ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1000/18 Справа № 191/3427/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2018 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого, якоюзадоволено клопотання Державної установи Синельниківська виправна колонія № 94 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну і необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні до ОСОБА_7 ст. 81 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення щодо умовно дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 не врахував дані, які характеризують засудженого, а саме, що останній неодноразово раніше судимий за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знову вчинив умисний тяжкий злочин, крім того, до засудженого вже застосовувалися положення ст.81 КК України.

Вказує на те, що засуджений за весь час відбування покарання мав 2 стягнення та 2 заохочення, не приймає участі у програмах диференційованого виховного впливу, передбачених ст.123 КВК України.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2018 рокузадоволено клопотання Державної установи Синельниківська виправна колонія № 94 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи покарання в СВК № 94 за тяжкий злочин, зарекомендував себе позитивно, станом на 29.08.2018 року відбув 2/3 частини строку призначеного судом покарання, має 2 заохочення та 2 стягнення, які погашені, працевлаштований, до своїх обов`язків та поставлених завдань відноситься сумлінно, соціально корисні зв`язки задовільні, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, станом на 02.11.2018 року його невідбутий строк складає 1 рік 5 місяців 27 днів, а тому наявні підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення і до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку засудженого, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Однак вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції не дотримався.
Розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення та задовольняючи його, суд послався на те, що засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи покарання в СВК № 94 за тяжкий злочин, зарекомендував себе позитивно, станом на 29.08.2018 року відбув 2/3 частини строку призначеного судом покарання, має 2 заохочення та 2 стягнення, які погашені, працевлаштований, до своїх обов`язків та поставлених завдань відноситься сумлінно, соціально корисні зв`язки задовільні, а тому на даний час засуджений довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці своє виправлення.
Між тим, судом першої інстанції не надано належної оцінки даним, що характеризують особу засудженого, а саме, що останній за весь час відбування покарання, строк якого почався 29.04.2015 року, має лише 2 заохочення, не приймає участі у програмах диференційованого виховного впливу відповідно до характеристики від 13.08.2018 року.
Крім того, ОСОБА_7 має 2 стягнення, які хоч і погашені, однак повинні враховуватися при розгляді питання щодо умовно-дострокового звільнення, як дані, що характеризують особу засудженого.
Також комісією установи СВК № 94, 30.12.2016 року засудженому було відмовлено у застосуванні ст. 101 КВК України, та 31.10.2017 року у застосуванні ст. 82 КК України, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

При цьому строк покарання, який відбув засуджений є недостатнім для того, щоб впевнитися в тому, що він довів своє виправлення, оскільки до кінця строку відбуття покарання залишається досить тривалий проміжок часу, бо його кінець припадає на 29.04.2020 року.
Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про умовно- дострокове звільнення враховуються дані у сукупності з усіма іншими обставинами за весь період перебування у виправній установі.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що за весь період відбування покарання не можна визнати поведінку ОСОБА_7 сумлінною.
За таких обставин, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому у задоволенні клопотання Державної установи Синельниківська виправна колонія № 94 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 слід відмовити.
Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню, а клопотання Державної установи Синельниківська виправна колонія № 94 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 - залишенню без задоволення як необгрунтованого.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2018 року задовольнити.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2018 рокущодо засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання Державної установи Синельниківська виправна колонія № 94 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 - відмовити.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4