Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/7606/17
Провадження № 1-кп/644/269/18

ВИРОК
іменем України

17 грудня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_2 , секретаря ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченої, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 002814 від 10 жовтня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дрезден, Німеччина, громадянки України, українки, з середньою освітою, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в :
10.10.2017 року близько 14 години ОСОБА_5 знаходилась в приміщенні кухні, розташованої в квартирі АДРЕСА_2 , коли до квартири прийшов її співмешканець ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, через що між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 один удар кулаком в ніс, від якого вона також вдарилась головою об стіну, чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на голові, а коли, продовжуючи свої насильницькі протиправні дії, ОСОБА_4 простягнув свої руки до її горла, вона, реально сприймаючи такі дії останнього як загрозу для свого життя та здоров`я, діючи з метою припинення протиправного суспільно-небезпечного посягання шляхом умисного спричинення тілесного ушкодження, яке явно не відповідає небезпечності посягання, схопила ножа, який лежав на робочій поверхні кухонних меблів, та умисно нанесла ним ОСОБА_4 удар в область грудної клітини ліворуч спереду, чим спричинила останньому проникаючу колото-різану рану, яка є тяжким тілесним ушкодженням.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння стає агресивним і коли 10.10.2017 року він прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння, між ним виникла сварка з приводу його стану. Тоді ОСОБА_4 наніс їй удар кулаком в ніс, від чого в неї пішла кров і вона вдарилась головою об стіну. Проте, ОСОБА_4 продовжив на неї наступати і простягнув руки до її горла, вона злякалась за своє життя і схопивши ножа, яким перед цим чистила картоплю, нанесла йому три удари. Один удар в задню частину плеча зліва, один удар в область лівої скроні та один удар в грудну клітину спереду ліворуч.
Крім показань ОСОБА_5 , її вина, в об`ємі обвинувачення, визнаному судом доведеним, підтверджується наступними наданими і дослідженими судом доказами:
показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що 10.10.2017 року він прийшов додому до своєї співмешканки ОСОБА_5 в стані сильного алкогольного сп`яніння і в ході сварки наніс їй удар кулаком в обличчя, від якого вона вдарилась головою об стіну, а потім став простягати руки до її шиї, в результаті чого ОСОБА_5 схопила ніж і нанесла йому три удари, один з яких був у грудну клітину спереду, один в ліву скроню і один позаду лівого плеча;
протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 11.10.2017 року, з якого вбачається, що остання показала як відбувався між нею та ОСОБА_4 конфлікт, як він наносив їй удари та як наносила вона йому удари ножем і куди;
протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 20.10.2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 повністю підтвердив свої показання та показання ОСОБА_5 щодо кількості і локалізації нанесених ним ударів ОСОБА_5 та кількості і локалізації нанесених йому ОСОБА_5 ударів ножем.
Висновок судово-медичного дослідження № 7117-А/17 від 24.10.2017 року свідчить, що у потерпілого ОСОБА_4 має місце проникаюча колото-різана рана грудної клітини ліворуч у передньо-середньому відділенні, яка має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Решта наявних у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень має характер легких тілесних ушкоджень.
З висновку судово-медичного дослідження № 3400-С/17 від 11.11.2017 року вбачається, що у ОСОБА_5 є тілесні ушкодження голови у виді синців, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Згідно сталої судової практики та роз`яснень, які містяться в Постанові № 1 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про необхідну оборону» від 26.04.2002, суди при з`ясуванні наявності створення реальної загрози заподіяння шкоди особі, мають враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу для здоров`я як реальну.
В ході судового розгляду, з показань як обвинуваченої, так і потерпілого, а також даних судово-медичного висновку № 3400-С/17 від 11.11.2017 року судом встановлено, що стан та дії ОСОБА_4 безсумнівно свідчили про наявність з його боку суспільно-небезпечного посягання на здоров`я ОСОБА_5 , що в свою чергу давало їй достатні підстави сприймати загрозу, як реальну і створювало умови для невідкладної необхідності в заподіянні шкоди посягаючому.
Проте, суд приймає до уваги, що спричинення ОСОБА_4 тяжкого тілесного ушкодження явно не відповідало небезпечності посягання, оскільки хоча дії потерпілого і носили явно протиправний характер, однак в ході судового розгляду не були встановлені об`єктивні дані, які б свідчили, що кінцевою метою його дій було спричинення тяжкої шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , аж до смерті останньої. Поряд з цим, суд приходить до висновку, що обстановка захисту, яка склалася, відповідала тяжкості заподіяної шкоди, оскільки ОСОБА_5 фізично значно слабша за потерпілого ОСОБА_4 , який, до того ж, перебував у стані алкогольного сп`яніння, який додатково збуджував його до агресії та насилля, а також ОСОБА_5 не мала можливості втекти від нападника, оскільки знаходилась в приміщенні кухні, а ОСОБА_4 був на виході з кухні до коридору і виходу з квартири.
3 урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 доведена повністю і її дії підлягають кваліфікації за ст. 124 КК України, як умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.
З огляду на встановлені вище фактичні обставини справи і докази, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку, що правова кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя потерпілого в момент заподіяння, є помилковою.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, є вчинення злочину вперше, сприяння в розкритті злочину шляхом давання правдивих показань.
Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.
При призначені виду та міри покарання обвинуваченій, суд керується вимогами ст. 50 та ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого, дані про особу ОСОБА_5 , яка раніше не судима, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на вихованні малолітню дитину, з урахуванням чого суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, а також для запобігання вчинення нею нових злочинів, буде покарання у вигляді громадських робіт.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України і призначити їй покарання у вигляді ста п`ятдесяти годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Суддя ОСОБА_1