Справа № 308/1450/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000153 , про застосування відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово непрацюючого, без освіти, не одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що 25 лютого 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 11 січня 2019 року близько 08 годин 00 хвилин, з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, вважаючи, що робить це не помітно для інших осіб, тобто таємно, переліз через паркан та проник на територію домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 . Після чого, перебуваючи за вказаною адресою, скориставшись тим що вхідні двері до будинку не були замкнені на замок проте закриті , відчинив їх та потрапив до однієї з кімнат.

Опинившись у вказаному будинку, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, здійснив викрадення ланцюжка виготовленого із золота 375-ї проби та класичної обручки виготовленої із золота 375-ї проби , після чого покинув місце події .

Згідно, з висновком товарознавчої експертизи № 11/155 від 22 лютого 2019 року, залишкова вартість ланцюжка виготовленого із золота 375-ї проби, наданого на дослідження, який був у використанні, з урахуванням ознак зносу станом цін на 04 лютого 2019 року становить 6691,87 грн. (шість тисяч шістсот дев`яносто одну гривень вісімдесят сім копійок), залишкова вартість ланцюжка виготовленого із золота 375-ї проби, наданого на дослідження, яка була у використанні, з урахуванням ознак зносу станом цін на 04 лютого 2019 року становить 3345,94 грн. (три тисячі триста сорок п`ять гривень дев`яносто чотири копійок).

У такий спосіб своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв матеріальні збитки громадянці ОСОБА_8 , на загальну суму 10037.81 грн. (десять тисяч тридцять сім гривень 81 копійок).

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, тобто, в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло

Крім того встановлено обставини, які мають бути враховані під час обрання запобіжного заходу, а саме:

- підозрюваний ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків в місці свого постійного проживання;

- підозрюваний ОСОБА_5 протягом тривалого часу офіційно не працює та має незадовільний майновий стан, не має постійного джерела доходів;

- підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких та за які передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від трьох до шести років;

- отримані вагомі докази вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), перешкоджати кримінальному провадженню (п.4 ч.1 ст.177 КПК України), вчинити інше кримінальне правопорушення, (п.5 ст.177 КПК України) та існує ризик його протиправної поведінки, а тому з метою запобігання вказаним ризикам слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місця проживання будинку АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покласти на нього відповідні обов`язки.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні не заперечив проти обрання відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечили проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Слідчий суддя вбачає, про наявність достатніх підстав для обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту та недостатньо буде застосування інших більш м`яких заходів, виходячи з наступних підстав: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може перешкоджати кримінальному провадженню; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_5 , який не має міцних соціальних зв`язків в місці свого постійного проживання; протягом тривалого часу офіційно не працює та має незадовільний майновий стан, не має постійного джерела доходів; підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких та за які передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від трьох до шести років;

Крім того, отримані вагомі докази вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

З огляду на викладене, з врахуванням фактичних обставин справи та особи підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування відносно ОСОБА_5 саме такого запобіжного заходу, як цілодобового домашній арешт, призведе до виконання завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_5 слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місця проживання будинку АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду. Також роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово непрацюючого, без освіти, не одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, строком на два місяці.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- цілодобово не залишати місця проживання будинку АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали складає 2 місяці з дня її проголошення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1