1Справа № 335/712/17 1-кп/335/46/2019
ВИРОК
21 березня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
процесуального прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисників адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
8 жовтня 2016 р. приблизно о 17:53 год. ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку № 6 по вулиці Нижньодніпровській в місті Запоріжжі, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, наніс один удар правою рукою в область обличчя потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив останньому закриті чисельні перелами передньої латеральної і верхньої стінок лівої верхньощелепної пазухи зі зміщенням кісткових фрагментів в порожнину пазухи, тіла лівої виличної кістки, перелам лобної та скроневої відростків виличної кістки без зміщення кісткових фрагментів, зі скупченням крові в порожнині лівої верхньощелепної пазухи, з розвитком емфіземи в м`яких тканинах обличчя зліва, а також емфіземи в порожнині лівої очниці, птозу верхньої повіки лівого ока, синець з набряком м`яких тканин в області лівої щоки, важку контузію лівого очного яблука з втратою функції гостроти зору на ліве око до нуля, з вистоянням лівого очного яблука трохи вгору і до переду за рахунок западання і зміщення контурів лівої виличної кістки, а так само верхньої і нижньої стінок лівої очниці, які є не відновлювальними, синці з набряком м`яких тканин в області лівого ока, крововилив на білковій оболонці лівого ока, струс головного мозку, синець з набряком м`яких тканин в області носа, синець в правій скроневій області, синці в області правого плеча, в області правого ліктьового суглобу, які в сукупності кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав частково, зазначивши, що 8 жовтня 2016 р. він працював водієм таксі, а саме автомобіля «Деу Ланос» білого кольору, який орендував неофіційно. Працював шляхом реєстрації в мобільному додатку таксі «Мега +», будь-яких угод не укладав, у трудових відносинах ні з ким не перебував. Йому надійшло замовлення, він під`їхав до магазину «Апельмон». До нього спочатку підійшла жінка та уточнила щодо замовлення. Потім вона пішла до магазину забрати чоловіка, у чоловіка в руках був пакет, чоловік перебував у стані алкогольного сп`яніння, була порушена координація руху. Він почув звук биття скла, та вирішив, що розбилися банки в пакеті. Жінка йому сказала, що піде до магазину та придбає пакет, щоб мед не витік в автомобіль. Потерпілий при цьому почав сідати на переднє сидіння та сувати пакет до машини, при цьому виражався нецензурно. Після цього вони вийшли з машини і потерпілий почав його штовхати в область плечей та груді, при цьому кричав, що задушить обвинуваченого, лаявся. При цьому, обвинувачений ні потерпілому, ні його жінці не погрожував, з автомобіля потерпілого не витягував та рукав від піджаку не відривав. Відчувши небезпеку для себе, обвинувачений вдарив потерпілого кулаком правої руки в обличчя, внаслідок чого потерпілий впав. Потім потерпілий підвівся та направився до нього. Жінка намагалась його заспокоїти та стала між ними, потім відвела чоловіка в сторону. Оскільки сильних пошкоджень він у потерпілого не побачив, тому одразу поїхав на інше замовлення. Всі події бачив охоронець магазину «Апельмон», який стояв біля входу із бейджиком. Через деякий час йому зателефонували працівники поліції, та він повернувся. Один з поліцейських сів до машини на заднє сидіння. Машину вони не оглядали. Зауважив, що він самостійно вимив килимок, який був засмічений медом. Зазначив, що він приїжджав до Міської лікарні № 5, але лікарі йому не сказали, в якій палаті лежить потерпілий. Охоронець йому повідомив, що потерпілий в стані сп`яніння та поводився агресивно. Потім з лікарні вийшли співробітники поліції та сказали йому не заходити до потерпілого. Зауважив, що він захищався від дій потерпілого, а тому визнає себе винним в нанесенні тілесних ушкоджень при перевищенні меж необхідної оборони. Цивільний позов визнав частково на суму підтвердженої матеріальної шкоди.
Разом із тим, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушенняи за ч.1ст.122 КК України, знайшла своє підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження такими доказами.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 8 жовтня 2016 р. приблизно о 10:00 год. він приїхав з дружиною на ОСОБА_8 , де відбувалось святкування Дня міста, під час якого він вживав алкоголь. На ярмарці він придбав дві банки меду. Коли почався дощ, він з дружиною піднялись до вулиці Нижньодніпровської, де біля магазину «Апельмон» викликали таксі. Приблизно через 30 хвилин приїхав автомобіль. Дружина сіла на переднє сидіння, та на килимок поставила пакет із медом, з якого капала вода, бо був дощ. Водій таксі, яким є обвинувачений ОСОБА_4 , почав лаятися та ображати жінку, на що потерпілий зробив зауваження. Тоді водій вийшов з автомобіля, підійшов до жінки та намагався її витягнути з машини, при цьому він щось взяв в праву руку. Тоді потерпілий вийшов з автомобіля та заслонив дружину від водія. Обвинувачений потягнув його за рукав піджака та відірвав його. Потерпілий почав відштовхувати водія від себе, але він наніс удар в ліву частину обличчя, від якого потерпілий впав в калюжу. Коли потерпілий піднявся, то пішов знов до обвинуваченого, оскільки не побачив, де його дружина, але дружина підійшла та стала між ними. При цьому, обвинувачений не надав йому допомоги та поїхав з місця події. Дружина викликала поліцію, яка приїхала через деякий час. Поліцейські викликали швидку допомогу, коли приїхали лікарі, він вже був без свідомості, його забрали до Міської лікарні № 5, де зробили операцію. На даний час він внаслідок отриманих травм взагалі не бачить лівим оком, йому присвоєно ІІ групу інвалідності по зору. Крім того, в нього була повністю роздрібнена кістка, око вийшло з орбіти, залишилися шрами, обличчя повністю знівечено та спотворене. Він 5 місяців лікувався, три рази їздив на лікування до Ізраїлю, де йому вилучили 2 осколки кістки. На лікування потерпілий витратив значну суму коштів, але обвинувачений відшкодував йому лише 1960 грн., та навіть не вибачився. Цивільний позов підтримав в повному обсязі, наполягав на максимально суворому покаранні для обвинуваченого.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 8 жовтня 2016 р. потерпілий ОСОБА_6 просив вжити заходи до невідомого таксиста, який біля магазину «Апельмон», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська, наніс йому тілесні ушкодження.
