Провадження № 1-кс/761/207/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 січня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Аспектенерго» на бездіяльність слідчого СУФР Офісу ВПП ДФС України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №320 161 001 100 000 66,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Аспектенерго» на бездіяльність слідчого СУФР Офісу ВПП ДФС України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №320 161 001 100 000 66 від 25.02.016.

На обґрунтування скарги зазначено, що 26.06.2018 у вказаному вище кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києві від 22.06.2018 проведенні обшуки, за результатами яких вилучені документи фінансово-господарської діяльності, печатки та штампи ТОВ «Аспектенерго», які визнані речовими доказами, однак на думку ініціатора скарги, є тимчасово вилученим майном.

Заявник вважав, що така бездіяльність слідчого ОСОБА_4 є неправомірною і порушує інтереси ТОВ «Аспектенерго».

У судове засідання заявник, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду скарги належним чином, не прибув, просив здійснити розгляд скарги за його відсутності

Слідчий СУ ФР ОВПП ДФС до суду також не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

Статтею 2 визначені завдання кримінального провадження, до яких серед іншого віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Крім того, процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування покладається на слідчого суддю.

Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень покликаний забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Відповідно до ст. 7 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких віднесені законність (ст. 9 КПК), змагальність (ст. 22 КПК) та диспозитивність ( ст. 26 КПК).

Відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України та Кримінального процесуального кодексу.

Так, у силу ч. 3 ст. 306 КПК розгляд скарг на бездіяльність слідчого, здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала таку скаргу.

Наведена норма спрямована на дотримання учасниками кримінального провадження засад змагальності та диспозитивності.

Відповідно ст. 22 КПК зміст змагальності у кримінальному провадженні полягає у самостійному обстоюванні сторонами їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів передбаченими КПК засобами.

Диспозитивність, яка визначена ст. 26 КПК, передбачає, що сторони кримінальному провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Слідчий суддя, у свою чергу, відповідно до ч.6 ст. 22 КПК зобов`язаний, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створити необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У той же час принцип змагальності у силу ст. 22 КПК саме на особу, яка звернулася з скаргою, покладає обов`язок обстоювання її правової позиції, доведення обставин, які вона вважає порушенням відповідних прав, свобод та законних інтересів.

Таким чином, слідчий суддя при вирішенні ініційованого заявником питання зобов`язаний не лише дослідити надані йому матеріали, але й забезпечити особі право на безпосереднє відстоювання своєї позиції під час розгляду скарги.

Неприбуття заявника до суду унеможливило встановлення усіх обставин, які є необхідними для вирішення скарги по суті заявлених вимог, тобто перешкодило виконанню слідчим суддею покладених на нього обов`язків щодо об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ч. 2 ст. 307 КПК визначений вичерпний перелік можливих рішень за результатами розгляду скарг.

У той же час вказані рішення можуть бути прийняті виключно за наслідками розгляду скарги, здійснення якого можливо виключно за участі її ініціатора. Викладені вище обставини унеможливлюють розгляд скарги по суті та прийняття рішення у порядку ст. 307 КПК.

На підставі викладеного слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для залишення скарги без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 2, 7, 9, 22, 303-306, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Аспектенерго», на бездіяльність слідчого СУФР Офісу ВПП ДФС України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №320 161 001 100 000 66, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1