Справа № 206/1716/19
Провадження № 1-в/206/113/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2019року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючий-суддя ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
представника заявника лікаря-психіатра ОСОБА_6 ,
особи, стосовно якої проводиться
розгляд письмової заяви ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_6 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка, Нікопольського району Дніпропетровської області, про продовження примусових заходів медичного характеру, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2019 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла письмова заява представника Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_6 про продовження застосуваня до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру зі звичайним наглядом. Заява мотивована тим, що до ОСОБА_7 згідно ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.12.2017 року застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психітаричного закладу із звичайним наглядом. Відповідно до ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.03.2018 року ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.12.2017 року змінено, а саме: виключено посилання на спрямованість умислу, мету мотив його дій при вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Згідно ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2018 року ОСОБА_7 було продовжено примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, строком до 6 місяців. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примуосвих захоах медичного характеру № 34 від 25.03.2019 року, ОСОБА_7 рекомендовано продовжити примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до відділення із звичайним наглядом.
В судовому засіданні представник, лікар-психіатр просив задовольнити заяву.
Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити заяву.
Захисник-адвокат в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні письмової заяви, мотивуючи тим, що заява подана після закінчення строків застосування примусових заходів. Особа, що перебуває на заходах вказав, що бажає лікуватись вдома.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Судом встановлено, що до ОСОБА_7 згідно ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.12.2017 року застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психітаричного закладу із звичайним наглядом. Відповідно до ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.03.2018 року ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.12.2017 року змінено, а саме: виключено посилання на спрямованість умислу, мету мотив його дій при вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Згідно ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2018 року ОСОБА_7 було продовжено примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, строком до 6 місяців. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 34 від 25.03.2019 року, ОСОБА_7 рекомендовано продовжити примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до відділення із звичайним наглядом. обгрунтовано тим, що виражені афективні розлади на тлі значного недорозвитку інтелектуально-мнестичної сфери, суттю якого є нездатність усвідомлювати доцільність своїх вчинків та передбачати їх наслідки, асоціальний спосіб життя з розладами потягів детермінуючий скоєння правопорушення, а також з метою проведення комплексної індивідуальної програми реабілітації.
Згідно ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:
1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;
2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;
3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;
4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Згідно ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно ч. 2 ст. 95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Згідно ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам слід розглядати такі справи в порядку, передбаченому статтями 419, 422, 424 КПК України. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
Відповідно до ст. 19 Закону Укаїни "Про психіатричну допомогу", примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи іншого законного представника, у разі якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.

Особа, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, має право звернутися до суду із заявою про зміну або припинення застосування примусових заходів медичного характеру не частіше одного разу на 6 місяців та незалежно від того, чи розглядалося це питання судом в зазначений період. Особа, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, має право звернутися до обраного нею незалежного лікаря-психіатра з метою отримання висновку про стан свого психічного здоров`я та про необхідність застосування до неї примусових заходів медичного характеру. У висновку незалежного лікаря-психіатра мають бути зазначені підстави для зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру. У разі відсутності таких підстав у висновку обґрунтовується необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру. Адміністрація закладу з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, а також адміністрація кримінально-виконавчої установи, якщо примусові заходи медичного характеру застосовуються до особи за місцем відбування покарання, зобов`язані забезпечити безперешкодну можливість обстеження особи обраним нею незалежним лікарем-психіатром на території закладу з надання психіатричної допомоги або кримінально-виконавчої установи відповідно.

Строк дії ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2018 року про продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно - ОСОБА_7 закінчився 14 березня 2019 року.

Огляд комісією лікарів ОСОБА_7 було проведено 25.03.2019 року, тобто з порушенням строків проведення такого огляду визначених у ч. 1 ст. 95 КК України, тобто не рідше одного разу на 6 місяців.

Враховуючи вищевикладене та те, що строк примусових заходів медичного характеруу виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 закінчився, суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні письмової заяви представника Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_6 про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 .
Керуючись ст.ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 94, 95 Кримінального кодексу України, ст.ст. 372, 503, 512-514 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні письмової заяви представника Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_6 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка, Нікопольського району Дніпропетровської області, про продовження примусових заходів медичного характеру відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів.

Суддя ОСОБА_1