Згідно з протоколом огляду предмета від 16 січня 2017 р. з доданими фотознімками, слідчим в присутності понятих були оглянуті надані потерпілим ОСОБА_6 фотознімки з екрану мобільного телефону про виклик таксі 8 жовтня 2016 р. та здійснення інших дзвінків, під час огляду яких встановлено, що на фотознімку № 1 зображено текст смс-повідомлення такого змісту (мовою оригіналу рос.): «Без звонка. 54 грн. В 17:48 будет Белый Lanos АР 5754 СК». На фотознімках № 2, 3 зображені дані про дзвінки оператору «102». На фотознімку № 4 зображені вихідні дзвінки з телефону. На фотознімку № 5 зображені текстові повідомлення телефону, у тому числі й вищезазначене смс-повідомлення.
Згідно з протоколом огляду місця події від 1 листопада 2016 р. з доданою ілюстраційною таблицею, слідчим в присутності понятих проведено огляд ділянки місцевості біля будинку № 6 по вул. Нижньодніпровській в м. Запоріжжі, та встановлено, що з боку автомобільної дороги на першому поверсі будинку розташовано магазин «Апельмон», що має два входи. Центральний вхід магазину розташований попереду магазину та здійснюється через металопластикові двері. Над входом мається напис «Продовольча крамниця». Ліворуч від цього входу мається вантажний вхід через металеві ворота зеленого кольору. Біля даного входу на карнизі мається камера зовнішнього спостереження із відео фіксацією, яка направлена на вхід до вантажних дверей та охоплює частину території біля центральних дверей та автомобільної дороги.
За змістом протоколу огляду предмету від 25 жовтня 2016 р. слідчим оглянуто комп`ютерний диск DVD-R, об`ємом пам`яті 4,7 Гб 120 мін., фірми «Ridata», на якому містяться відеофайли з відеозаписами камери відеоспостереження за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська, 6, крамниця «Апельмон», на якому містилось п`ять відеофайлів, зміст яких розкрито в протоколі. Зокрема, вказано, що при відкритті відеофайлу № 3 «CH06-2016-10-08-17-50-27» встановлено, що відеозапис триває 18 хвилин 32 секунди. На відеозаписі зображена вул. Нижньодніпровська, 6 в м. Запоріжжі. На передньому плані цього відеозапису зображена пішохідна дорога, стоянковий майданчик для автомобілів біля крамниці «Апельмон». Надалі зображено конфлікт чоловіка та хлопця при якому чоловік штовхає хлопця обома руками від автомобілю марки «ЗАЗ» моделі «Ланос», а хлопець у відповідь наносить удар чоловіку правою рукою в обличчя, при якому чоловік падає в калюжу, а також подальші дії чоловіка, жінки та хлопця.
