печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на незаконне затримання,-

В С Т А Н О В И В :
06.03.2019 року адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на незаконне затримання, вказана скарга передана в провадження слідчого судді ОСОБА_1 11.03.2019 року.

В обґрунтування скарги зазначено, що 04.03.2019 року о 17.00 год. після проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого нічого не було виявлено та вилучено, останнього було затримано старшим слідчим ООВС ГСУ НП України ОСОБА_5 на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України у кримінально провадженні №00000513. Адвокат вказує, що зазначене затримання є незаконним, здійснене з порушенням чинного законодавства України та норм міжнародного права, а тому просить негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся своєчасно та належним чином, причини своєї неявки не повідомив..

Слідчий та прокурор в судове засідання також не з`явилися, про день та час розгляду скарги повідомлялися своєчасно та належним чином.

За таких обставин, враховуючи строки розгляду зазначеної категорії справ визначені КПК України, приймаючи до уваги положення статті 28 Кримінального процесуального Кодексу України щодо розумних строків розгляду, а також принцип диспозитивності та змагальності кримінального провадження (статті 22,26 КПК України), суд вважає за можливе, розглянути справу за відсутності заявника, слідчого та прокурора.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, приходить до наступного висновку.

З матеріалів скарги вбачається, що у провадженні слідчого управління Головного слідчого управління НП України перебувають матеріали кримінального провадження №00000513, внесеного до ЄРДР 12.09.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.28, ч.3 ст.368, ч.3 ст.28, ч.1 ст.366, ч.3 ст.28, ч.1 ст.365 КК України.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 208, 42 КПК України підозрюваний має права вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Відповідно до ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Слідчим суддею встановлено, що протокол затримання ОСОБА_4 04.03.2019 року складений відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст. 208 КПК України. Істотних порушень прав та свобод людини при складанні такого протоколу адвокатом не наведено та слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. 206-213, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на незаконне затримання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1