Справа № 405/8474/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2019 р. м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Кропивницький заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Губівка, Компаніївського району, Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, з середньою освітою; раніше неодноразово судимого, по даній справі 24.05.2017 року Ленінським районним судом м. Кіровограда, за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення з 31.01.2017 року по 20.07.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме: 5 місяців 20 днів, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

ВСТАНОВИВ:
засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому просить застосувати до нього норми ст.81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав свою заяву та просив її задовольнити.
Представник Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» вирішення заяви засудженого ОСОБА_5 залишив на розсуд суду.
Прокурор заперечував щодо задоволення заяви, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення, раніше був чотири рази звільнений умовно-достроково.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали заяви та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 за № 230-О-17, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно положень ч. 2, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.05.2017 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та на підставі ч.4 ст.70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення з 31.01.2017 року по 20.07.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о.с.22-26, ч.1).
Початок строку покарання 31.01.2017, кінець строку 11.02.2020. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 02 роки 07 місяців строку покарання, залишилося до відбуття 11 місяців.
З характеристики, наданої ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» в судове засідання, вбачається, що ОСОБА_5 з 31.01.2017 перебував в Кіровоградській УВП (№14) - за час перебування в СІЗО порушень встановленого режиму утримання не допускав, заохочень не мав. З 17.08.2017 відбуває покарання в Кропивницькій ВК (№6), за час відбування покарання в установі порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав. З вересня 2018 року по теперішній час засуджений працює в цеху металообробки. За добросовісне ставлення до праці, вчасне виконання виробничих завдань та сумлінну поведінку був один раз заохочений правами начальника відділення (а.с. 8-9).
Однак, заява та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 за № 135-М-16 не містять доказів про те, що засуджений протягом всього часу відбування покарання приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, що свідчить про те, що останній виправлення не довів.
Суд бере до уваги те, що засуджений у січні 2019 року був заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці, разом з тим зміна його поведінки, що було підставою для заохочення, відбувалась напередодні звернення із даною заявою до суду. Пасивна поведінка засудженого не засвідчує виправлення та перевиховання останнього, активна участь у суспільному житті установи виконання покарань не була послідовною. Таким чином, адміністрацією установи виконання покарань протягом більшого часу відбування покарання з травня по грудень 2018 року поведінка ОСОБА_5 оцінювалась як така, що не свідчила про те, що засуджений стає на шлях виправлення, у зв`язку з чим у застосуванні заохочувальних норм ст.82 та ст.81 КК України останньому комісією установи було відмовлено.
Згідно наданих суду довідок засуджений не був працевлаштований, за весь час утримання засуджений ОСОБА_5 залучається до суспільно-корисної праці, в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Також засуджений залучається до робіт без оплати праці з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених. З 17.08.2017 року по даний час відпрацював 16 годин згідно з ч.5 ст.118 КВК України (а.с. 10), за більший проміжок часу відбування покарання (більше 2 років).
Крім того, суд відмічає, що ОСОБА_5 раніше неодноразово засуджений за умисні середньої тяжкості та тяжкі злочини, а також те, що відносно нього чотири рази застосовувалися положення ст.81 КК України та він звільнявся від призначених йому покарань умовно-достроково, що може свідчити про його ухилення таким чином від відбуття призначеного покарання.
З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, поведінка засудженого ОСОБА_5 , як процес виправлення та перевиховання, за весь час відбування покарання не є взірцевою, не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказує на те, що засуджений виправився.
За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень статті 81 КК України, а отже, в задоволенні заяви слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_6