Зі змісту досліджених відеозаписів під час відтворення вказаного диску в судовому засіданні встановлено, що диск містить 5 відеофайлів, при цьому, під час перегляду файлу № 3 із назвою «CH06-2016-10-08-17-50-27» видно, що в полі зору камери знаходиться дорога, частина входу та парковка, йде дощ, на асфальті наявні калюжі. Перші дві хвилини відеозапису жінка в темному одязі зі світлим волоссям (як було встановлено судом в ході розгляду справи, жінкою є свідок ОСОБА_9 ) рухається в полі зору камери, на 2:03 хв. до парковки під`їжджає автомобіль «Деу Ланос» білого кольору, який став в полі зору відеокамери таким чином, що видно лівий бік автомобіля. Жінка підійшла до автомобіля, а потім вийшла з поля зору камери. Деякий час автомобіль стоїть. На 03:28 хв. відкриваються ліві водійські двері автомобіля та з них виходить водій, який обходить автомобіль спереду та виходить з поля зору відеокамери на деякий час, на 03:48 хв. в полі зору камери з`являється водій автомобіля (як встановлено в судовому засіданні, ним є обвинувачений ОСОБА_4 ) та чоловік, одягнений в світлий костюм (як встановлено в судовому засіданні, ним є потерпілий ОСОБА_6 ). При цьому, чоловік відштовхує від себе водія автомобіля. На 03:57 хв. водій таксі б`є кулаком правої руки в обличчя чоловіка, від чого чоловік падає в калюжу на правий бік та через декілька секунд підіймається та йде, кульгаючи, до автомобіля. При цьому, жінка щось каже та робить жести рукою, та йде праворуч і на декілька секунд пропадає з поля зору камери. Потім повертається, йде до автомобіля та стає між чоловіками. На 04:39 хв. водій сідає в автомобіль та від`їжджає з місця події. При цьому, на відеозаписі були також зафіксовані декілька перехожих осіб протягом всього часу відеозапису, однак безпосередньо під час нанесення тілесних ушкоджень, будь-які інші особи, крім водія таксі, чоловіка та жінки, в полі зору відеокамери відсутні. Інші відеозаписи не містять доказової інформації по справі.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , яка доводиться дружиною потерпілому, пояснила, що 8 жовтня 2016 р. вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 поверталися з ярмарки, на вулиці був дощ. Вони підійшли до будинку, звідки вона викликала таксі зі свого мобільного телефону. Автомобіль довгий час не приїздив. Після того, як під`їхала машина, вона сіла на переднє сидіння, в руках в неї був пакет із банками меду. Водій, яким є обвинувачений ОСОБА_4 , зробив зауваження, що з пакету капає, та настояв, щоб вони виходили з машини, на що вони заперечили. Тоді водій сказав, що нас викине з машини, підійшов до неї та почав тягнути за пакет. При цьому, водій виражався нецензурно. Чоловік обурився такими діями та підійшов до неї, але водій відтягнув чоловіка та порвав йому рукав піджаку. Чоловік відштовхував водія, і водій його вдарив рукою в обличчя, внаслідок чого чоловік впав на мокрий асфальт. Коли чоловік піднявся, вона його закрила собою від водія, оскільки побоювалась, що водій його вб`є, потім відвела його від водія, тоді водій сів в автомобіль та поїхав. У чоловіка в цей час текла кров, око набрякло.Вона викликала патрульну поліцію, після приїзду якої була поліцейськими викликана швидка допомога. Чоловіка відвезли до лікарні, він втрачав свідомість. В подальшому в лікарні чоловіка прооперували. Також зазначила, що в неї були синці від поштовхів в автомобілі. Банки із медом не були розбиті, пакет був цілий, з нього нічого не капало, оскільки тоді були б заплямовані її брюки. Зазначила, що на даний час її чоловік не бачить на одне око.
Також під час повторного допиту свідок ОСОБА_9 підтвердила раніше надані нею пояснення.
Допитаний в судовому засіданні 2 липня 2018 р. свідок ОСОБА_10 , інспектор патрульної поліції, пояснив, що в 2016 р. у «День міста» надійшов виклик, на який приїхав він із напарником ОСОБА_11 до магазину «Апельмон», де побачили потерпілого ОСОБА_6 та його дружину. Потерпілий був весь в крові, в нього було травмовано обличчя з лівого боку, біля ока була видна кістка, відірвано рукав від піджаку. Зазначив, що потерпілий був в стані сп`яніння. Вони викликали йому швидку допомогу. Потерпілий пояснив, що його побив таксист та поїхав. Свідок разом з напарником додзвонилися до таксиста, який виконував інше замовлення, та він пізніше під`їхав на автомобілі «Деу Ланос» на місце події. Під час розмови таксист вказав, що конфлікт виник із-за того, що потерпілий намагався перевезти в автомобілі розбиті банки з медом, та не заперечував, що вдарив потерпілого кулаком руки в обличчя. Проте, свідок разом з напарником оглянули автомобіль та не знайшли в ньому слідів меду або скла. Натомість, коли вони під`їхали на виклик, то свідок бачив пакет з банкою меду, банка була ціла.
Свідок ОСОБА_11 , інспектор патрульної поліції, в судовому засіданні від 14 липня 2017 р. пояснив, що 8 жовтня 2016 р. приблизно о 18:08 год. він отримав виклик на вулицю Нижньодніпровська. Під`їхавши на місце, до нього та його напарника ОСОБА_10 звернувся потерпілий ОСОБА_6 , який був весь в крові, та на якому були значні пошкодження обличчя в районі лівого ока, зокрема, рана, заплило око, деформація кісток черепу, та який пояснив про конфлікт із водієм таксі, під час якого водій наніс йому тілесні ушкодження. Зазначив, що конфлікт відбувся через те, що потерпілий намагався помістити пакети із медом до автомобіля. При цьому, разом із ОСОБА_6 була його дружина. Будь-яких інших осіб на місці події не було. Йому була викликана швидка допомога. Потім зв`язалися із водієм таксі ОСОБА_4 , який під`їхав на місце події приблизно через 30 хвилин. При цьому, не спростовував факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, пояснив про конфлікт. Він оглянув автомобіль та не побачив в ньому слідів меду або крові.
Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які допомагали потерпілому ОСОБА_6 в його офісі, пояснили, що бачили на кухні офісу пакет із двома банками меду, які були куплені потерпілим на ярмарку, та були цілими. Крім того, зазначали, що раніше у ОСОБА_6 не було знівечень обличчя, а після травми обличчя змінилось. Також ОСОБА_13 відвідувала ОСОБА_6 в лікарні, його стан був дуже важкий. При цьому, в лікарні не бачила обвинуваченого або його родичів.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що є знайомим потерпілого ОСОБА_6 8 жовтня 2016 р. він мав зустрітися із потерпілим на Набережній. Проте, він не відповідав на дзвінки. Потім його теща повідомила свідка, що потерпілий потрапив в лікарню. Свідок одразу поїхав до Міської лікарні № 5, де спілкувався з лікарями. Лікарі йому повідомили, що у ОСОБА_6 важка травма ока, та була проведена операція, однак, око не вдалося врятувати. Крім того, зі слів лікарів йому відомо, що щелепа в нього була розколота на 7 частин. Приблизно через 8-10 днів потерпілий почав розмовляти, не міг їсти. За той час, коли він відвідував потерпілого, в лікарні обвинуваченого не бачив, у лікуванні обвинувачений не брав участі. Про обставини заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень знає з його слів. Також зазначив, що більше 10 років знайомий із потерпілим, окуляри він ніколи не носив, на зір не скаржився. Охарактеризував потерпілого як спокійного врівноваженого чоловіка.
Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які є батьками дружини потерпілого, пояснили, що відвідували потерпілого в Міській лікарні № 5 після травми, і він був в важкому стані, не міг їсти. З приводу отриманої травми лікувався стаціонарно, а потім їздив до Одеси та Ізраїлю на лікування. Зазначили, що і на теперішній час в нього є проблеми із зором, хоча до цього випадку на зір не скаржився. Зазначили, що потерпілий не є конфліктним чоловіком, в родині поводиться доброзичливо.
Відповідно до висновку експерта № 4048 судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , що проводилась експертом КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР ОСОБА_17 з 11 жовтня 2016 р. по 14 листопада 2016 р. (вих. № 4661/А від 21 листопада 2016 р.), закриті чисельні перелами передньої латеральної і верхньої (нижня стінка орбіти) стінок лівої верхньощелепної пазухи зі зміщенням кісткових фрагментів в порожнину пазухи, тіла лівої виличної кістки, перелом лобного та скроневого відростків виличної кістки без зміщення кісткових фрагментів, зі скупченням крові в порожнині лівої верхньощелепної пазухи, з розвитком емфіземи в м`яких тканинах обличчя зліва, а також емфіземи в порожнині лівої очниці, птозу (опущення) верхньої повіки лівого ока, крововиливи з набряком м`яких тканин в області лівого ока, в області лівої щоки, крововилив на білковій оболонці лівого ока у ОСОБА_6 кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, не небезпечні для життя, але такі, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я більше 21 дня. Струс головного мозку, крововилив в правій скроневій області у ОСОБА_6 в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Крововиливи в області правого плеча, в області правого ліктьового суглобу у ОСОБА_6 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Ці пошкодження утворилися від дії тупого (тупих) предметів та могли виникнути при обставинах, що зазначені освідуваним. Давність виникнення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному освідуваним. Визначити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень відносно травми лівого очного яблука, а зокрема з боку порушення гостроти зору на ліве око у ОСОБА_6 можливо після проведення консультативного огляду лікарем-окулістом-консультантом бюро судово-медичної експертизи після 3-х місяців з моменту отримання травми. Взаєморозташування нападника та потерпілого в момент спричинення останньому тілесних ушкоджень могло бути будь-яким за умови доступності ділянок тіла, на яких були виявлені тілесні ушкодження, для їх враження.
Згідно з висновком експерта № 4556 судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , що проводилась експертом КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР ОСОБА_17 з 21 листопада 2016 р. по 21 грудня 2016 р. (вих. № 5109/А від 30 грудня 2016 р.), експертом надано аналогічні вищезазначеним висновки на питання 18, а також зроблено висновки, що не виключається виникнення виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень при обставинах, на які він вказує. Виникнення всіх ушкоджень, причинених ОСОБА_6 при однократному падінні видається маловірогідним. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 розташовані на ділянках тіла, доступних для власної руки.
За змістом висновку експерта № 103 судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , що проводилась експертом КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР ОСОБА_17 з 16 січня 2017 р. по 17 січня 2017 р. (вих. № 86/А від 17 січня 2017 р.), експертом надано аналогічну вищезазначеним висновкам відповідь на питання № 1, 39, а також зроблено висновок, що важка контузія лівого очного яблука з втратою функції гостроти зору на ліве око до нуля (гострота зору до травми складала (0,5)) з розвитком зовнішньої офтальмоплегії лівого ока, птозу (опущення) верхньої повіки лівого ока до верхнього краю зіниці, з враженням окодвигунних нервів, зі зниженням функції гостроти зору на праве око до 0,2 (гострота зору до травми складала 0,5), з вистоянням лівого очного яблука трохи вгору і до переду за рахунок западання і зміщення контурів лівої виличної кістки, а так само верхньої і нижньої стінок лівої очниці, крововиливи з набряком м`яких тканин в області лівого ока, крововилив на білковій оболонці лівого ока в сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що не небезпечні для життя, але потягли за собою стійку втрату працездатності більше 10%. Пошкодження обличчя вважаються не відновлювальними, якщо вони не можуть бути згладжені (усунуті) без спеціальних хірургічних, корегуючих операцій. В даному випадку внаслідок множинних переламів кісток лівої половини скелету обличчя зі зміщенням кісткових фрагментів виникло порушення архітектоніки лівої половини обличчя в основному за рахунок западіння та зміщення контурів лівої величної кістки, а також верхньої і нижньої стінок лівої очниці, що потягло за собою ви стояння лівого очного яблука вверх та до переду. Ці зміни не можливо усунути без складного, а можливо й неодноразового, хірургічного втручання. Також, у ОСОБА_6 мала місце рана в лівій величній області, слідом загоєння якої є виявлений на момент повторного огляду 16 січня 2017 р. лінійний косо-висхідний, синюшно-рожевий, плотнуватий рубець зі слідами хірургічних швів, довжиною 1,5 см, який з часом стане більш м`яким, блідим, однак не зникне, тобто для його максимального згладжування або усунення необхідні спеціальні пластичні операції. Отже, вказані вище зміни з боку лівої половини обличчя і лівого очного яблука, у тому числі рубець в лівій величній області є невідновними. Відповідно до п. 2.1.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» невідновні пошкодження обличчя можуть бути розцінені як тяжкі в разі визнання їх спотворюючими.
