Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 274/4431/18
Провадження № 1-кп/280/100/19
У Х В А Л А
Іменем України
14 лютого 2019 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростишеві кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п.п.4,6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Коростишівського районного суду перебуває кримінальне провадження №0000657 від 19.05.2018 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених п.п.4,6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.263 КК України.

Ухвалою суду від 21.12.2018 обвинуваченому продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, включно до 18.02.2019.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, зазначив, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому обирався за ухвалою слідчого судді Бердичівського міського суду Житомирської області від 21.05.2018, надалі строк тримання під вартою неодноразово продовжувався, останній раз за ухвалою Коростишівського районного суду від 21.12.2018, проте, ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися, продовжують існувати і на даний час. Зокрема, прокурор зазначив, що ступінь суспільної небезпечності злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 дають підстави вважати, що останній може становити небезпеку для суспільства, переховуватись від суду, перешкоджати встановленню істини у справі.
Обвинувачений ОСОБА_6 та законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 заперечували проти клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_8 заперечувала проти продовження строку тримання під вартою, просила змінити на більш м`який запобіжний захід, а саме на цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його законного представника та захисника, дослідивши матеріали клопотання про продовження строку тримання під вартою, колегія суддів дійшла наступного висновку.

У відповідності до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу, згідно ч.2 ст.331 КПК України, відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
У відповідності до положень ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Отже, право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку,які визначені у законі. Обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканість має здійснюватись з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою обиралась згідно ухвали слідчого судді Бердичівського міського суду Житомирської області від 21.05.2018, надалі строк тримання під вартою неодноразово продовжувався, останній раз за ухвалою Коростишівського районного суду від 21.12.2018.

На думку суду будь-яких даних щодо зменшення чи відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для можливості застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не встановлено. Судове слідство не закінчено, обвинувачений, усі свідки у даному кримінальному провадженні не допитані, докази з боку обвинувачення та захисту в цілому не досліджені, судом оцінюється суспільна небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, міра покарання, що може бути застосована до останнього у разі визнання його винним, зокрема, довічне позбавлення волі, а також імовірну можливість продовження останнім протиправної поведінки і надалі, відомостями щодо незадовільного стану здоров`я та обґрунтованої неможливості його подальшого тримання під вартою суд не володіє. Отже, колегія суддів обґрунтовано дійшла висновку про відсутність передумов у застосуванні щодо обвинуваченого менш суворого виду запобіжного заходу, наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку обвинуваченого, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, тому зазначене в цілому, а також з огляду на положення ст.183 КПК України, виправдовує застосування до обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вимогами ст.197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про триманння під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Таким чином, виходячи з положень ст.29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 194, КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід продовжити строк тримання під вартою.

На підставі викладеного, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 14.04. 2019 року включно.

В судовому засіданні оголосити переву до 25 лютого 2019 о 14год.00хв., повторити виклик учасників процесу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3