ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1065/19 Справа № 174/924/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2019 року щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000304,-

ВСТАНОВИЛА:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільногірська Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, студента 3 курсу Вільногірського коледжу Національної Металургійної Академії України, працюючого робочим ТОВ «Скляний Ал`янс», не одруженого, який зареєстрований та проживає за за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого:

визнаного винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Згідно ст. 75 КК України, ОСОБА_7 ухвалено звільнити від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, згідно ст. 76 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він близько 23 години 30 хвилин 05.08.2018р., знаходячись біля входу в магазину «Продукти», розташованого за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з метою спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , наніс останньому один удар кулаком правої руки в область лівої ділянки голови, в нижню ліву частину обличчя, від чого ОСОБА_8 відчув фізичну біль і короткочасне запаморочення та впав на землю.

Своїми діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_8 , тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з крововиливом під коньюктивальну оболонку лівого ока, гематоми обох повік лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я за критерієм тривалості розладу здоров`я понад шести діб, але не більше 21 доби.

В апеляційних скаргах:

- обвинувачений просить вирок змінити, призначити йому менш суворе покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 125 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вважає, що суд першої інстанції призначаючи йому покарання не в повній мірі врахував, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його молодий вік, того, що він є студентом, має постійне місце проживання, проживає у повній родині, працює, і в зв`язку зі специфікою роботи йому необхідно мати можливість постійно пересуватися по м. Вільногірську та в межах області.

Вказує, що суд необґрунтовано встановив йому обмеження, передбачені ст. 76 КК України, а покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому ч.2 ст. 125 КК України , на його думку, буде достатнім та співмірним покаранням.

- прокурор просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним, на його думку, застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вважає, що призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції не звернув уваги на те, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, працевлаштований та має постійний заробіток, є студентом 3 курсу Вільногірського коледжу Національної металургійної академії України, скоїв злочин відносно раніше не знайомої особи, у нічний час доби.

Вказує, що призначене обвинуваченому покарання із застосування ст. 75 КК України не відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді штрафу, яке є більш суворим покарання, оскільки його необхідно відбувати реально, ніж те покарання, яке призначив суд, звільнивши ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь суддідоповідача, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги сторони обвинувачення та просив їх задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого не заперечував, думку обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу прокурора, просив їх задовольнити та призначити йому покарання у виді штрафу, аналогічну думку потерпілого,перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані не в повному обсязі.

Згідно з вимогами ст.404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційних скарг.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину при обставинах, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 125 КК України, - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, та ніким з учасників кримінального провадження не оскаржуються.

Аналізуючи доводи апеляційних скарг прокурора та обвинуваченого, колегія суддів зазначає, що відповідно з вимогами ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини, прийде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Із роз`яснень, які містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» вбачається, що суди визначаючи ступінь тяжкості скоєного злочину, зобов`язанні виходити з класифікації злочинів, а також з особливостей конкретного злочину та обставин його скоєння (форма вини, мотив, спосіб скоєння, кількість епізодів, характер та ступінь тяжкості наслідків та інше).

Між тим, вимоги Закону судом першої інстанції не було дотримано.

Приймаючи рішення про призначення ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі та звільнення від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, суд послався на тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, згідно досудової доповіді органу пробації його виправлення можливе без позбавлення волі.

Суд послався і на те, що по справі встановлено наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого: його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції не належним чином враховано обставини справи, те, що ОСОБА_7 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, є студентом 3 курсу Вільногірського коледжу Національної металургійної академії України, офіційно працює робочим в ТОВ Скляний Альянс, а також молодий вік обвинуваченого.

Дані обставини судом першої інстанції належним чином до уваги взяті не були, та при призначенні покарання обвинуваченому, суд не навів переконливих доводів для призначення йому найсуворішого покарання, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Виходячи з наведеного, на підставі ст. 414 КПК України, даний вирок підлягає скасуванню, з постановленням нового вироку, та задоволенню поданих апеляційних скарг.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України, у відповідності до статей 65-67 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу винного, який за місцем проживання хараткеризується посередньо, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є студентом 3 курсу Вільногірського коледжу Національної металургійної академії України, офіційно працює робочим в ТОВ Скляний Альянс, молодий вік обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд враховує щиросердне каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Також колегія суддів приймає до уваги, що потерпілий не наполягав та не наполягає в апеляційному суді на суворому покаранні обвинуваченого, та просить призначити йому покарання у виді штрафу.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 2 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, право кожного громадянина на життя охороняється законом. Відповідно до ст. ст. 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Також колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Тому, колегія суддів вважає слушними думки прокурора та обвинуваченого про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі.

На думку колегії суддів, саме такий вид покарання, буде необхідним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 404,405,407,409, 414, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , - задовольнити.

Вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2019 року щодо ОСОБА_7 , - в частині призначеного покарання, - скасувати.

Ухвалити новий, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В решті вирок залишити без зміни.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення. На вирок апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4