Справа № 573/533/19
Номер провадження 1-кс/573/243/19
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

слідчого: ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

в с т а н о в и в :
28 березня 2019 року старший слідчий СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання вмотивоване тим, що 21 березня 2019 року до Білопільського ВП ГУНП в Сумській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 про те, що його зять ОСОБА_6 незаконно заволодів його паспортом.

Вказані відомості зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 26 березня 2019 року за №0000062, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 повідомив, що передав особисті документи на зберігання своїй знайомій ОСОБА_7 . У березні 2019 року від останньої дізнався, що його донька ОСОБА_8 взяла його паспорт для використання у власних цілях. На його прохання повернути документ, чоловік доньки запропонував підписати якісь папери, після чого обіцяв віддати паспорт.

27 березня 2019 року в ході огляду місця події - ділянки місцевості біля домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 добровільно видала співробітникам поліції паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий Білопільським РВ УМВС України в Сумській області 28 жовтня 1997 року та картку платника податків на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платника податків НОМЕР_2 , виданий ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС (Білопільське відділення) 15 червня 2017 року.

Слідчий вказує, що вилучені документи відповідають критеріям речових доказів, визначеним п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, у зв`язку з чим необхідно вжити заходи забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на зазначене майно.

З метою забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі тимчасово вилучених документів, а саме: паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого Білопільським РВ УМВС України в Сумській області 28 жовтня 1997 року та картки платника податків на ім`я останнього, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платника податків НОМЕР_2 , виданий ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС (Білопільське відділення) 15 червня 2017 року, які відповідають критеріям речових доказів, слідчий за погодженням із прокурором просить накласти на них арешт шляхом тимчасового, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку позбавлення права на їх відчуження, розпорядження та користування, визначивши місцем зберігання вказаних документів домогосподарство, в якому мешкає ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав в частині накладення арешту на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 та просив не накладати арешт на реєстраційний номер облікової картки платника податків, виданий на ім`я останнього.

Володілець ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання в його відсутність, проти накладення арешту на документи не заперечує.

Заслухавши слідчого, вивчивши клопотання, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною першою статті 170 КПК України поняття арешту майна визначено як тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В такому разі арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що СВ Білопільського ВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 26 березня 2019 року за №0000062, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, за фактом незаконного заволодіння паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_5 (а. с. 5).

В ході огляду місця події 27 березня 2019 року ОСОБА_8 добровільно видала співробітникам поліції паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий Білопільським РВ УМВС України в Сумській області 28 жовтня 1997 року та картку платника податків на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платника податків НОМЕР_2 , виданий ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС (Білопільське відділення) 15 червня 2017 року (а. с. 6-8).

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_5 , вказаними документами незаконно заволоділа донька останнього ОСОБА_8 (а. с. 12-13, 16-17).

Постановою старшого слідчого Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 від 27 березня 2019 року вилучені у ОСОБА_8 документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000062 від 26 березня 2019 року та долучені до матеріалів справи (а. с. 18-19).

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що доводи слідчого у судовому засіданні, а також матеріали клопотання вказують на відповідність вилученого в ході досудового розслідування паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_5 критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а тому з урахуванням загальних засад кримінального судочинства, передбачених ст. ст. 7, 9, 13, 16, 22 23, 26 КПК України та загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст. 132 КПК України), суд погоджується з висновком слідчого, що у даному випадку такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна відповідає інтересам та потребам досудового розслідування, а також те, що такий вид втручання у права та законні інтереси його власника, спрямований на встановлення фактичних обставин справи, та арештоване майно можливо використати як доказ у справі. У той же час суд не погоджується з доводами слідчого про необхідність обмеження власника у праві користування паспортом, оскільки в такому випадку він буде позбавлений можливості реалізувати свої права, гарантовані законодавством України.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 шляхом заборони його відчуження та розпорядження, без обмеження права користування.

Також суд не вбачає підстав для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на реєстраційний номер облікової картки платника податків на ім`я потерпілого по-перше, з тих підстав, що слідчий у цій частині клопотання не підтримав, а по-друге, суду не доведена можливість використання вказаного вилученого документа як доказу в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Клопотання старшого слідчого Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 , виданий Білопільським РВ УМВС України в Сумській області 28 жовтня 1997 року шляхом тимчасового, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку позбавлення права на його відчуження та розпорядження, визначивши місцем зберігання арештованого документа домогосподарство, за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Копію даної ухвали негайно вручити старшому слідчому ОСОБА_3 , а також надіслати прокурору та власнику майна ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: