Суд
Ухвала
Іменем України
22 січня 2019 року
м. Київ
справа № 638/2804/18-к
провадження № 51- 237 ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргупотерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 5 жовтня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду на вищевказані судові рішення надійшла касаційна скаргапотерпілого ОСОБА_4 , в якій він просить скасувати судові рішення та призначити новий розглядв суді першої інстанції.
Із матеріалів провадження за скаргою вбачається, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 5 жовтня 2018 року залишено без задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах потерпілої ОСОБА_6 про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні № 00000082 від 17 березня 2016 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.191, ст.219, ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України (далі КК) та призначено судовий розгляд в даному провадженні на 14 грудня 2018 року на 11 год. в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова.
Харківський апеляційний судухвалою від 28 листопада 2018 року, керуючись ч.4 статті 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на зазначену ухвалу суду.

Потерпілий ОСОБА_4 не погодившись із рішеннями суду першої й апеляційної інстанції, звернувся із вказаною скаргою, яку просить задовольнити. При цьому посилається на незаконність оскаржуваних судових рішень з огляду на порушення судами кримінального процесуального законодавства та норм міжнародного права,а саме ст.24, п.4 ч.2 ст.315, 399, 419 КПК, статей 55, 129 Конституції України, ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також не врахування судами практики Конституційного Суду України та Верховного Суду України, положень ст.14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Суд, перевіривши касаційну скаргу та надані до неї копії судових рішень, дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Згідно із положеннями ч.1 ст.392 КПК, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:
1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;
3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч.2 ст.392 КПК, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Чинним КПК не передбачено окреме оскарження ухвали підготовчого судового засідання про призначення судового розгляду кримінального провадження по суті.
З урахуванням зазначеного апеляційний суд обґрунтовано дійшов висновку, що оскільки матеріали кримінального провадження перебувають в суді першої інстанції на стадії підготовчогого судового засідання, ухвала місцевого суду, якою вирішено питання про призначення кримінального провадження до розгляду по суті, окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

З урахуванням наведеного, зазначені висновки суду апеляційної інстанції є обґрунтованими.
У силу ч.4 ст.399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Отже, суд апеляційної інстанції, встановивши, що ухвала суду першої інстанції оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, і відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 , діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 5 жовтня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3