Справа № 478/619/19 Провадження № 1-в/478/146/2019
У Х В А Л А
02 травня 2019 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Казанківської ВК № 93 ОСОБА_4 ,
представника спостережної комісії ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка в режимі відеоконференції з Казанківською виправною колонією № 93 спільне подання начальника Казанківської виправної колонії № 93 Миколаївської області та голови спостережної комісії при Казанківській райдержадміністрації Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, судимого:
- 18.02.2012 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, на підставі ухвали суду від 03.07.2012 року направлений для відбуття покарання у місця позбавлення волі;
- 31.08.2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.309, ч.2 ст.310, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців;
- 15.02.2016 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.309, ч.1 ст.317, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,
В с т а н о в и в:
Начальник Казанківської виправної колонії № 93 та голова спостережної комісії при Казанківській РДА звернулися до суду з спільним поданням про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_6 .
Обґрунтовуючи подання про умовно-дострокове звільнення, начальник Казанківської ВК № 93 та голова спостережної комісії при Казанківській РДА посилаються на те, що засуджений ОСОБА_6 відбув 2/3 призначено строку покарання, сумлінно ставиться до праці, за що має заохочення, неухильно дотримується правил пожежної безпеки, виконує роботи із самообслуговування та має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Вину у злочині визнає повністю, визначену судом міру покарання вважає справедливою. Від кримінальної справи позову не має.
Також зазначено, що засуджений приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», на заходи виховного характеру реагує добре, вчасно робить правильні висновки. У колективі із засудженими не конфліктний, товариський, підтримує зв`язки з засудженими позитивної спрямованості.
У зв`язку з наведеним, начальник Казанківської ВК № 93 та голова спостережної комісії при Казанківській РДА вважають, що засуджений ОСОБА_6 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому, заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників Казанківської ВК № 93 та спостережної комісії, засудженого та думку прокурора, які підтримали подання, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даного засудженого не доводиться очікувати вчинення у майбутньому нових злочинів.
Судом встановлено, що вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.02.2016 року, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України та призначено покарання відповідно до ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.
З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі Казанківська виправна колонія (№ 93).
На момент розгляду клопотання невідбутий строк покарання засудженого ОСОБА_6 складає 1 рік 2 місяці 18 днів.
Таким чином, оскільки засуджений ОСОБА_6 відбув 2/3 строку покарання, призначеного вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.02.2016 року, суд, зважаючи на приписи ст.81 КК України, має переконатись у тому, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засіданні було досліджено матеріали подання та особову справу засудженого, згідно яких, судом встановлено наступне.
Так, із довідки про заохочення та стягнення від 11.04.2019 року вбачається, що засуджений ОСОБА_6 має 3 заохочення (подяки), які були до нього застосовані 02.10.2017 року, 27.03.2018 року та 27.06.2018 року.
Згідно характеристики від 11.04.2019 року, відбуваючи міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі, засуджений ОСОБА_6 характеризується позитивно, вважається таким, що виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою, дотримується правил пожежної безпеки, дбайливо ставиться до майна установи, встановлений режим не порушує, стягнень не має, подає позитивний приклад засудженим, які стали на шлях виправлення. У скоєному злочині розкаюється повністю, міру призначеного судом покарання вважає справедливою, від кримінальної справи позову не має та вважається готовим до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.
Відповідно до довідки від 11.04.2019 року, засуджений ОСОБА_6 з 20.02.2019 року приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення».
В той же час, за результатами дослідження матеріалів особової справи засудженого, судом встановлено наступне.
Як вбачається з довідки про індивідуальну оцінку ризиків від 2018 року Херсонської ВК №61, засуджений ОСОБА_6 характеризується посередньо та перебуває на профілактичному обліку установи як схильний до самогубства.
Відповідно до виписки з протоколу № 13 Херсонської виправної колонії № 61 від 10.07.2018 року, засудженому ОСОБА_6 відмовлено в направлені матеріалів до суду про заміну покарання більш м`яким, оскільки він не став на шлях виправлення.
Згідно витягу з протоколу № 5 від 18.03.2019 року, засудженому ОСОБА_6 було відмовлено в застосуванні ст.101 КВК України як такому, що не став на шлях виправлення, оскільки він не завжди здатний до самокерованої право-слухняної поведінки.
