Справа № 161/3000/19
Провадження № 1-кп/161/535/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 13 березня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004786, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 20.02.2019 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Полтавка Калінінського району, Киргизстан, мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 будучи, відповідно до наказу №22 від 30 березня 2018 року на посаді представника торговельного ТзОВ «1001 дрібниця», будучи матеріально-відповідальною особою, в порушення вимог п.2.17 службової інструкції представника торговельного, затвердженої директором ТзОВ «1001 дрібниця» від 04.04.2018 року, керуючись єдиним умислом, привласнив грошові кошти даного товариства, отримані від суб`єктів господарювання за раніше поставлені товарно-матеріальні цінності, спричинивши ТзОВ «1001 Дрібниця» матеріальної шкоди в розмірі 4386,63 гривень.

Так, він, 07.11.2018 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись в приміщенні магазину «Едельвейс» по вул. Карла Маркса, 5б в смт.Маневичі Волинської області, отримав грошові кошти від приватного підприємця ОСОБА_7 в сумі 1823,73 грн., як оплату для ТзОВ «1001 дрібниця» за поставлені йому товарно-матеріальні цінності, відповідно до накладної №159229 від 16.10.2018 року, після чого умисно, з корисливих мотивів, ввірені йому кошти до каси підприємства не вніс, a привласнив, використавши їх на власні потреби, чим спричинив ТзОВ «1001 дрібниця» матеріальної шкоди.

Він же, продовжуючи свої протиправні дії, умисно, з корисливих мотивів, 21.11.2018 року, точного часу досудовим розслідуванням нe встановлено, перебуваючи в приміщенні магазину за адресою: АДРЕСА_2 отримав грошові кошти від приватного підприємця ОСОБА_8 в сумі 469,9 грн., як оплату для ТзОВ «1001 дрібниця» за поставлені йому товарно-матеріальні цінності відповідно до накладної №184612 від 21.11.2018 року, після чого, умисно, з корисливих мотивів, ввірені йому грошові кошти до каси підприємства не вніс, а привласнив, використавши їх на власні потреби, чим спричинив ТзОВ «1001 дрібниця» матеріальної шкоди.

Він же, продовжуючи свої протиправні дії, умисно, з корисливих мотивів, 21.11.2018 року, точного часу досудовим розслідуванням нe встановлено, перебуваючи в приміщенні магазину по АДРЕСА_3 , отримав грошові кошти від приватного підприємця ОСОБА_9 в сумі 2093 грн., як оплату для ТзОВ «1001 дрібниця» зa поставлені їй товарно-матеріальні цінності, відповідно до накладної №184656 від 21.11.2018 року, після чого, умисно, з корисливих мотивів, ввірені йому грошові кошти до каси підприємства не вніс, а привласнив, використавши їх на власні потреби, чим спричинив ТзОВ «1001 дрібниця» матеріальної шкоди.

Всього обвинувачений ОСОБА_5 привласнив грошових коштів ТзОВ «1001 дрібниця», що були йому ввірені, на загальну суму 4386, 63 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в привласненні чужого майна - товарно-матеріальних цінностей ТзОВ «1001 дрібниця», які були йому ввірені, фактично визнав. Дав показання, що з березня 2018 року працював на посаді представника торговельного ТзОВ «1001 дрібниця» та був матеріально-відповідальною особою. 7.11.2018 р., 21.11.2018 року, отримав грошові кошти від суб`єктів господарювання за раніше поставлені товарно-матеріальні цінності в загальній сумі 4386,63 грн. та не вніс в касу товариства. Заперечив, що кошти привласнив, ствердивши, що взяв їх в рахунок заробітної плати. В подальшому вину визнав повністю та ствердив про намір привласнити якомога більшу суму, оскільки знав, що його хотіли звільнити з роботи. Збитки повністю відшкодовані. Зі слів - розкаявся та просив суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його винуватість у привласненні чужого майна - товарно-матеріальних цінностей ТзОВ «1001 дрібниця», які були йому ввірені, підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні дав показання, що при проведенні звіряння взаємних розрахунків за вказані в обвинувальному акті періоди було виявлено недостачу коштів, які допустив ОСОБА_5 , після чого було встановлено, що 4386,63 грн. було ним привласнено на власні потреби. Збитки ТзОВ «1001 дрібниця» відшкодовані повністю, матеріальних претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладався на думку суду.

Наказом №22 від 30 березня 2018 року ОСОБА_5 прийнято на роботу на посаду представника торговельного ТзОВ «1001 дрібниця» та укладено договір про повну матеріальну відповідальність від 01.04.2018 року.

Окрім того, ОСОБА_5 ознайомлено з службовою інструкцією представника торговельного та надано для службового користування автомобіль (що стверджується актом прийому-передачі від 01.04.2018 року).

Актами звіряння взаємних розрахунків за періоди з 01.11.2018 року по 19.12.2018 року, з 01.11.2018 року по 21.11.2018 року, з 01.10.2018 року по 14.12.2018 року та видатковими накладними від 16.10.2018 року, 21.11.2018 року стверджується, отримання ОСОБА_5 від фізичних-осіб підприємців коштів на загальну суму 4386, 63 грн., які ним було привласнено.

Згідно наказу №140 від 14 грудня 2018 року ОСОБА_5 звільнено з посади представника торговельного за угодою сторін.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.191 КК України, тобто умиснопривласнив чуже майно, що було йому ввірене.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить добровільне відшкодування завданих збитків.

Суд не вважає обставиною, що пом`якшує покарання щире каяття, так як в судовому засіданні він давав суперечливі показання та не висловлював жалю з приводу вчинених ним дій.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав, зі слів - розкаявся, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, збитки ТзОВ «1001 дрібниця» добровільно відшкодовані повністю, представник потерпілого щодо покарання покладається на розсуд суду, вчинений ним злочин, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, однак він не працює, постійного джерела доходу не має, що виключає можливість призначення покарання у виді штрафу та виправних робіт, тому суд, призначає покарання у межах санкції ст. 191 ч.1 КК України, у виді обмеження волі з позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади на певний строк, з застосуванням ст.75 КК України.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.191 ч.1 КК України, призначивши покарання - 1 (один) рік обмеження волі, з позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1