Справа № 597/208/19
Провадження № 1-кп/597/19/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2019 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідавань за № 0000265 від 20.12.2018 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, освіта базова вища, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

01.02.2019 року до Заліщицького районного суду в порядку ст.291 КПК України звернувся прокурор з обвинувальним актом щодо ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним.

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 19 грудня 2018 року біля 21 години 30 хвилин, перебуваючи на вулиці Шкільна 2 в смт.Товсте Заліщицького району Тернопільської області, побачив припарковиний автомобіль Опель Фронтера № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на вчинення крадіжки з салону даного автомобіля. Надалі ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та він не був помічений сторонніми особами, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, реалізовуючи свій злочинний умисел на крадіжку, бажаючи настання протиправних наслідків, скориставшись тим, що двері автомобіля не були зачинені на замок, шляхом вільного доступу викрав із салону автомобіля автомагнітолу LG модель LAC2900RN, вартістю 463 гривні 50 копійок, лопату, вартістю 300 гривень, із моторного відділення акумуляторну батарею, вартістю 1100 гривень, із багажного відділення гідравлічний домкрат, вартістю 516 гривень 67 копійок, та ключ, вартістю 100 гривень. Після чого з викраденим з місця події втік, чим завдав матеріальних збитків ОСОБА_5 на загальну суму 2480 гривень 17 копійок.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

19.01.2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення згідно вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, згідно з умовами якої:

обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та відшкодував потерпілому заподіяні збитки;

сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст.476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження підсудне Заліщицькому районному суду.

Обставини, викладені в обвинувальному акті, не вимагають судового розгляду в закритому судовому засіданні, судом колегіально або судом присяжних.

Відповідно до вимог ст.314 ч.3 п.1 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просить затвердити угоду, в якій він беззаперечно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення, та призначити йому узгоджену в ній міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 просить затвердити угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_3 та пояснив, що розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, підтвердив суду, що не має до обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальних претензій. Матеріальну шкоду йому відшкодовано в повному обсязі.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у формі приватного обвинувачення.

Злочин у вчиненні якого ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим, згідно з вимогами ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди, спричиненої потерпілому, згідно ст.66 КК України, судом визнаються як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст.471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінально-процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиїх прав, свобод та інтересів, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом. А, тому, суд вважає, що угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 слід затвердити.

Суд також вважає, що речові докази у кримінальному провадженні: автомагнітолу LG модель LAC2900RN та гідравлічний домкрат, слід вважати переданими за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Також суд вважає, що слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати на користь держави, а саме: вартість проведених судових товарознавчих експертиз, оскільки вони виникли через проведення експертиз речових доказів.

Керуючись ст.ст.314,373,374,468,469,471,474,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 19 січня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000265.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 19 січня 2019 року покарання у виді 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень штрафу в дохід держави, що становить 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Речові докази у кримінальному провадженні: автомагнітолу LG модель LAC2900RN та гідравлічний домкрат, вважати переданими за належністю ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на користь держави, а саме: вартість проведених судових товарознавчих експертиз № 6-1045/18 від 28.12.2018 року, № 6-1046/18 від 28.12.2018 року у розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1