В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.12.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №1 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Моньки Красилівського району Хмельницької області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, неодружений, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта військової служби за контрактом, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1)08.06.2011 Красилівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік.
2)12.10.2011 року Красилівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;
3)02.04.2012 Красилівським районним судом Хмельницької області за ч. З ст. 185 КК України на підставі ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 26.05.2015 року ухвалою Шепетівського райсуду Хмельницької області від 18.05.2015 року на підставі ст. 81 КК України на невідбутний строк 6 місяців 19 днів
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:
відповідно до ст.ст. 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указів Президента України «Про часткову мобілізацію»:
- від 17 березня 2014 року №303/2014;
- від 6 травня 2014 року № 454/2014;
- від 21 липня 2014 року № 607/2014;
- від 14 січня 2015 року № 15/2015;
з 18 березня 2014 року в Україні діє особливий період, що охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (до 30.06.2017 - польова пошта НОМЕР_2 ) (по особовому складу) №58-РС від 26.03.2018 молодшого сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду командира евакуаційного відділення взводу технічного забезпечення мотопіхотного батальйону цієї ж військової частини, що дислокується по АДРЕСА_2 та поставлено на всі види забезпечення.

Згідно із затвердженим командиром військової частини НОМЕР_1 розпорядком дня, молодший сержант ОСОБА_5 повинен був прибути на службу до розташування вказаної військової частини по Олександрійському бульвару в АДРЕСА_2 о 8 годині 00 хвилин 23.06.2018.

Під час проходження військової служби молодший сержант ОСОБА_5 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен був керуватися вимогами ч.ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч.ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16, 58, 59, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язували його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, молодший сержант ОСОБА_5 , діючи в порушення вищевказаних вимог Закону, бажаючи тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, умисно, без поважних причин, о 8 годині 00 хвилин 23.06.2018 в умовах особливого періоду не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_2 .

В період з 23.06.2018 до 22.10.2018 року включно молодший сержант ухилявся від обов`язків військової служби та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

23.10.2018 молодший сержант ОСОБА_5 з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 .

Між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_4 06 грудня 2018 року укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч. 4,5 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 52, 63 КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.

Матеріальну та моральну шкоду кримінальним правопорушенням не завдано.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 06 грудня 2018 року про визнання винуватості, укладену між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому узгоджене в угоді покарання:

за ч.4 ст.407 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1, п.2 ч. 2 ст. 76 КК України , а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у виді цілодобового арешту застосованого ухвалою слідчого судді від 24.10.2018 року скасувати поновивши обвинуваченого в правах з моменту ухвалення вироку.

Речові докази по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний Київської області суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1