Справа № 541/155/19
Провадження № 1-кп/541/104/2019
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2019 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Миргород кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 01.01.2019 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківської області, українця, громадянина України, з середньою неповною освітою, не працюючого, неодруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч.3КК України,

за участю сторін та інших учасників судового провадження
прокурора ОСОБА_4

захисника,адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_6

представника органу пробації ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
14 грудня 2018 року близько 15 години, ОСОБА_3 , маючи намір та бажання на таємне викрадення чужого майна, взявши заздалегідь підготовлений поліпропіленовий мішок білого кольору та санчата, прибув до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Далі, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, у повній мірі усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, через відчинені вхідні двері проник до господарського приміщення, що розташоване на території домоволодіння за вищевказаною адресою. Оглядом приміщення виявив цегляну плиту, яка обладнана чавунною пічною плитою та двома металевими юшками.

Поряд з цим на підлозі приміщення знаходилися гальмівні колодки до потяга, які виготовлені з металу чорного кольору. Разом вага металевих виробів складає 73,4 кг.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , із застосування фізичної сили, демонтував металеві деталі пічного опалення, які разом з гальмівними колодками помістив до заздалегідь підготовленого поліпропіленового мішка, після чого з місця скоєння злочину зник, вивіз на санчатах викрадені речі з території домоволодіння за вищевказаною адресою. Відповідно до висновку товарознавчої експертизи №70 від 15.01.2019 - ринкова вартість брухту чорного металу масою 73,4 кг. на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме 14.12.2018 може складати 438 грн. 20 коп.

В подальшому ОСОБА_3 викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю довів свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 438 грн. 20 коп.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до приміщення.

15 березня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 зі згоди потерпілої ОСОБА_6 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у виді 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.2,3 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора підозрюваного або обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості,тяжких злочинів .

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, що, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

Обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнає. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості є добровільним, потерпілий дав згоду на укладення угоди про визнання винуватості. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 зі згоди потерпілої ОСОБА_6 і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання судових витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. 314 ст.373, ст.374, ст.475 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 березня 2019 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3( три) роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органу з питань пробації.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_3 особисте зобов`язання скасувати після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на проведення експертизи в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві ) гривні.

Речові докази, частини плити пічного опалення, тормозні колодки до потягу в кількості 4 штукивважати повернутими потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1