В судовому засіданні експерт ОСОБА_17 підтвердила висновки, викладені у вищезазначених експертизах, зазначила, що нею було складено три висновки в зв`язку із тривалістю лікування. Зазначила, що тілесні ушкодження, нанесені потерпілому, були кваліфіковані як тілесні ушкодження середньої тяжкості через пошкодження ока внаслідок удару, травма спричинена у межах обличчя, і наслідки удару виражені були не раніше ніж через 3 місяці. Щодо визнання тілесних ушкоджень тяжкими зазначила, що за рахунок западання очного яблука тілесні ушкодження є невиправними. З травмою, яка була нанесена потерпілому, зазвичай око підлягає видаленню, але в даному випадку вдалося його зберегти. Проте, у потерпілого можуть в майбутньому погіршитися функції правого ока, оскільки це - парний орган. Наслідки травми є тяжкими. Процес лікування не впливає на тяжкість цих ушкоджень.
Під час повторного допиту експерт ОСОБА_18 суду пояснила, що відповідала на питання, які сформулював слідчий, тілесні ушкодження виникли в момент удару в око потерпілого, та мають непоправний наслідок.
Відповідно до протоколу огляду з доданими фотознімками від 17 січня 2017 р. слідчий в присутності понятих в приміщенні кабінету АДРЕСА_4 оглянув зовнішність обличчя потерпілого ОСОБА_6 , та з урахуванням загальноприйнятних естетичних уявлень про людський облік, вм`ята верхня вилиця з лівої частини обличчя та випукле ліве око ОСОБА_6 оцінив як спотворюючі ознаки обличчя, оскільки чітко виділяються на фоні обличчя, надають обличчю неприємний асиметричний вигляд, що є помітним при спілкуванні. Також ОСОБА_6 було надано фотознімок його обличчя до 8 жовтня 2016 р. та після 8 жовтня 2016 р., де явно видні зміни структури обличчя в бік погіршення.
Допитана в судовому засіданні 2 липня 2018 р. свідок ОСОБА_19 , кандидат медичних наук, доцент кафедри офтальмології, пояснила, що двічі проводила огляд потерпілого ОСОБА_6 у Міській лікарні № 3 та надавала йому консультаційні висновки 20 жовтня 2016 р. та 9 листопада 2016 р. Зокрема, зазначила, що до неї звернувся потерпілий з приводу травми лівого ока. Нею було виявлено, що повіка була опущена, очне яблуко запале, знижений зір, були зміни в обличчі, було поставлено діагноз: спадна атрофія зорових нервів обох очей. У пацієнта був складний випадок, а тому огляд проводило три лікарі, кандидати медичних наук, у т.ч. й вона. Перший раз після огляду ОСОБА_6 направили на комп`ютерну томограму, а після цього наступного разу зробили висновки та надали подальші рекомендації. Вказала, що відповідно до наданої пацієнтом медичної документації було встановлено істотне зниження гостроти зору, на даний час він може читати в окулярах одним оком. Зір поновити неможливо. Операції на зорових нервах не проводяться як в Україні, так і в світі.
Відповідно до протоколу огляду предметів від 22 жовтня 2016 р. слідчим в присутності понятих оглянуті брюки чоловічі бежевого кольору зі слідами речовини бурого кольору на них марки «Voronin» моделі «600AVIMB», піджак бежевого кольору зі слідами речовини бурого кольору на ній марки «PLATEN 33 NBTTI», майка чоловіча білого кольору зі слідами речовини бурого кольору на ній.
Згідно з висновком експерта № 2523 судово-медичної експертизи рідкої крові ОСОБА_6 , що проводилась експертом КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР ОСОБА_20 16 листопада 2016 р., рідка кров ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютеніном анти-В за ісерологічною системою АВ0.
За змістом висновку експерта № 2524 судово-медичної експертизи одягу ОСОБА_6 : піджаку, сорочки, майки, брюк, що проводилась експертом КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР ОСОБА_20 з 16 листопада 2016 р. по 14 грудня 2016 р., в слідах на одязі ОСОБА_6 піджаку, сорочці, майці, брюках знайдена кров людини та виявлені антигени А і Н. Отриманий результат не виключає походження крові у даних об`єктах від особи (осіб) групи А з ізогемаглютеніном анти-В за ісерологічною системою АВ0, з супутнім антигеном Н, в тому числі від ОСОБА_6 .
Вказаний одяг був оглянутий в судовому засіданні, під час чого встановлено, що на вказаних речах наявні сліди бурого кольору, відірвано рукав піджаку, є відрізки (дірки), що свідчить про використання даних речей експертом для проведення вищезазначених експертиз.
