справа № 243/4145/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у приміщенні суду у м. Слов?янську заяву засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році»,

В С Т А Н О В И В :

22 лютого 2019 року на розгляд до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році».

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав свою заяву та просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_4 , який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 25.02.2019 р. № 028-0001696 заяву засудженого підтримав, просив застосувати до нього амністію.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Відповідно до положень частини 1 статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 85 Кримінального кодексу України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб (частина 1 статті 86 КК України).

Згідно з положенням ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону. Амністія не застосовується до осіб, визначених статтею 4 цього Закону.

Як вбачається з положення ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», та деяких інших категорій осіб.

Відповідно до положення ст.4 Закону України «Про застосування амністії» амністія не застосовується, зокрема, до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Слов?янського міськрайонного суду від 26.05.2017 року за ст.ст. 185 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.1, 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

З довідки № 135-10102017/14029 вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засуджений 24 жовтня 2006 року Апеляційним судом Донецької області за ст.ст.187 ч.4, 185 ч.5, 125 ч.1, 125 ч.2, 70 КК України до міри покарання у виді 9 років позбавлення волі, звільнений 15 березня 2013 року по відбуттю міри покарання. Окрім того, вироком Слов?янського міськрайонного суду ОСОБА_5 був засуджений за ст.186 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, від відбуття покарання звільнений на підставі ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком 3 роки (07.07.2017 р. знятий з обліку у зв?язку з новим засудженням). Вироком Слов?янського міськрайонного суду від 26.05.2017 р. ОСОБА_5 був засуджений за ст.ст.185 ч.2, 190 ч.2, 71 КК України до міри покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Згідно ч.1 ст.88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що судимість має правове значення у разі вчинення нового злочину, а також в інших випадках, передбачених законами України.

Згідно з ч.2 ст.91 КК України зняття судимості до закінчення строків, зазначених у ст.89 КК України, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_5 має судимість за вчинення кримінальних правопорушень, які є особливо тяжкими у розумінні ст.12 КК України (а саме склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.4, 185 ч.5 КК України). ОСОБА_5 відбув покарання за зазначеним вироком та звільнений з Микитівської ВК Донецької області (№ 87) по відбуттю строку покарання 15 березня 2013 року.

Згідно з ч.9 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину. Однак, вироком Слов?янського міськрайонного суду від 02.08.2016 року ОСОБА_5 був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Як вбачається з ч.1 ст.90 КК України строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання. Згідно з ч.5 ст.90 КК України якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останній злочин.

Підсумовуючи вищенаведене, слід зазначити, що строк погашення судимості за особливо тяжкі кримінальні правопорушення (ст.187 ч.4, ст.185 ч.5 КК України), за які ОСОБА_5 був засуджений та відбув покарання повністю, будуть обчислюватися після відбуття ним міри покарання за вироком Слов?янського міськрайонного суду від 26.05.2017 р. Таким чином, на теперішній час, судимості ОСОБА_5 за вчинені ним особливо тяжкі кримінальні правопорушення (ст.187 ч.4, ст.185 ч.5 КК України) не погашені.

Щодо вироку Слов?янського міськрайонного суду від 02.08.2016 р., слід зазначити, що ОСОБА_5 був засуджений за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком в 3 роки. Однак, у зв?язку з вчиненням іншого кримінального правопорушення покарання за цим вироком було приєднано до покарання за вироком суду від 26.05.2017 р. Таким чином, строк погашення судимості за вчинене ОСОБА_5 тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, також буде обчислюватися після відбуття ним міри покарання за вироком Слов?янського міськрайонного суду від 26.05.2017 р. і становитиме 6 років. Таким чином, на теперішній час, судимість ОСОБА_5 за вчинене ним тяжке кримінальне правопорушення (ст.186 ч.2 КК України) не погашена.

Додатково слід зазначити, що вищезазначені кримінальні правопорушення є умисними, оскільки склад цих правопорушень містить в собі обов?язкову ознаку суб?єктивної сторони - вину у формі умислу.

Як вбачається з ч.4 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», Верховна Рада вправі прийняти закон про амністію як щодо певної категорії осіб, так і щодо конкретно визначеної особи (індивідуальна амністія).

Зі змісту Закону України «Про амністію у 2016 році» вбачається, що положення цього закону застосовуються до певної категорії осіб, а не однієї особи, таким чином цей закон не є актом індивідуальної амністії.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що у відповідності до положення п. «в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», оскільки засуджений ОСОБА_5 має дві не зняті і не погашені судимості за вчинення умисних особливо тяжких злочинів і одну судимість за вчинення умисного тяжкого злочину, положення Закону Україну «Про амністію у 2016 році» не можуть бути до нього застосовані, оскільки зазначений закон не є актом індивідуальної амністії.

Керуючись Законом України «Про застосування амністії в Україні», Законом України «Про амністію у 2016 році», статтями 537 та 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році» - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1