Справа № 308/285/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження №308/285/19, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001507 від 17.12.2018 р. про обвинувачення,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Тернопільської області, Бережанського району, м. Підгайці, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
сторона захисту
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
29.10.2018 р. близько 22 годин 36 хвилин в зону митного контролю митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, що розташоване за адресою м. Ужгород, вул. Собранецька, 224 на ділянку «в`їзд в Україну» пасажирського напрямку заїхав легковий автомобіль марки «Volkswagen Passat», транзитний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , 2013 року випуску під керуванням громадянина ОСОБА_3 з метою переміщення через митний кордон України.
Згідно поданих ОСОБА_3 товаросупровідних документів державному інспектору відділу митного оформлення № 4 митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_6 , а саме : МД ЕЕ № UA403010/2018/103883, супровідного листа митних органів Словаччини № 18TSV1845489 від 29.10.2018 рахунку б/н від 16.10.2018 р., митної декларації для громадян, свідоцтва про реєстрацію т/з № НОМЕР_3 , через митний кордон України в митному режимі «імпорт» переміщується легковий автомобіль «Volkswagen» моделі «Passat» транзитний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , 2013 року випуску, загальною вартістю 3750 Євро, що згідно курсу НБУ станом на 30.10.2018 р. становить 120364,86 грн.
В ході проведення митного контролю товаросупровідних документів поданих гр. ОСОБА_3 виявлена розбіжність щодо даних зазначених у супровідному листі митних органів Словаччини №18TSV1845489 від 29.10.2018 та рахунку б/н від 16.10.2018, щодо номеру рахунку, а також виникли сумніви щодо вартості транспортного засобу. В супровідному листі митних органів Словаччини № 18TSV1845489 від 29/10/2018, зазначено фактуру №751, однак до митних органів України подано рахунок б/н від 16.10.2018.

Після опрацювання фактури №751 від 15.10.2018 року, було встановлено, що вартість автомобілю складає 6600 Євро, що згідно курсу НБУ станом на 30.10.2018 , становить 211 842, 15 грн., що відрізняється від даних зазначених у рахунку б/н від 16.10.2018.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, достовірно знаючи, що рахунок б/н від 16.10.2018 є підробленим, використав підроблений документ рахунок б/н від 16.10.2018, шляхом подання органу доходів і зборів України, як підстави для переміщення з приховуванням від митного контролю через митний кордон України реальної вартості легкового автомобілю марки «Volkswagen» модель «Passat» транзитний номер НОМЕР_4 , кузов НОМЕР_2 , 2013 року випуску.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.
До суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про визнання винуватості від 27.12.2018 року, яку прокурор просив затвердити, з додержанням наступних умов.
На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 469 ч.4, 472, 473, ч.4 ст.474 КПК України.
Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України. Згідно з даними угоди прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України; погодитися з визначеним в угоді покаранням.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.
Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_3 згідний. Наслідки укладення та затвердження означеної угоди, згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та її суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України визнав повністю. Окрім того, ОСОБА_3 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 27.12.2018 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.
В судовому засіданні прокурор та захисник також висловили думку про затвердження угоди про визнання винуватості.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.
Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено. В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода про визнання винуватості від 27.12.2018 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 за ч.4 ст.358 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 27.12.2018 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
При укладенні угоди враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , а саме: щире каяття , активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Згідно ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
За таких обставин суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, а обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити вид і міру покарання відповідно до угоди про визнання винуватості від 27 грудня 2018 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.
Процессуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,374,376,395, 469, 472 - 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 27 грудня 2018 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 затвердити.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 гривень.
Роз`яснити ОСОБА_7 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 - не обирати.
Речові докази у кримінальному провадженні:
-транспортний засіб марки «Volkswagen» модель «Passat» транзитний номер НОМЕР_4 , кузов НОМЕР_2 , 2013 року випуску повернути власнику
-оригінал рахунок б/н від 16.10.2018 року залишити зберігати при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в Закарпатській апеляційний суд через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1