ОСОБА_28 , яка пояснила суду, що проживає по сусідству з ОСОБА_17 в с. Сухий Ташлик Вільшанського району. У день вбивства ОСОБА_10 приблизно в листопаді 2017 року, була запрошена працівниками поліції в якості понятої при огляді домоволодіння, де проживав ОСОБА_17 з ОСОБА_29 . Під час огляду вилучались ножі, які упаковувались працівниками поліції. Чи були сварки між ОСОБА_17 та ОСОБА_29 не знає, однак останні полюбляли випивати алкогольні напої. Останній раз бачила ОСОБА_30 приблизно за три дні до дня її смерті.
- показаннями свідка ОСОБА_31 , який суду пояснив, що проживає по сусідству з ОСОБА_8 і дружина останнього, допомагала йому по домогосподарству, готувала їжу та прала речі. Одного разу до ОСОБА_8 приїхав син з товаришем, яких ОСОБА_8 разом з дружиною вигнав з будинку в якому проживав і ті прийшли до нього на ночівлю. Від односельців чув, що ОСОБА_8 скалічив свою дружину.
- показаннями свідка ОСОБА_32 , яка пояснила суду, що проживає в с. Сухий Ташлик Вільшанського району по сусідству з ОСОБА_8 і ОСОБА_10 .
Одного дня, приблизно в кінці осені 2017 року, близько обіду до неї зателефонувала дочка ОСОБА_33 і повідомила, що її матір не відповідає на телефоні дзвінки та попросила, щоб вона підійшла до матері, оскільки начебто щось сталось. Вона підійшла до подвір`я та побачила, що двері в будинок були зачинені з середини, оскільки вхід в будинок знаходиться за декілька метрів від входу у подвір`я.
З будинку почула крики ОСОБА_24 , який у грубій формі, нецензурною лайкою лаяв ОСОБА_10 , кричав їй «давай вставай». На території домоволодіння та біля нього нікого не було. Вона зателефонувала ОСОБА_9 і повідомила, що матір та ОСОБА_8 знаходились у будинку. Через деякий час, ОСОБА_34 знову зателефонувала та попросила її допомогти матері зібратися у лікарню, оскільки ОСОБА_8 декілька разів "порнув" ОСОБА_29 ножем. Коли вона знову пішла до домоволодіння ОСОБА_8 , побачила там вже працівників поліції.
За декілька років до смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_8 останню неодноразово бив, в тому числі порізав ножем. За день до смерті, коли ОСОБА_10 перебувала на похороні односельця, ОСОБА_8 телефонував ОСОБА_10 на мобільний телефон та голосно в телефон сварився на неї.
Майже весь 2017 рік ОСОБА_10 ночувала у її будинку, оскільки ОСОБА_8 зловживав алкоголем і, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ганявся за ОСОБА_10 з ножем та агресивно себе поводив по відношенню до осіб, що знаходились поблизу нього.
З сім`єю ОСОБА_17 та ОСОБА_29 ніхто з односельців не товаришував, оскільки боялись ОСОБА_8 , який носив завжди із собою ножі. Вона робила зауваження ОСОБА_10 на те, що вона не йде від ОСОБА_8 , який постійно її ображає, однак ОСОБА_10 , мабуть через гроші, які отримував ОСОБА_8 у вигляді пенсії, все ж таки залишалась проживати з ним.
- показаннями експерта ОСОБА_35 , який суду показав, що при дослідженні трупа ОСОБА_10 на її тілі виявлено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення на лівій боковій поверхні грудної клітини та ножового поранення на зовнішньо-боковій поверхні лівого плеча в нижній третині. Враховуючи локалізацію виявлених ушкоджень на тілі ОСОБА_10 , характер цих ушкоджень та їх кількість, не є характерним отримання таких ушкоджень тою, шляхом самостійного наштовхування на ніж у взаємодії її рухів. Не виключається можливість, ушкодження виявлені на трупі ОСОБА_10 могли утворитись при травматичній дії колото-ріжучого предмету.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_8 також повністю підтверджується і іншимидослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 27.11.2017 року з доданими до нього фототаблицями, в ході чого оглянуто будинок, який розташований по АДРЕСА_2 , де виявлено труп ОСОБА_10 (а.к.п.12-31 т.1);
- висновком судово-медичної експертизи № 72 від 28.12.2017 року, з якого вбачається, що на трупі ОСОБА_10 виявлено проникаюче ножове поранення на лівій боковій поверхні грудної клітини в проекції четвертого міжребер`я з пошкодженням легені, серця і внутрішньою крововтратою (в лівій плевральній порожнині близько 1500 мл. крові) та ножове поранення на зовнішньо-боковій поверхні лівого плеча в нижній третині (а.к.п.50-56 т. 1);
- протоколом затримання особи від 27.11.2017 року, з якого слідує, що під час затримання ОСОБА_8 , в нього виявлено та вилучено мобільний телефон чорного кольору "Fly" та грошові кошти в сумі 200 грн. однією купюрою серії ЄФ 7965440 (а.к.п.66-68 т. 1);
- висновком комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи №551 від 19 грудня 2017 року, з якого слідує, що ОСОБА_8 в момент скоєння правопорушення 27.11.2017 року психічним захворюванням не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ч.1 ст. 19 КК України. У відношенні інкримінованого правопорушення ОСОБА_8 слід вважати осудним, застосування заходів медичного характеру не потребує і в даний час психічним захворюванням не страждає, при визначені психічного стану ОСОБА_8 , останній вказав, що він вбив свою дружину, був п`яний, вийшов на подвір`я, а коли повернувся, то побачив її на підлозі, дрібниць не пам`ятає (а.к.п.137-138 т. 1).
- протоколом слідчого експерименту від 11.12.2017 року за участю ОСОБА_8 , де останній детально розповів та показав на місці події, за яких обставин він 27.11.2017 року під час штовханини з дружиною, тримаючи в правій руці ніж, почав відштовхувати її і можливо зачепив її ножем, однак відразу крові не побачив. Де подів ножа не пам`ятає. Побачивши кров подумав, що можливо коли штовхались, двічі зачепив її ножем, через що в телефонній розмові і повідомив дочці дружини, що саме він її підрізав (а.к.п.132-135 т. 1).
Проаналізувавши зазначені вище докази та обставини вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів дійшла переконливого висновку, що взяті в сукупності всі докази беззаперечно підтверджують причетність саме обвинуваченого ОСОБА_8 до вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 , тобто до вчиненнякримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а тому суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії, як вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.
Перевіряючи апеляційні доводи захисника, колегія суддів встановила, що вони є фактично аналогічними тим, що заявлялися нею під час судового розгляду даного кримінального провадження у суді першої інстанції, який перевіривши їх належними чином, та з урахуванням вищезазначених доказів по справі, дав правильну оцінку про їх необґрунтованість.

