Справа № 524/6510/18
Провадження № 1-кп/524/96/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002453 від 07.07.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Сорочинці, Миргородського району Полтавської області, українця , громадянина України, не працюючого, одруженого, із середньою-спеціальною освітою, судимого:

1)01.07.1998 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 3 ст. 140, ст.. 43 КК України( в редакції 1960 року) до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

2)14.05.2003 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69, 71 КК України до покарання у вигляді 1-го року 6-ти місяців позбавлення волі;04.09.2004 року звільнений із Кременчуцької виправної колонії №69 по відбуттю строку покарання.

3)03.09.2008 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

4)22.02.2010 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ст.. 71 ч.1 КК України до покарання у вигляді 4 х років позбавлення волі.

5)26.10.2010 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5-ти років позбавлення волі. 03.04.2014 року звільнений із Кременчуцької виправної колонії № 69, умовно-достроково згідно ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 26.03.2014 року на невідбутий строк 9 місяців 20 днів.

6)18.03.2018 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

7)23.01.2019 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 185, ст.. 71 ч.1 КК України до покарання у вигляді 3-х років 3-х місяців позбавлення волі.

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

06.07.2018 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , повторно, виходячи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна , перебуваючи в другому під`їзді будинку АДРЕСА_2 , де з відчиненого тамбуру, шляхом вільного доступу, таємно для оточуючих, викрав велосипед марки «Exstreme 20», салатового кольору, який належить потерпілій ОСОБА_5 , чим завдав останній матеріальну шкоду на суму 1501, 28 грн. З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

12.07.2018 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 , повторно, виходячи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна , перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , де на 3-му поверсі вказаного будинку, із відчиненого тамбуру, шляхом вільного доступу, таємно для оточуючих, відрізавши велосипедний замок, викрав велосипед марки «Ardis», який належить потерпілій ОСОБА_6 , чим завдав останній матеріальну шкоду на суму 2 374,75 грн.. З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив , що він 06.07.2018 року , точного часу не пам`ятає, по вул. Європейській в м. Кременчуці, у під`їзді будинку із тамбуру, який був відчинений, викрав велосипед, який в подальшому здав в ломбард, отримавши за велосипед 200 грн., які витратив на власні потреби та на допомогу хворій матері . Також 12.07.2018 року по АДРЕСА_3 , він викрав із тамбуру, який був відчинений, велосипед червоного кольору, марки «Ардіс». Вищевказаний велосипед він здав в ломбард за 600 грн., гроші витратив на власні потреби і на допомогу хворій матері . Цивільні позови потерпілих визнає у повному обсязі і матеріальну і моральну шкоду. У скоєному щиро кається, просить його суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина у скоєному повністю підтверджується :

-показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка у судовому засіданні пояснила, що 06.07.2018 року о 18 год. 00 хв. вона повернулася із роботи додому. У них в будинку маленький тамбур, в якому стояв велосипед. Тамбур вона не закрила, оскільки через 15 хвилин після неї повинен був чоловік йти на роботу . Після того як вона з чоловіком вийшла в тамбур, щоб зачинити двері, то побачила що велосипеду вже немає. Чоловік шукав на всіх поверхах під`їзду будинку велосипед, але не знайшов , тоді вона зателефонувала до поліції. Приїхала поліція, склали всі необхідні документи, вона написала заяву. Її сусід бачив, як невідомий чоловік виносив велосипед, який належить ій із під`їзду будинку . Вона із чоловіком ходила до ломбарду в пошуках свого велосипеду. В ломбарді їй повідомили, що її велосипеду в них не було, хоча із відеозапису, який вона побачила в поліції, велосипед знаходився в ломбарді і на наступний день був проданий . Велосипед був марки «Exstreme 20», дитячий, оранжевий із салатовими вставками. Своєму сину вона не повідомляла, що викрали його велосипед, оскільки він був у дитячому таборі і вона не хотіла його засмучувати. На задоволенні цивільного позову наполягає, просить суд стягнути з обвинуваченого на її користь матеріальну шкоду у розмірі 1501,28 грн., та моральну шкоду у розмірі 1498,72 грн. Моральна шкода виразилась в тому, що її неповнолітній син дуже переживав із -за того , щоб був викрадений його велосипед , ій та чоловікові прийшлося його заспокоювати у зв,язку з чим довелося купити новий велосипед. На час події вона годувала другу дитину груддю і стрес, який вона відчула від події , відобразився на годуванні дитини, вона дуже хвилювалась що її неповнолітня дитина на канікулах залишилась без велосипеду , вона нервувала , погано спала . Просить призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду, на призначенні суворого покарання обвинуваченому не наполягає.

