Справа № 202/105/19
Провадження № 1-кс/202/1011/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

18 лютого 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3
слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на дії слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на дії слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, відповідно до якої просив зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 повернути ОСОБА_6 транспортний засіб автомобіль марки «ЗИЛ-131», реєстраційний номер НОМЕР_1 та грошові кошти у сумі 49 500 гривень, вилучені 27 жовтня 2018 року за результатами проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській областіперебуває кримінальне провадження № 0000925 від 21 липня 2017 року, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками складів злочину, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.189 КК України. В рамках вказаного кримінального провадження слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку, за результатами розгляду якого слідчим суддею постановлено ухвалу від 27 вересня 2018 року якою клопотання слідчого було задоволено та надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання громадянина ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаною ухвалою слідчий суддя також надав дозвіл на вилучення речей і документів, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, підтвердити або спростувати причетність певних осіб до вчинення кримінальних правопорушень. 27 жовтня 2018 року на виконання ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, співробітниками СУ ГУНП в Дніпропетровській області було проведено обшук в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За результатами проведення обшуку, на території зазначеного домоволодіння було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 49 500 грн. та вантажний автомобіль ЗИЛ-131, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вказане майно на праві приватної власності належить ОСОБА_6 та на думку скаржника, жодного відношення до кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000925 не мають. Наведене зумовило адвоката ОСОБА_5 звернутись до слідчого судді в інтересах ОСОБА_6 з відповідною скаргою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги адвоката ОСОБА_5 , посилаючись на існування ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2018 року про надання дозволу на проведення обшуку, згідно якої, зокрема, було надано дозвіл на вилучення вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, холодної зброї, мобільних телефонів та сім карт, які використовували зловмисники під час скоєння правопорушення, чорнових записів та господарської документації з відомостями про облік викраденого вугілля та подальшу його реалізацію, електронних носіїв інформації та комп`ютерної техніки яка містить зазначені документи та записи, банківських карт та грошових коштів отриманих від ведення незаконної діяльності та таким чином вилучені грошові кошти не можна віднести до тимчасово вилученого майна. Крім того, посилався на існування ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 жовтня 2018 року про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000925, якою накладено арешт на автомобіль ЗИЛ-131, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у зв`язку із чим майно, яке адвокат просить негайно повернути, вже не є тимчасово вилученим.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні також заперечував проти задоволення скарги та просив відмовити в її задоволенні, звернувши увагу слідчого судді на те, що майно, яке просить повернути ОСОБА_5 , має важливе значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні для з`ясування всіх обставин вчинення злочину та крім того, воно не є тимчасово вилученим, оскільки дозвіл на відшукання грошових коштів надавався в ухвалі слідчого судді від 27 вересня 2018 року про надання дозволу на проведення обшуку, а на транспортний засіб накладено арешт на підставі ухвали слідчого судді від 30 жовтня 2018 року. Вважає скаргу адвоката необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню.

Адвокат ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 на підставі договору № 16/01-19/08 про надання правової допомоги від 16 січня 2019 року, в судовому засіданні вимоги поданої скарги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Слідчому судді надав пояснення аналогічні тим, що викладені у скарзі.

Вислухавши учасників провадження та дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження № 0000925, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з документів долучених до скарги, в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській областіперебуває кримінальне провадження № 0000925 від 21 липня 2017 року, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками складів злочину, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.189 КК України. 27 вересня 2018 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровьска на підставі клопотання слідчого за погодженням з прокурором, надано дозвіл на проведення обшуку у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_6 з метою відшукання та вилучення визначеного даною ухвалою переліку речей і документів.

27 жовтня 2018 року на підставі вказаної ухвали слідчого судді було проведено обшук, під час якого було вилучене майно (опис вилучених документів є додатком до протоколу обшуку та наявний в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду, передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту, зазначено в ст. 169 КПК України.

На підставі ч. 7 ст. 236 КПК при обшуку слідчий, прокурор має право зокрема оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частина 5 вказаної статті наголошує, що обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.

Таким чином, зі змісту вищевказаної статті вбачається, що тимчасово вилученим майном вважаються вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Відтак, не є тимчасово вилученим майном речі, що вилучені під час обшуку відповідно до переліку, що зазначений в ухвалі слідчого судді. Таким чином, до цього майна не застосовується норма абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України щодо необхідності повернення майна.

Ухвалою ж слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2018 року про проведення обшуку - дозвіл на проведення обшуку був наданий з метою виявлення та вилучення: вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, холодної зброї, мобільних телефонів та сім карт, які використовували зловмисники під час скоєння правопорушення, чорнових записів та господарської документації з відомостями про облік викраденого вугілля та подальшу його реалізацію, електронних носіїв інформації та комп`ютерної техніки яка містить зазначені документи та записи, банківських карт та грошових коштів отриманих від ведення незаконної діяльності.

Скаржниками в свою чергу, ані в доводах наведених у скарзі, ані його представником в судовому засіданні, не надано доказів вилучення іншого майна крім того, яке зазначено в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що під час проведення обшуку 27 жовтня 2018 року за місцем мешкання ОСОБА_6 було вилучено транспортний засіб, однак який не входив до переліку, щодо якого прямо було надано дозвіл на відшукання в ухвалі про проведення обшуку, та не віднесено до предметів, які вилучені законом з обігу. В силу вимог ч. 7 ст. 236 КПК України, такі речі та документи вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною 5 ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

В інакшому разі (в разі не звернення слідчого із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у передбачений строк або відмови у задоволенні такого клопотання слідчим суддею), відповідно до вимог ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно підлягає негайному поверненню особі, в якої його було вилучено.

В ході судового розгляду встановлено, що обшук було проведено 27 жовтня 2018 року, відповідно й цієї ж дати було вилучено майно, зазначене у скарзі, а 29 жовтня 2018 року до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого за погодженням з прокурором про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000925.

За результатом розгляду вказаного клопотання ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 жовтня 2018 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на майно, в тому числі і на те, що зазначено у скарзі.

Вказана ухвала слідчого судді про накладення арешту оскаржена не була.

Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на дії слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України є безпідставною, оскільки в діях органу досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не вбачається бездіяльності, щодо якої було подано скаргу, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 169, 303-306, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на дії слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України- відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1