УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2018 року м. Херсон
Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , у матеріалах досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000451 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України про накладення арешту на майно та додані до клопотання матеріали,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, власником якого відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_4 , а саме житловий будинок з усіма його складовими частинами (житловий будинок А, загальна площа 80,9 кв.м., житлова площа 56,8 кв.м.; сарай-літ.кухня Б; туалет В; огорожа № 1; водопровід № 2), розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також слідчий просить заборонити ОСОБА_4 розпоряджатися будь-яким чином цим нерухомим майном та використовувати його.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який постійно з 06.09.1948 по день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично вступив у володіння даним житловим будинком набутим у спадок після смерті своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкове майно після померлого ОСОБА_5 складається з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Громадянка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як єдиний спадкоємець, у встановлений законом 6-місячний термін з дня смерті батька, 05.10.2017 звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини від померлого ОСОБА_5 , спадкова справа була зареєстрована у спадковому реєстрі під номером 61333453. Під час оформлення спадщини нотаріусом ОСОБА_8 було встановлено, що відомості про право власності на вищезгаданий будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у КП «ХБТІ» Херсонської обласної ради відсутні.

У зв`язку із відсутністю інформації про право власності на будинок нотаріуса ОСОБА_8 відмовила ОСОБА_7 у видачі свідоцтва про право на спадщину і у листі-роз`ясненні від 29.05.2018 № 309/02-14, рекомендувала звернутися до суду для визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Під час допиту у якості потерпілої ОСОБА_7 підтвердила вище згадане та зазначила, що у її розпорядженні є оригінали документів, що підтверджують той факт, що житловий будинку АДРЕСА_2 не є самочинним будівництвом. Крім того, остання дала свідчення, що з 02.12.1960 по 1996 рік вона була зареєстрована у будинку своїх батьків за адресою АДРЕСА_1 , а фактично проживала там з народження по 2009 рік, де разом із нею за вказаною адресою проживала її бабуся ОСОБА_6 , 1909 р.н. (власниця будинку та земельної ділянки, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ), її мати ОСОБА_9 , 1938 р.н. (померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ), її брат ОСОБА_10 , 1969 р.н.(помер ІНФОРМАЦІЯ_7 ) та її батько ОСОБА_5 , 1938 р.н.. За життя батька та після смерті батька ОСОБА_7 практично кожний день приходила до будинку по АДРЕСА_1 , працювала на присадибній ділянці, а після смерті батька оплачувала рахунки за комунальні послуги відкритті на ім`я ОСОБА_6 .. Потерпіла стверджує, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину від ОСОБА_5 є вона, його дочка, інших спадкоємців, які б подали заяви про прийняття спадщини немає.

31.10.2018 вона подала заяву до КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради про виготовлення технічної документації. 01.11.2018 технічним працівником БТІ зроблено заміри домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Під час виконання робіт ОСОБА_7 дізналася, що у матеріалах, які знаходяться у КП «ХБТІ» ХОР щодо вищезгаданого домоволодіння є договір купівлі-продажу № 99-97 И нерухомого майна Одеської універсальної біржи «Витязь», який був складений 20.08.1999 у м.Одеса між ОСОБА_6 , яка є членом ОУБ «Витязь» та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який є членом ОУБ «Витязь» щодо продажу будинку по АДРЕСА_1 . За вказаним фактом потерпіла ОСОБА_7 засвідчила, що ОСОБА_6 ніколи не була членом ОУБ «Витязь», і в 1999 році до м.Одеси не виїжджала, так як у неї відмовили ноги і вона самостійно не пересувалася.

01.11.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_7 отримала інформаційну довідку, де було зазначено, що 05.10.2018 на підставі договору дарування АДРЕСА_3 та 01.10.2018 на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частина цього ж будинку, право власності на вказане домоволодіння з усіма його складовими частинами (житловий будинок А, загальна площа 80,9 кв.м., житлова площа 56,8 кв.м.; сарай-літ. кухня Б; туалет В; огорожа № 1; водопровід № 2) перейшло до громадянки ОСОБА_4 , яка ОСОБА_7 не відома.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що нерухоме майно, а саме будинок АДРЕСА_1 є речовим доказом, що є об`єктом кримінально протиправних дій та набуте кримінально протиправним шляхом.
На підставі вище викладеного, беручи до уваги ч.3 ст.170 КПК України, є достатні підстави вважати, що домоволодіння з усіма його складовими частинами розташоване за адресою АДРЕСА_1 , є речовим доказом.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту нерухомого майна відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, власником якого відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_4 , а саме домоволодіння з усіма його складовими частинами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з метою його збереження в якості речового доказу.

Посилаючись на вищевикладені обставини, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить розглянути клопотання за його відсутності, додаткових пояснень до клопотання не має.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Враховуючи, що з матеріалів клопотання вбачається, що клопотання було подане старшим слідчим СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_12 , однак в долученій до матеріалів клопотання копії витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000451 від 02.11.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, не вказано прокурора, за погодженням якого було подане вказане клопотання, також враховуючи, що слідчим не долучена до матеріалів клопотання постанова про визнання зазначеного у клопотанні нерухомого майна речовим доказом, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а зацікавленою особою з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1