пр. № 1-кс/759/3286/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Київ
Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

встановив:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, за якою просив скасувати постанову слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 30 вересня 2016р. про закриття кримінального провадження №0010237 від 15 жовтня 2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України.

Скарга мотивована тим, що слідчим в кримінальному провадженні не вжито заходів для встановлення обставин кримінального правопорушення та осіб винних в його вчиненні, а тому висновок про закриття кримінального провадження є безпідставним.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні на вимогах скарги наполягав.

Прокурор в судовому засіданні просив в задоволенні скарги відмовити, і пояснив, що всі необхідні слідчі дії в межах кримінального провадження були проведені.

Слідчий за викликом судді в судове засідання не з`явився.

Ознайомившись зі змістом оскаржуваної постанови, дослідивши надані матеріали приходжу до висновку про задоволення вимог скарги за таких підстав.

З оскаржуваної постанови слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 30 вересня 2016р. про закриття кримінального провадження, вбачається, що кримінальне провадження №0010237 від 15 жовтня 2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України вбачається, що слідчий прийшов до висновку, що внаслідок ДТП тілесні ушкодження отримав ОСОБА_3 , з вини якого і трапилась дана дорожньо-транспортна пригода 13.10.2015 року, тому у вказаному діянні склад кримінального правопорушення ,передбаченого ст.. 286 ч. 1 КК України.

Статтею 110 КПК України встановлено, що постанова слідчого, прокурора має бути обґрунтована, тобто має містити посилання на конкретні докази.

Цим вимогам оскаржувана постанова не відповідає.

Між тим, заявник стверджує, що внаслідок ДТП, яке сталось 13.10.2015 року він перебував на тривалому лікуванні та 20.05.2016 року був визнаний інвалідом 3-ї групи. Проте, слідчий у своїй постанові посилається на покази працівника патрульної служби ОСОБА_5 , який показав, що на пісце ДТП прибула дружина потерпілого, яка зазначила, що він керував мотоциклом в стані алкогольного сп`янінння, що не відповідає дійсності, також не відповідає дійсності висновок слідчого, що потерпілий відмовився від обстеження на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_3 після ДТП був без свідомості та в шоковому стані, проте дружиною був доставлений до лікарні, лікарі якої не виявили наявність алкоголю в крові, не відповідає також дійсності висновок слідчого про керування транспортним засобом без посвідчення водія, які на момент ДТП були в сумці, яка відлетіла на декілька метрів від місця пригоди, також помилковий висновок слідчого, про перешкоджання потерпілим проведення авто-технічної експертизи у зв`язку з ненаданням мотоциклу, оскільки перешкоджання з боку потерпілого не було у зв`язку з неповідомленням слідчого про необхідність даної дії. Крім того слідчий вказує, що ДТП сталось лише з вини ОСОБА_3 , що також не відповідає дійсності, оскільки слідчий вказує, що водій ОСОБА_6 порушив ПДР, а саме п.па. 10.1, 1.5, 2.3 (б), 16.3, 2.1 А.Б.В, 2.3 (а, б).

Фактично, заявник вказує на конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, які мають бути перевірені на досудовому слідстві і їм надана відповідна процесуальна оцінка.

При цьому встановлено з матеріалів кримінального провадження№0010237, які були надані в судовому засіданні для огляду, потерпілий ОСОБА_3 не був повідомлений про винесення постанов про призначення авто технічної експертизи від 03.11.2015 року та відповідно ознайомлений з результатом висновку експерта № 24ат від 19.02.2016 року та результатом висновку експерта № 2369/е, та винесення постанов про призначення авто технічної експертизи від 04.01.2016 року, 17.03.2016 року, 07.06.2016 року відповідно ознайомлений з результатом висновку експерта № № 466ат, згідно з висновком якої вирішувати питання про наявність у водія ОСОБА_3 технічної можливості уникнути досліджувального зіткнення транспортних засобів шляхом застосування екстреного гальмування недоцільно, а тому не надано висновку, що вина ОСОБА_3 в даному ДТА встановлена. Тому, висновок слідчого про вину ОСОБА_3 в дорожгьо транспортній пригоді під час якої він зазнав тілесних ушкоджень є передчасним.

З огляду на наведене приходжу до висновку про те, що оскаржувана постанова є незаконною, а відповідно підлягає скасуванню відповідно і на підставі ст. 307 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303-306, 307, 214, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 30 вересня 2016р. про закриття кримінального провадження №0010237 від 15 жовтня 2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України скасувати.

Зобов`язати слідчого в рамках вказаного кримінального провадження вжити всіх необхідних процесуальних (оперативних) заходів для встановлення обставин кримінального правопорушення, встановлення винних осіб і притягнення останніх до відповідальності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1