За таких обставин, колегія суддів належним чином перевіривши досліджені судом першої інстанції докази в їх сукупності вважає безпідставними апеляційні доводи захисника про непричетність ОСОБА_8 до скоєння злочину з посиланням на те, що не встановлено та не надано ніяких матеріальних доказів його вини, оскільки вина обвинуваченого у скоєнні умисного вбивства потерпілої ОСОБА_10 повністю підтверджується вищезазначеними доказами, які досліджені безпосередньо судом під час судового розгляду, а саме: показаннями потерпілої, про те що обвинувачений відразу як сталася трагедія, зателефонував їй та сам повідомив про те, що саме він підрізав ОСОБА_10 ; протоколом слідчого експерименту від 11.12.2017 року за участю обвинуваченого, в ході якого останній вказував, що при штовханині з ОСОБА_10 , міг її декілька разів поронути ножем; висновком комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 551 від 19 грудня 2017 року, під час проведення якої, ОСОБА_8 також стверджував про те, що саме він убив свою дружину.
Посилання захисту на те, що потерпілу міг вбити хтось інший, також не заслуговує на увагу, оскільки як встановлено з показань самого обвинуваченого, вийшовши з будинку на подвір`я він нікого не виявив, як і не виявив жодних слідів, які б могли бути залишеними невідомими особами.
Крім того, про відсутність будь-яких третіх осіб на території домоволодіння ОСОБА_8 та біля нього, в момент коли той в обідній час лаявся на ОСОБА_10 , підтвердила і свідок ОСОБА_36 , яка на прохання потерпілої, приходила до домоволодіння ОСОБА_8 і чула, як він ображав ОСОБА_10 брутальною лайкою та в грубій формі заставляв її підійнятись.
Отже, сукупність слідової інформації, виявленої на місці злочину, письмові докази, а також показання потерпілої, свідків та самого обвинуваченого, дають достатні підстави вважати, що саме ОСОБА_8 вчинив цей злочин.
Також, є безпідставними і посилання захисника на те, що в достатній мірі не з`ясовано стан здоров`я ОСОБА_8 і проігноровані судом його клопотання про надання запиту до психіатричної лікарні за місцем його проживання, оскільки як вбачається з висновку комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 551 від 19 грудня 2017 року, ОСОБА_8 в момент скоєння правопорушення 27.11.2017 року психічним захворюванням не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані та міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, а тому підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України.
Інші, недоліки та неточності допущені в ході досудового слідства по даному кримінальному провадженню та на які посилається у своїй апеляційній скарзі захисник є несуттєвими і такими, що не вплинули на правильність прийнятого по даному кримінальному провадженню судового рішення.

