Провадження № 1-кс/582/86/19
Справа № 582/1498/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 року

Слідчий суддя Недригайлівського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів клопотання заступника начальника Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області начальника СВ майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Недригайлівського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000225, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2019, відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

До Недригайлівського районного суду Сумської області надійшло клопотання заступника начальника Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області начальника СВ майора поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Недригайлівського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000225, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2018.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке вчинене за наступних обставин.

11.11.2018 у нічний час (точно часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,. знаходилися в с. Коровинці Недригайлівського району Сумської області, по вул. Київська, поблизу магазину «Всесвіт», де вони відпочивали.

У цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 виникла сварка на грунті раптово виниклих неприязних відносин, підчас якої у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, реалізуючи який він здійснив поштовх обома руками в області грудної клітини ОСОБА_11 від чого останні впав на спину, при цьому вдарився головою об асфальтоване покриття тротуару.

Згідно висновку СМЕ № 32 від 16.01.2019 ОСОБА_11 були завдані тілесні ушкодження у вигляді: 1) ЗЧМТ, забій - здавлення головного мозку, 2 ) лінійний перелом лобної і тім`яної кісток; 3) епідуральна гематома в лобно тім`яній ділянці зліва, згідно додатку до правил про проведення СМЕ наказу№6 від 17.01.1995 року МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово- медичної служби України», відповідно до пункту 2.1.3 (б,в) відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Пошкодження у вигляді перелому нижньої стінки правої глазниці відповідно до п. 2.3.1 (а) правил визначення тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 від 17.01.1995 року МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - тобто в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

30.11.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні цього злочину.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема показами потерпілого, свідків та іншими матеріалами.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування, на думку слідчого, встановлені ризики, передбачені у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Про існування вказаних ризиків, на думку слідчого, свідчать такі обставини: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який згідно санкції ст. 121 ч.1 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 8 років. Підозрюваний ніде не працює та не має стабільного джерела доходів, раніше був засудженим за вчинення злочину проти здоров`я особи, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за вживання спиртних напоїв.

За таких обставин, слідчий вважає, що ці обставини є вагомими і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, а тому до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який виправдає потреби судового провадження та вказаний ступінь втручання у його права і свободи.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_6 , кожен окремо, клопотання підтримали і просили його задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, врахувавши, що він від слідства не ухилявся, оскільки на телефонні дзвінки слідчого відповідав, але не міг з`явитися до слідчого відділення, оскільки перебував на офіційній роботі за межами області. Також пояснив, що має зареєстроване місце проживання, проживає з батьками, наміру переховуватись у нього не було.

Захисник ОСОБА_7 заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки на його думку, більш м`який запобіжний захід належним чином забезпечить поведінку підзахисного під час проведення досудового розслідування, оскільки підозрюваний від слідства переховуватися не збирається.

Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше несудимої особи, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

Частинами 1, 2, 4 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У судовому засіданні встановлено, що 03.12.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років .

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України .

Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та не викликає сумнівів щодо їх достатності.

Також, суд враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу.

Крім того, оцінка доказів, які підтверджують винуватість чи невинуватість підозрюваного, які будуть покладені в основу обвинувального вироку чи навпаки, виправдувального вироку, згідно ст. 368 КПК України є предметом судового розгляду по суті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Також, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обмеження свободи особи має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання ( справа «Буткевічюс проти Литви»).

Також, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Ходорковський проти Росії», при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними.

Суд враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання за реєстрацією у АДРЕСА_2 , проживає разом з матір`ю, батьком та сестрою. За даними погосподарського обліку ОСОБА_5 працює за межами сільської ради. Скарги на його поведінку від жителів села до виконкому сільської ради не надходили, що підтверджується довідкою Коровинської сільської ради Недригайлівського району.

Відповідно до довідки Недригайлівського ВП від 05.12.2018 за №9887, ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності Недригайлівським ВП 07.02.2018 за ч. 1 ст. 178 КУпАП (розпивання пива, алговольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді. Отже, з цієї довідки вбачається, що у діях ОСОБА_5 немає систематичності у вчиненні таких адміністративних правопорушень, як про це викладеного у клопотанні.

Як на один із ризиків слідчий в своєму клопотанні посилається на те, що підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ніде не працює, офіційного заробітку не має, тому немає коштів для забезпечення свого існування. Цей ризик у судовому засіданні не підтвердився, оскільки ОСОБА_5 офіційно працевлаштований та працює у Київській області, про що також вказано у довідці сільської ради.

На думку слідчого судді, прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки у судовому засіданні доведено лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, а ризики, на які вказує слідчий та прокурор ґрунтуються лише на припущеннях, окрім ризику щодо переховування підозрюваного від досудового розслідування, враховуючи його місце роботи за межами області.

Суд вважає, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження, даними про особу підозрюваного та практикою Європейського суду з прав людини, не встановлено достатніх підстав, які виправдовують застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і запобігти встановленим ризикам можливо у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід, на переконання слідчого судді, буде достатнім та необхідним, доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Таким чином, під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування, а також під час розгляду клопотання у судовому засіданні слідчим суддею встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, враховуючи його місце роботи за межами області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177-178, 181, 183, 184, 193-194, 196, 205, 209, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання заступника начальника Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області начальника СВ майора поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Недригайлівського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати до слідчого Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУ НП в Сумській області, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі Недригайлівського району Сумської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Встановити строк дії ухвали в частині покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків до 10 квітня 2019 року 24 год. 00 хв.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього ухвалою суду обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ОСОБА_5 особистого зобов`язання покласти на слідчого та прокурора (на час перебування справи у провадженні суду).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали слідчого судді негайно вручити підозрюваному після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчого судді проголошено 15 лютого 2019 року о 15 годині 00 хвилин.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Слідчий суддя: ОСОБА_1