Крім того, як вбачається з характеристики Казанківської ВК № 93 від 18.03.2019 року, прибувши до виправної колонії засуджений ОСОБА_6 був розподілений до відділення № 2 та не працевлаштований за станом здоров`я. Не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не здійснює за ними належного догляду та їх використання за призначенням, допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Безвідповідально відноситься до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, але достатніх навичок для має. Стягнень та заохочень не має.
У скоєному злочині розкаюється частково, визначену судом міру покарання вважає занадто суворою. Виконує законні вимоги представників адміністрації тільки під контролем, загальноосвітній рівень не підвищує, на заходи виховного спливу реагує посередньо, не завжди робить для себе правильні висновки. Участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає. У колективі засуджених скритний, брехливий, дружні стосунки підтримує із особами різної спрямованості. Зовні не завжди охайний, вимог санітарії та гігієни дотримується тільки під контролем представників адміністрації, намагається утримувати в чистоті і порядку приліжкову тумбочку та спальне місце.
Судом також досліджено матеріали, які містяться в непідшитому вигляді в матеріалах особової справи засудженого та встановлено наступне.
Відповідно до рапорту молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки ДУ «Снігурівська ВК № 5» молодшого сержанта внутрішньої служби ОСОБА_7 , 11.01.2019 року під час проведення планового обшуку в відділенні № 1 о 14 год. 40 хв. в палаті № 14, засуджений ОСОБА_6 перешкоджав проведенню обшуку, висловлювався нецензурною лайкою в бік адміністрації, на зроблені зауваження не реагував. Засудженого ОСОБА_6 було затримано та доставлено до чергової частини для надання письмових пояснень, він надання яких він відмовився.
Актом від 11.02.2019 року, було зафіксовано факт відмови засудженого ОСОБА_6 від надання пояснень з приводу порушення режиму утримання, перешкоджанню проведенню обшуку та грубої поведінки.
Крім того, незважаючи на наявність в матеріалах подання інформації про те, що ОСОБА_6 приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» з 20.02.2019 року, судом встановлено, що в матеріалах особової справи засудженого міститься заява засудженого ОСОБА_6 про намір прийняти участь в програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Однак, як вбачається з довідки Казанківської ВК № 93 від 04.03.2019 року, засуджений ОСОБА_6 участі в програмах диференційованого виховного впливу не приймає.
Відповідно до вимог ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що в поведінці засудженого ОСОБА_6 хоч і мають місце певні позитивні зрушення, про що свідчить відсутність стягнень, наявність трьох заохочень у 2017-2018 роках, проте, період протягом якого відбулись ці зрушення, є занадто нетривалим.
Необхідно зазначити, що саме по собі заохочення, не доводять виправлення засудженого в сенсі положень ч.2 ст.81 КК України, так як для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці в період усього періоду відбування покарання довів своє виправлення.
Суд також вважає, що з відомостей про особу ОСОБА_6 що характеризують його під час відбування покарання та які містяться в матеріалах особової справи, не вбачається таких даних, які б свідчили про його повне виправлення.
Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь час відбування покарання.
Сумлінна поведінка, поряд з іншими ознаками, характеризується, у тому числі, дотриманням засудженим режиму відбування покарання та виконанням покладених на нього законом обов`язків, стримуванням від порушень режиму відбування покарання та від порушень правил внутрішнього розпорядку.
Відомості які містяться в матеріалах особової справи засудженого, негативно його характеризують, та не свідчать про його виправлення під час відбування покарання.
За таких обставин, суд переконався на підставі належних, достовірних і допустимих доказів, в їх сукупності та взаємозв`язку, що засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення, у зв`язку з чим, до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З огляду на викладене, суд вважає, що засудженого неможливо звільнити умовно-достроково від покарання, як такого, що став на шлях виправлення, тому в задоволенні спільного подання начальника Казанківської ВК № 93 та голова спостережної комісії при Казанківській РДА - слід відмовити.
Керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд, -
П о с т а н о в и в:
В задоволенні спільного подання начальника Казанківської виправної колонії № 93 Миколаївської області та голови спостережної комісії при Казанківській райдержадміністрації Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з моменту її проголошення через Казанківський районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Казанківського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1