Отже, з огляду на викладене, аналізуючи всі досліджені районним судом докази в їх сукупності, колегія суддів вважає повністю доведеною вину ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а тому приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а досліджені судом матеріали кримінального провадження не містять даних про істотні порушення кримінально - процесуального закону під час досудового чи судового слідства, а також наявність будь-яких даних про допущену неповноту чи однобічність, яка б могла суттєво вплинути на правильність прийнятого судового рішення.

Перевіряючи вирок в частині призначеного обвинуваченому покарання, колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу та обставини які пом`якшують і обтяжують покарання.

При цьому, районний суд правильно врахував, що ОСОБА_8 вчинив умисний закінчений злочин, який віднесений до категорії особливо тяжких, внаслідок якого настала смерть людини.

А також і те, що згідно довідки-характеристики, виданої 27.11.2017 року Сухоташлицькою сільською радою обвинувачений ОСОБА_8 проживав разом з дружиною ОСОБА_10 , за місцем проживання характеризується негативно, з жителями села поводить себе недружньо, постійно зловживає спиртними напоями, порушує громадський порядок, затіває сварки та скандали з сусідами та односельцями, у побуті з дружиною поводить себе агресивно, неодноразово наносив їй тілесні ушкодження (а.к.п. 37, 38 т. 2).
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, районним судом не встановлено, а обставиною, яка обтяжує його покарання, районним судом правильно визнано - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням на строк, необхідний для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, що цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який умисно заподіяв смерть людині, тобто вчинив особливо тяжкий злочин, а тому він становить реальну суспільну небезпеку для оточуючих.

Тобто, вид та розмір призначеного йому судом першої інстанції покарання на думку колегії суддів є виваженим, слугуватиме не тільки справедливою карою за вчинене діяння, а й буде запобігати вчиненню ним та іншими особами нових злочинів.

Перевіривши матеріали справи в межах вимог апеляційної скарги, колегія суддів істотних порушень кримінально - процесуального законодавства під час досудового та судового слідства по даному кримінальному провадженню, які б могли призвести до прийняття судом першої інстанції неправильного рішення - не встановила.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, а даний вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення,а вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17.08.2018 року стосовно ОСОБА_8 - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2