-показаннями потерпілої ОСОБА_6 яка у судовому засіданні пояснила, що 12.07.2018 року приблизно о 14 год. 00 хв. вона повернулась додому і побачила, що у тамбурі відсутній дитячий велосипед марки «Ardis», яким користувався її син. Її сусідка повідомила їй, що бачила, як викрадали її велосипед, але побоялась вийти із квартири.Тамбур зачиняється на замок і доступ до нього мають жильці 4-х квартир. Сусідка ій також повідомила , що точно пам`ятає, що закривала двері до тамбуру коли прийшла додому . Сусідка викликала поліцію з приводу крадіжки її велосипеда . Її син дуже сильно хвилювався, з приводу крадіжки велосипеду. Вони з чоловіком самостійно знайшли свій велосипед у ломбарді «Імперіал», про що вона повідомила слідчому, але останній сказав, їй, що нічого не може зробити, щоб забрати велосипед із ломбарду . На задоволенні цивільного позову наполягає, просить суд стягнути з обвинуваченого на її користь матеріальну шкоду у розмірі 2374,75 грн., та моральну шкоду у розмірі 625,25 грн. Моральна шкода виявляється в тому, що її син дуже сильно переживав, з приводу того що було викрадено його велосипед. Сина довелося заспокоювати, у неї був порушений сон Просить призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду, на призначенні суворого покарання обвинуваченому не наполягає.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доказаним у судовому засіданні скоєння обвинуваченим злочину середньої тяжкості і кваліфікує його дії по факту крадіжки велосипедів у потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. Хоча дії ОСОБА_4 по вищевказаним епізодам суд вважає необхідно кваліфікувати за ст.. 185 ч.3 КК України з кваліфікуючою ознакою проникнення у інше приміщення , оскільки відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне, недозволене, протиправне потрапляння (входження) до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.
Залежно від того, які фактичні ознаки складу суспільно небезпечного діяння будуть установлені, як ці ознаки будуть співвідноситися з ознаками складу злочину, що містяться у кримінально-правовій нормі, та від того, як вони трактуються й застосовуються на практиці, можна виділити фізичний та юридичний (психологічний) критерії розуміння поняття «проникнення». Характерними рисами першого є: а) факт входження чи потрапляння у сховище; б) спосіб, місце, час та обставини (існуючий режим доступу до майна, яке там знаходилося), за яких відбулося входження чи потрапляння у сховище. Характерними рисами другого є: а) незаконність входження у сховище (за відсутності в особи права перебувати там, де знаходиться майно, на заволодіння яким спрямовані її дії); б) мета, яку переслідує особа, що вчиняє таке входження, усвідомлення характеру (перебігу) вчинюваного нею суспільно небезпечного діяння, зокрема й факту незаконного проникнення (потрапляння чи входження) у сховище, передбачення наслідків свого діяння, а як встановлено у судовому засіданні , а саме як пояснили потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , доступу до тамбурів не було, вони зачинялися на замок і обвинувачений ОСОБА_4 туди потрапив незаконно і не мав там права знаходитись . Але так як згідно з вимогами ст.. 337 ч.1 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, оскільки органами досудового розслідування ОСОБА_4 було висунуте обвинувачення по даним епізодам крадіжки за ст.. 185 ч.2 КК України , то суд в межах висунутого обвинувачення і проводить судовий розгляд справи.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які на суворому покаранні не наполягають, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Суд також при призначенні обвинуваченому покарання враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), в яких Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

При призначенні обвинуваченому покарання враховується судом і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Судом також враховується поведінка обвинуваченого за час досудового розслідування, де він активно сприяв розкриттю злочину, а також під час судового розгляду, де він щиро покаявся у вчиненому злочині.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлені.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, по яких кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді позбавлення волі, але не на максимальний строк , так як обвинуваченим скоєний злочин середньої тяжкості, потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не наполягають на призначенні обвинуваченому суворого покарання . Також покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначено із застосуванням ст. 70 ч.4 КК України, оскільки він судимий 23.01.2019 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 185, ст.. 71 ч.1 КК України до покарання у вигляді 3-х років 3-х місяців позбавлення волі і після постановлення вироку встановлено, що ОСОБА_4 винний ще в іншому злочині вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, тому суд вважає скласти частково покарання призначене за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.01.2019 року у вигляді 1 року 4-х місяців позбавлення волі . Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати із 23.01.2019 року згідно вироку Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.01.2019 року .

Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної і відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. В частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 1501,28 грн. відповідно до вимог ст.. 1166 ЦК України цивільний позов потерпілої підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки із обвинувального акту убачається , що обвинувачений викрав у потерпілої ОСОБА_5 велосипед марки «Exstreme 20», вартістю 1501,28 грн., тобто на вищевказану суму діями обвинуваченого потерпілій була завдана матеріальна шкода .

Суд вважає цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 1498,72 грн. підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 23, 1168 ЦК України частково, у розмірі 1000 грн. , так як моральна шкода , яка була завдана потерпілій ОСОБА_5 виявляється в тому що, у зв`язку з крадіжкою її велосипеду змінився уклад її життя , так як вона хвилювалась за свого неповнолітнього сина , оскільки його велосипед був викрадений , він з цього приводу дуже переживав , тому довелося сину купити новий велосипед, щоб його якось заспокоїти. На час події вона годувала другу дитину груддю і стрес, який вона відчула від події відобразився на годуванні дитини. Також ступінь отриманих потерпілою моральних страждань, характер незручностей, які потерпіла зазнала внаслідок викрадення у неї майна, та враховуючи принцип розумності і справедливості, який закріплений ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, розмір відшкодування моральної шкоди повинен становити 1000 грн., оскільки саме такий розмір відшкодування, на думку суду, є адекватним обсягу та характеру немайнових втрат , яких зазнала потерпіла ОСОБА_5 .

Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної і відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню . В частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 2374,75 грн. відповідно до вимог ст.. 1166 ЦК України цивільний позов потерпілої підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки із обвинувального акту убачається , що обвинувачений викрав у потерпілої ОСОБА_6 велосипед марки «Ardis», вартістю 2374,75 грн., тобто на вищевказану суму діями обвинуваченого потерпілій була завдана матеріальна шкода .

Суд вважає цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 625,25 грн. підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 23, 1168 ЦК України частково, у розмірі 600 грн. , так як моральна шкода , яка була завдана потерпілій ОСОБА_5 виявляється в тому що, у зв`язку з крадіжкою велосипеду змінився уклад її життя , так як її неповнолітній син дуже сильно переживав, з приводу того що було викрадено його велосипед, а вона хвилювалась за сина , заспокоювала його , був порушений її сон . Також ступінь отриманих потерпілою моральних страждань, характер незручностей, які потерпіла зазнала внаслідок викрадення у неї майна, та враховуючи принцип розумності і справедливості, який закріплений ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, розмір відшкодування моральної шкоди повинен становити 600 грн., оскільки саме такий розмір відшкодування, на думку суду, є адекватним обсягу та характеру немайнових втрат , яких зазнала потерпіла ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі диск отриманий в ході тимчасового доступу до речей та документів «CD-R Verbatium», 52х700 МВ із відеозаписом камери відеоспостереження ломбарду «Онікс», розташованої у приміщенні ломбарду за 06.07.2018 року в період часу з 16 год. 13 хв. до 16 год. 15 хв. та в період часу з 17 год. 14 хв. до 17 год. 15 хв., за 12.07.2018 року в період часу з 17 год. 45 хв. до 17 год. 49 хв., який знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження № 0002453 від 07.07.2018 року відповідно до ст.. 100 КПК України зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0002453 від 07.07.2018 року.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України , суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 х років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України до призначеного покарання частково скласти за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.01.2019 року покарання у вигляді 1 року 4-х місяців позбавлення волі і остаточно призначити покарання у вигляді 3-х років 4-х місяців позбавлення волі .

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати із 23.01.2019 року згідно вироку Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.01.2019 року .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 матеріальну шкоду, завдану злочином в сумі 1498,72 грн. та у рахунок відшкодування моральної шкоди 1000грн., а усього 2498,72 грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 матеріальну шкоду, завдану злочином в сумі 2374,75 грн. і у рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 600 грн., а усього 2974,75 грн.

Речові докази по справі диск , отриманий в ході тимчасового доступу до речей та документів «CD-R Verbatium», 52х700 МВ із відеозаписом камери відеоспостереження ломбарду «Онікс», розташованої у приміщенні ломбарду за 06.07.2018 року в період часу з 16 год. 13 хв. до 16 год. 15 хв. та в період часу з 17 год. 14 хв. до 17 год. 15 хв., за 12.07.2018 року в період часу з 17 год. 45 хв. до 17 год. 49 хв., який знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження № 0002453 від 07.07.2018 року відповідно до ст.. 100 КПК України зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0002453 від 07.07.2018 року.

Вирок може бути оскаржений в Полтавський апеляційний суд, через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя: