Провадження №1-кп/447/19/19
Справа №443/1872/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2019 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області, у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під № 0000921 від 20.09.2016 року, стосовно

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , безпартійного, раніше судимого, останні рази 06.10.2005 року Жидачівським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 187 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 30.04.2009 року Жидачівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 296 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,-

у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 186 ч.3 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 20.09.2016 року близько 01 години 30 хвилин в АДРЕСА_2 з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом підбору ключа до внутрішнього замка вхідних дверей квартири потерпілої ОСОБА_7 , відчинив вказані двері та проник у приміщення вказаної квартири, де в коридорі на поличці шафи-купе із шкатулки таємно викрав гроші в сумі 2000,00 грн., після чого пройшов у спальну кімнату та намагався викрасти мобільний телефон, однак був помічений ОСОБА_9 . Під час того як ОСОБА_5 виймав зарядний пристрій з розетки електромережі спальної кімнати та усвідомивши, що його дії викрито та будуть припинені, залишив місце події та втік у невідомому напрямку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні кримінального правопорушення, визнав повністю, однак від дачі показів відмовився. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , факт скоєння злочинних дій підтверджується всіма зібраними по справі доказами, а саме:

показами потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила, що проживає за вищевказаною адресою разом із своїм чоловіком ОСОБА_10 та малолітнім сином. 20.09.2016 року вона цілий день займалася хатніми справами і близько 00:05 год. лягла спати. Приблизно о 01:30 год. вона проснулася від шуму чоловіка ОСОБА_10 який швидко вибіг з квартири на двір. А коли через 10 хв. повернувся, то в руках тримав гроші і повідомив, що ОСОБА_5 по кличці «Лисий» проник у ночі до їхнього житла та викрав з шкатулки в коридорі . яка знаходилася на поличці шафи-купе гроші в сумі 2000.00 грн., а коли зайшов до спальні де вони спали та почав знімати мобільний телефон марки «iPhone 4» із зарядного пристрою, то він його помітив і ОСОБА_5 почав тікати з квартири, однак коли він в освітленому місці на дворі біля під`їзду впізнав його і назвав по кличці, то ОСОБА_5 викинув гроші на прибудинковій території біля 1-го під`їзду, а сам втік у невідомому напрямку. Після цього вони викликали працівників поліції;

показами свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що 20.09.2016 року о 01:30 год. він проснувся від підозрілого шуму в приміщенні спальні і побачив біля ліжка силует невідомого чоловіка, який намагався зняти із зарядного пристрою його мобільний телефон марки «iPhone 4». Він запитав даного чоловіка хто він такий і що тут робить. Він одразу почав вставати з ліжка , а цей чоловік почав бігти до виходу з квартири. Він побіг за ним на двір і біля освітлення 1 го під`їзду будинку він помітив, що це ОСОБА_11 по кличці « ОСОБА_12 » і крикнув до нього, щоб той стояв, що він його впізнав. Почувши це він одразу викинув гроші та швидко втік у невідомому напрямку. Він почав збирати гроші, потім пішов додому, розповів про все, що сталося дружині та вони викликали працівників поліції.

Крім вищенаведених доказів вина обвинуваченого ОСОБА_5 стверджується рядом письмових доказів по справі:

- протоколом огляду місця події від 20.09.2016 року, згідно якого оглянуто приміщення квартири ОСОБА_7 та виявлено і вилучено 2 сліди структури матеріалу з поверхні шкатулки, у якій зберігалися гроші в сумі 2000 грн., яка знаходилася в коридорі на поличці шафи-купе, 1 слід структури матеріалу з поверхні зарядного пристрою до якого був підключений мобільний телефон, 2 сліди структури матеріалу на поверхні дверей до спальні та 2 сліди структури матеріалу з поверхні тумбочки в спальні, а також вилучено циліндричний механізм врізного замка з вхідних дверей квартири ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду місця події від 20.09.2016 року, згідно якого оглянуто на дворі прибудинкову земельну ділянку з правої сторони від входу до під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 , в ході якого в траві виявлено і вилучено дві паперові грошові купюри в загальній сумі 200 грн. номіналом по 100 грн.

Оцінивши зібрані докази у їх сукупності, заслухавши покази свідків та визнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_5 суд вважає, що подія злочину, інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 мала місце. Діяння, яке ставиться йому у вину, має ознаки складу кримінального правопорушення. Між діями обвинуваченого та наслідками є причинно - наслідковий зв`язок, однак його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, оскільки в судовому засіданні державним обвинуваченням не доведено об`єктивної сторони грабежу, що характеризується відкритим способом викрадення чужого майна. Відкритим. визнається викрадення, що здійснюється у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює цю обставину, а також і суб`єктивної сторони злочину, яка характеризується наявністю у винної особи прямого умислу на протиправне заволодіння чужим майном і корисливим мотивом. Змістом умислу грабіжника охоплюється усвідомлення того факту, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності - вони мають відкритий для потерпілого або інших осіб характер. При цьому винний ігнорує цю обставину.

Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном або його утримання, належить кваліфікувати як грабіж, а у разі застосування насильства чи висловлювання погроз його застосування - залежно від характеру насильства чи погроз - як грабіж чи розбій, однак в даному випадку такі дії особи після її виявлення були припиненні обвинуваченим ОСОБА_5 . Однак у судовому засіданні встановлено та підтверджено показами потерпілої та свідка, що обвинувачений ОСОБА_5 після того, як він був помічений свідком ОСОБА_9 в його спальні, не продовжив своїх злочинних дій, щодо заволодіння мобільним телефоном, а навпаки почав тікати до виходу з квартири. Крадіжка грошей у сумі 2000,00 грн. була здійснена ним таємно, що відповідає ст.. 185 КК України, а саме таємним визнається таке викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілих чи інших осіб. Таємним викрадення є і у випадку, коли воно вчинюється у присутності потерпілого чи інших осіб, які через свій фізіологічний чи психічний стан (сон, сп`яніння, малолітство, психічне захворювання тощо) не усвідомлюють факту протиправного вилучення майна,не можуть правильно оцінити і розуміти зміст, характер і значення дій винного, що підтверджується показами потерпілої, яка під час крадіжки грошей спала. Отже в даному випадку наявне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд виходить із вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України ОСОБА_5 вчинив злочини віднесений до категорії тяжких.

Згідно ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Згідно ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щиросердечне каяття.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 судом встановлено, що він на «Д» обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, не працюючий, по місцю проживання характеризується типово, раніше неодноразово судимий останні рази 06.10.2005 року Жидачівським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 187 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 30.04.2009 року Жидачівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 296 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення.

За таких обставин суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати покарання у межах санкції статті, за якою кваліфікується злочин, із застосуванням ст.. ст.. 75,76 КК України.

В задоволенні цивільного позов відмовити, оскільки в матеріалах справи відсутні будь які відомості про те, що саме в цей час і саме обвинуваченим був викрадений даний годинник. В заяві про кримінальне правопорушення потерпілої вказано тільки про викрадення грошових коштів у сумі 2000,00 грн., у зв`язку з чим суд не бере до уваги той факт, що даний годинник був викрадений ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 370,373,374 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін 1 (один) рік.

У відповідності до вимог ст..76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В задоволенні цивільного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 970, 56 грн.

Речові докази по справі, а саме: грошові кошти в сумі 1800,00 грн. та 200 грн. номіналом по 100 грн. кожна КБ7021309 та ЕЮ2675236, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити у власності останньої; 7 слідів структури матеріалу , циліндричний механізм врізного замка і в`язку з 6-ти ключів, що передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області знищити.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1