Номер провадження: 11-сс/813/85/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.12.2018 року про відмову в задоволенні її клопотання про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:

З наданих до суду матеріалів вбачається, що СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000993 від 20.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, за фактом проведення незаконних самовільних будівельних робіт за адресою: м. Одеса, проспект Свободи, 71, розпочатих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , внаслідок чого завдана шкода інтересам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Адвокат ОСОБА_6 , що діє в інтересах потерпілих (цивільних позивачів) ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , звернулася до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому просить накласти арешт на приміщення сараю під літ. «С» та «Р» домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власниками яких є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , із забороною вчиняти подальші дії щодо реконструкції будинку під літ. «С» та сараю під літ. «Р», вказаного домоволодіння, а також накласти на власників приміщень обов`язки щодо належного виконання ухвали про арешт майна та попередити про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України. Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.12.2018 року в задоволенні клопотання адвоката було відмовлено. В апеляційній скарзі адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу про накладення арешту на приміщення будинку під літ «С» та сараю під літ. «Р» домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , із забороною власникам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчиняти подальші дії щодо реконструкції зазначених приміщень, накласти на власників приміщень обов`язки щодо належного виконання ухвали про арешт майна та попередити про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, посилаючись на те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в ході незаконної реконструкції, пошкодили суміжну стіну приміщення сараю під літ. «Т», спричинивши своїми діями майнову шкоду ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які є співвласниками вищевказаного домоволодіння, крім того, за відсутності згоди співвласників домоволодіння, виконано будівництво паркану, який перешкоджає співвласникам потрапити до задньої стіни будівлі сараю під літ. «Т». Заслухавши доповідача, адвоката про задоволення апеляційної скарги, який повідомив, що на теперішній час призначено будівельне експертне дослідження, оскільки самовільне будівництво призвело до руйнування сараю, має бути проведений огляд приміщення, в даному випадку є умисел на пошкодження майна, але відомості внесені до ЄРДР за ст. 356 КК України, самоправство, а не за ст. 194 КК України умисне пошкодження майна, житловий будинок « С» та сарай «Р» знаходяться у фактичному користуванні ОСОБА_11 , оскільки в цивільному спорі не вдалось вирішити питання, тому були внесені відомості до ЄРДР, слідчим було оглянуто приміщення, де є руйнування суміжної стіни, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновків, що апеляційна скарга адвоката задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. В рамках вказаного кримінального провадження завдано цивільний позов, де розмір майнової шкоди на цей час становить 127 547 грн. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у вказаному кримінальному провадженні жодній особі не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими особа обґрунтовує доводи клопотання. Відповідно до ст. 173 ч. ч. 1,2 п. 5 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З приєднаних до матеріалів провадження адвокатом документів та фотографій, в тому числі із листа управління державного Архітекруно-будівельного контролю Одеської міської ради від 13.12.2017 року на ім`я ОСОБА_10 , вбачається, що власниками домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проводиться реконструкція належних їм на праві власності приміщень, позначених літ «С», та літ. «Р» без отримання дозвільних документів на це. При цьому жодних доказів того, що в ході реконструкції вони вийшли за межі належної їм земельної ділянки не надано і адвокат на наявність таких не вказує.
Фактично між ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , з одного боку, та ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , з іншого боку, виникли цивільно-правові відносини щодо користування належних кожному з них будівель.
Викладеного не заперечувала адвокат ОСОБА_6 , яка пояснила, що їй не вдалось вирішити всі питання щодо захисту інтересів своїх довірителів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим вони вирішили внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення. При цьому вони на час апеляційного розгляду вважають, що мало місце умисне пошкодження майна суміжної стіни сараю із сараями, належними ОСОБА_11 , але за їх заявою внесено до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що у вказаному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання, оскільки відповідно до положень ст. 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права. Будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.Зазначеним вимогам статті першої Протоколу №1 до вказаної Конвенції відповідають положення 170 КПК України.

За вказаних обставин колегія суддів вважає, що клопотання адвоката про арешт майна є передчасним і необгрунтованим, слідчим суддею при розгляді клопотання адвоката були дотримані вимоги КПК України, що дозволило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, у звязку з чим підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні. Керуючись ст.ст. 170-173, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах цивільних позивачів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.12.2018 року про відмову у накладенні арешту на майно - без змін. Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4