З урахуванням вищезазначених висновків експертиз, пояснень судового експерта ОСОБА_17 , протоколу огляду з доданими фотознімками від 17 січня 2017 р., пояснень обвинуваченого, потерпілого, суд доходить висновку про те, що в даному випадку з боку ОСОБА_4 мало місце спричинення саме середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .
Поряд з цим, надаючи оцінку доводам прокурора та потерпілого щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 з ч. 1 ст. 121 КК України, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 121 КК України, за якою органами досудового розслідування були кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_4 передбачено, зокрема, відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило непоправне знівечення обличчя.
Пунктом 2.1.8. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року N 6 , визначено, що судово-медичний експерт не кваліфікує ушкодження обличчя як знівечення, оскільки це поняття не є медичним. Він визначає вид ушкодження, його особливості і механізм утворення, встановлює, чи є це ушкодження виправним або невиправним.Під виправністю ушкодження належить розуміти значне зменшення вираженості патологічних змін (рубця, деформації, порушення міміки тощо), з часом чи під дією нехірургічних засобів. Коли ж для усунення необхідне оперативне втручання (косметична операція), то ушкодження обличчя вважається невиправним.Коли ушкодження обличчя виправне, ступінь тяжкості його визначається виходячи з критеріїв, викладених у цих Правилах; при невиправності нарівні із визначенням ступеня тяжкості ушкодження звичним порядком експерт зазначає, що ушкодження може бути розцінене як тяжке, якщо буде визнане таким, що знівечило обличчя.
Матеріалами провадження, зокрема висновками експерта № 4048 судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , що проводилась експертом КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР ОСОБА_17 з 11 жовтня 2016 р. по 14 листопада 2016 р. (вих. № 4661/А від 21 листопада 2016 р.), закриті чисельні перелами передньої латеральної і верхньої (нижня стінка орбіти) стінок лівої верхньощелепної пазухи зі зміщенням кісткових фрагментів в порожнину пазухи, тіла лівої виличної кістки, перелом лобного та скроневого відростків виличної кістки без зміщення кісткових фрагментів, зі скупченням крові в порожнині лівої верхньощелепної пазухи, з розвитком емфіземи в м`яких тканинах обличчя зліва, а також емфіземи в порожнині лівої очниці, птозу (опущення) верхньої повіки лівого ока, крововиливи з набряком м`яких тканин в області лівого ока, в області лівої щоки, крововилив на білковій оболонці лівого ока у ОСОБА_6 кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, не небезпечні для життя, але такі, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я більше 21 дня. Поряд з цим, згідно висновку експерта № 103 судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , що проводилась експертом КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР ОСОБА_17 з 16 січня 2017 р. по 17 січня 2017 р. (вих. № 86/А від 17 січня 2017 р.), експертом зроблено висновок, що внаслідок множинних переламів кісток лівої половини скелету обличчя зі зміщенням кісткових фрагментів виникло порушення архітектоніки лівої половини обличчя в основному за рахунок западіння та зміщення контурів лівої величної кістки, а також верхньої і нижньої стінок лівої очниці, що потягло за собою вистояння лівого очного яблука вверх та до переду. Ці зміни не можливо усунути без складного, а можливо й неодноразового, хірургічного втручання. Також, у ОСОБА_6 мала місце рана в лівій величній області, слідом загоєння якої є виявлений на момент повторного огляду 16 січня 2017 р. лінійний косо-висхідний, синюшно-рожевий, плотнуватий рубець зі слідами хірургічних швів, довжиною 1,5 см, який з часом стане більш м`яким, блідим, однак не зникне, тобто для його максимального згладжування або усунення необхідні спеціальні пластичні операції. Отже, вказані вище зміни з боку лівої половини обличчя і лівого очного яблука, у тому числі рубець в лівій величній області є невідновними.
Оцінюючи зазначені докази з урахуванням вимог закону України про кримінальну відповідальність, суд дійшов висновку про відсутність в даному випадку ознак, що спричинене потерпілому ушкодження є таким, що знівечило обличчя. Суд оцінюючи фотознімки, що містяться в матеріалах кримінального провадження та мають зображення обличчя потерпілого після спричинення йому тілесних ушкоджень та їх загоєння та безпосередньо в судовому засіданні, прийшов до переконливих висновків про те, що у потерпілого відсутні такі паталогічні зміни обличчя, які його спотворюють, надають неприємного, огидливого вигляду, не властивого нормальному обличчю.
При цьому, під час слухання справи не знайшов підтвердження той факт, що виправлення отриманих потерпілим тілесних ушкоджень здійснювалось шляхом проведення косметичної операції. Такі обставини є лише підтвердженням факту того, що потерпілому спричинено невиправні ушкодження обличчя, але не свідчать про його знівечення, що є поняттям оціночним.
За таких обставин, погодитись з позицією прокурора та потерпілого суд не може.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.1 ст.121 КК України на ч. 1 ст. 122 КК України, ознаками якого є умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При цьому, суд вважає непереконливими доводи сторони захисту про те, що тілесні ушкодження потерпілому були спричинені через перевищення меж необхідної оборони, оскільки відсутні докази даних обставин.
Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 26 квітня 2002 р. «Про судову практику у справах про необхідну оборону» судом враховується відсутність в даному випадку небезпеки, яка загрожувала ОСОБА_4 з боку потерпілого ОСОБА_6 , конкретні обставини виникнення конфліктної ситуації, зокрема, ті обставини, що з боку потерпілого не мав місце напад на ОСОБА_4 , дії потерпілого не носили характеру раптових, поштовхи, які потерпілий здійснював по відношенню до ОСОБА_4 були здійснені вже після активних дій ОСОБА_4 по відношенню до потерпілого та його дружини, під час яких ОСОБА_4 відірвав рукав піджака потерпілого. Також суд враховує фізичні дані ОСОБА_4 , який є особою молодого віку, за станом здоров`я скарг не має, у співвідношенні із фізичними даними потерпілого, його віком та фізичною формою, за якими перевагу мав саме ОСОБА_4 . Крім того, суд враховує також і показання свідка ОСОБА_9 , яка була єдиним очевидцем подій, та яка пояснила про наявність в неї побоювання за життя потерпілого саме через дії ОСОБА_4 , що надає можливість стверджувати про відсутність для ОСОБА_4 будь-якої реальної небезпеки, яка могла б виходити з боку потерпілого. Пояснення ОСОБА_4 про те, що він побоювався за своє життя, суперечать тим обставинам, що зафіксовані на відеозаписі з камери відеоспостереження магазину «Апельмон», за якими потерпілий ОСОБА_6 відштовхував ОСОБА_4 , фізичних ударів йому не наносив.
Крім того, суд враховує і відсутність доказів наявності у ОСОБА_4 будь-яких тілесних ушкоджень від дій потерпілого ОСОБА_6 . Зокрема, ОСОБА_4 не звертався до правоохоронних органів з приводу нанесення йому будь-яких тілесних ушкоджень, судово-медична експертиза ОСОБА_4 не проводилась, хоча він мав об`єктивну можливість як подати заяву про вчинення злочину, так і отримати направлення для проходження СМЕ.
Судом були досліджені показання свідка сторони захисту ОСОБА_21 , який, будучи допитаним в судовому засіданні 10 липня 2018 р., пояснив, що 8 жовтня 2016 р. працював охоронцем в магазині «Апельмон» та бачив біля магазину як потерпілий, який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, разом з дружиною чекали автомобіль таксі. Коли під`їхав автомобіль, то потерпілий впустив пакет, і свідок почув звук биття скла. Потім бачив, як потерпілий із жінкою сіли в автомобіль таксі. Через деякий час вони та водій таксі вийшли з машини, і потерпілий почав штовхати водія таксі, поводився агресивно, тоді водій таксі вдарив потерпілого, внаслідок чого той впав на бік. Пошкоджень у потерпілого він не бачив, за допомогою потерпілий ні до кого не звертався. Зазначив, що продивлявся відеозапис із камери відеоспостереження магазину за той день.
Проте, судом ці показання свідка відхиляються, оскільки на відеозаписі з камери відеоспостереження магазину «Апельмон», що був досліджений судом, свідок відсутній. Також, допитана судом повторно свідок ОСОБА_9 пояснила, що на вулиці йшов дощ, і жодних осіб, крім неї та чоловіка на вулиці біля магазину не було. Крім того, свідок ОСОБА_21 пояснював, що як на вулиці, так і в магазині було багато людей в той день, які могли бачити конфлікт між потерпілим та обвинуваченим. В цей же час, ці показання суперечать змісту відеозапису, на якому в момент нанесення тілесних ушкоджень, а також безпосередньо до цього моменту і після, жодні особи, крім свідка ОСОБА_9 , в полі зору відеокамери були відсутні. Також свідок не зміг описати, в чому була одягнута свідок ОСОБА_9 , як виглядав водій таксі, якого кольору був автомобіль таксі, чи мав він шашечки, оскільки зазначив, що даних обставин не пам`ятає.
В судовому засіданні 26 лютого 2018 р. була допитана в якості свідка ОСОБА_22 , яка пояснила, що раніше проживала із ОСОБА_4 однією сім`єю приблизно протягом одного року, та він їй повідомляв про конфлікт із пасажирами таксі. При цьому, таксистом він працював не офіційно, брав в оренду автомобіль «Деу Ланос» білого кольору. Відносини між ними були гарні. Також зазначила, що він отримав струс головного мозку, з приводу чого лікувався. Вона на той час була в своєї матері в м. Марганець. Потім у березні 2017 р. ОСОБА_4 заарештували, після чого їх відносини припинилися.
Свідок ОСОБА_23 , яка є матір`ю обвинуваченого, відмовилась від надання показань суду на підставі статті 63 Конституції України.
Свідок ОСОБА_24 , лаборант КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня», пояснила, що бачила ОСОБА_4 3 листопада 2016 р. у відділенні нейрохірургії, оскільки він лікувався за фактом отримання ЧМТ, струсу головного мозку. Вказала, що він перебував у вказаному відділенні на стаціонарному лікуванні.
Покази свідків строни захисту не впливають на висновок суду, та не підтверджують дії обвинуваченого під час скоєного ним злочину.
Суд також вважає непереконливими доводи сторони захисту про те, що висновки судово-медичного експерта ОСОБА_17 є очевидно недопустимими, оскільки судом не встановлено будь-яких істотних порушень прав та свобод людини, передбачених ст.87 КПК України при проведенні судово-медичних експертиз.Будь-яких клопотань про проведення повторних або ж комісійних судово-медичних експертиз після заміни судді, сторона захисту не заявляла.
