Справа № 206/6780/18
Провадження № 1-в/206/8/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2019року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро справу за заявою ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2013 року,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2018 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з майна. Клопотання мотивоване тим, що він є спадкоємцем власників приватизованої кв. АДРЕСА_1 . Згідно із свідоцтвом про право власності на житло, виданого 18.02.1997 року вищезазначена квартира належала на праві спільної сумісної власнсоті його матері - ОСОБА_6 та його брату - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_6 відмовилась від своєї частки у спадку ОСОБА_7 на його користь, а він написав відповідну заяву про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовилась від вчинення нотаріальних дій, оскільки має місце арешт накладений ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.10.2013 року на частину квартири покійного брата, і якого було засуджено цим же судом 23.12.2013 року, однак після набрання даним вироком законної сили, до виконавчої служби не надходили ніякі документи, зокрема, виконавчий лист про будь-які стягнення чи обмеження стосовно майна його брата, ніхто не описував квартири, не конфісковував, у зв`язку з чим просить скасувати арешт накладений ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.10.2013 року на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявник та адвокат в судовому засіданні просили задовольнити заяву та скасувати арешт накладений ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.10.2013 року на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Прокурор в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви.

Суд дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку сторін, приходить до наступного.

Так, відповідно до свідоцтва про право власності від 18.02.1997 року, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.п. 8), відповідно до свідоцтва про смерть від 11.01.2018 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.п. 11), після його смерті заведено спадкову справу - Восьма ДДНК (а.п. 12).

Згідно відповіді КП "ДМБТІ" від 06.06.2018 року, в інвентарізаційній справі станом на 31.12.2012 року містяться відомості про реєстрацію права власності за адресою: АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності за гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , крім того в матеріалах міститься постанова ВДВС Самарського районного управління юстиції від 16.04.2004 року, якою накладено арешт та заборону відчуження на 1/2 ч. кв. АДРЕСА_1 (а.п. 13).

Згідно відповіді Самарського ВДВС м. Дніпра від 10.07.2018 року, за даними автоматизованої системи виконавчого провадження до відділу виконавчі документи про стягнення заборгованості з ОСОБА_7 на примусове виконання не надходили та не перебувають (а.п. 14).

Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєстровано арешт на частину квартири у спільній суміній власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська № 206/4061/13-ц від 15.10.2013 року, суб`єкт обтяження: ОСОБА_7 (а.п. 20).

Постановою державного нотаріуса Восьмої ДДНК від 04.12.2018 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 брата - ОСОБА_7 (а.п. 21).

Згідно ухвали Самарського районного суду від 15.10.2013 року (справа № 206/7061/13-к, провадження 1-кс/206/387/13 було накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на частину квартири, розташовану за адрсеою: АДРЕСА_2 .

Згідно вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2013 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було засуджено за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини всього майна, що належить йому особисто.

Згідно ухвали Апеляційного суду Дніпропетровсьокї області від 19.03.2014 року вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2013 року залишено без змін.

Відповідно до ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.07.2016 року ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково від покарання у вигляді позбавлення волі на не відбутий строк 2 місяці 10 днів.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Так на даний час суду не надано повних відомостей про хід виконання вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2013 року в частині виконання покарання у виді конфіскації майна з часу набрання вироком законної сили до розгляду поданої до суду заяви про скасування арешту. А тому, враховуючи те, що підстави для скасування арешту не відпали, суд вважає, що підстав для скасування арешту майна на даний час не має.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 170-174, ст. 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2013 року - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1