Згідно ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
У пункті 3 зазначеної постанови Пленуму ВСУ вказано, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення ( форма вини, мотив, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень ), склад сім`ї , його матеріальний стан, тощо.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом встановлено не було.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем мешкання характеризується з позитивного боку, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває , проте вчинив злочин проти здоров`я потерпілого, наслідком якого є непоправні зміни для здоров`я потерпілого, та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі у максимальному розмірі, передбаченому ч.1 ст.122 КК України.
Під час досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, починаючи з 23 листопада 2016 року.
Згідно з позицією Верховного Суду України, викладеної 29.08.1018 року у справі № 663/537/17, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. За ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Тому суд зараховує строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 23 листопада 2016 року по 21 березня 2019 року у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У кримінальному провадженні потерпілим заявлено цивільний позов до відповідача ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків від злочину та моральної шкоди, в якому з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог з урахуванням добровільного відшкодування 1960 грн. він просить стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальну шкоду, завдану злочином, в розмірі 498040,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000 000,00 грн.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого, суд враховує, що ОСОБА_4 на час вчинення злочину не був офіційно працевлаштований, що підтвердили в судовому засіданні і свідки ОСОБА_25 (власник автомобіля «Деу Ланос»), ОСОБА_26 (засновник ТОВ «Таксі Мега +»), ОСОБА_27 (користувач автомобіля «Деу Ланос»), тому саме обвинувачений є відповідачем у цивільному позові.
Потерпілий та його представник в судовому засіданні цивільний позов підтримали. Потерпілий зазначив, що його моральні страждання полягають у фізичному болі, який він відчуває до теперішнього часу, він втратив зір,втратив працездатність, отримав 2 групу інвалідності, відбулися негативні значні зміни в його житті після отриманих внаслідок дій обвинуваченого ушкоджень його здоров`я. Зазначене негативно вплинуло на його психологічний стан, він постійно нервується, відчуває психологічний дискомфорт через стан здоров`я та виниклі вади, що впливає на його ділову репутацію, сімейні стосунки.Крім того, він вимушений прикладати додаткових зусиль для відновлення його стану здоров`я, змушений постійно приймати протиболеві ліки, які негативно впливають на загальний стан його здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов визнав частково, а саме у розмірі 9073,05 грн., в частині відшкодування витрат на придбання медичних препаратів, в іншій частині позов не визнає.
Даний цивільний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Частиною 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Стосовно стягнення матеріальних витрат, які включають вартість костюму 6800 грн., сорочки чоловічої 850 грн., майки чоловічої-350 грн., в які потерпілий був одягнутий в момент вчинення злочину, та які прийшли в негідність внаслідок неправомірних дій відповідача в момент скоєння злочину та після проведення експертизи, суд вважає ці вимоги такими, що підлягають задоволенню, оскільки їх розмір підтверджуються довідкою ПВФ «Гилель» ТД «Воронін» , товарним чеком т.р. «Верже» № 333 від 11.02.2016 р.
Разом з тим, вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступень вини заподіювача, в якій грошовій сумі потерпілий вказує на пов`язані з нею втрати та з чого при цьому виходить.
Згідно з п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Встановлено, що у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий ОСОБА_6 зазнав фізичний біль, а також сильні душевні переживання та страждання. Так, останній в результаті отриманих травм та їх наслідків проходив тривалий курс стаціонарного лікування з оперативним втручанням, втратив працездатність, у зв`язку з отриманими травмами відбулися вимушені зміни в житті потерпілого, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілому встановлено 2 групу інвалідності.
З урахуванням глибини та тривалості душевних страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_6 , пов`язаних з отриманням останнім середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що призвело до порушення його звичного способу життя, стану здоров`я потерпілого, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, ступеня вини ОСОБА_4 , та з огляду на вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 грн. підлягають задоволенню.
Процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід скасувати, звільнивши ОСОБА_4 з під-варти в залі суду, враховуючи відбуття ним повного строку призначеного судом покарання.
Керуючись ст. ст.368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) в строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 23 листопада 2016 року по 21 березня 2019 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 скасувати, звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду, як такого, що повністю відбув покарання, призначене вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2019 року.
Речові докази: СD-R диск з аудіо записом виклику поліції ОСОБА_9 ,та виклик чергового лікаря 5 МКЛ; DVD-R диск з відеозаписом з камери відеоспостереження розташованої за адресою:м.Запоріжжя,вул.Нижньодніпровська,6 крамниця «Апельмон»; 5 фотознімків формату екрану мобільного телефону дзвінків про виклик таксі; долучені до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження; брюки чоловічі бежевого кольору зі слідами речовини бурого кольору, піджак бежевого кольору зі слідами речовини бурого кольору марки «Воронін», рубашка чоловіча синього кольору зі слідами речовини бурого кольору;майка чоловіча білого кольору зі слідами речовини бурого кольору на ній, передані на відповідальне зберігання до камери схову Вознесенівського ВП ДВП, - передати потерпілому ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 17 073,05 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн., всього стягнути 117 073 (сто сімнадцять тисяч сімдесят три) грн.05 коп.
Вирок може бути оскаржений в Запорізький апеляційний суд через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1