пр. № 1-кс/759/2107/19
ун. № 759/6293/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2019 року м. Київ Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Київської місцевої прокуратури № 8, ОСОБА_6 , про арешт майна, поданого в кримінальному провадженні №0002033, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 290 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, ОСОБА_4 про арешт майна, поданого в кримінальному провадженні №0002033, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 290 КК України, в якому слідчий просить накласти арешт на майно - автомобіль марки «Мазда-3», д.н.з. НОМЕР_1 ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , що зареєстрована в АДРЕСА_1 , а також на свідоцтво про реєстрацію зазначеного автомобіля серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 для забезпечення його зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні № 0002033 від 16.03.2019 року, шляхом заборони відчужувати майно - автомобіль марки «Мазда-3», д.н.з. НОМЕР_1 ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію зазначеного автомобіля серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи згадане клопотання, слідчим зазначено, досудовим розслідуванням встановлено, що 16.03.2019, на території ТСЦ 8041 за адресою: м. Київ вул. Туполева, 19 було виявлено автомобіль марки «Мазда-3», д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова якого має ознаки зміни кустарно.

Під час огляду місця події від 16.03.2019 року по вул. Туполева, 19 в м. Києві в порядку ст. 237 КПК України був оглянутий та сфотографований автомобіль марки «Мазда-3», д.н.з. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне збереження, ОСОБА_5 .

16.03.2019 року автомобіль марки «Мазда-3», д.н.з. НОМЕР_1 в порядку ст. 98 КПК України було визнано речовим доказом по кримінальному провадженні, про що була винесена відповідна постанова.

Автомобіль марки «Мазда-3», д.н.з. НОМЕР_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки за попереднім повідомленням експерта ТСЦ 8041 ОСОБА_7 ідентифікаційний номер кузова має ознаки підробки. 22.03.2019 року до Святошинського районного суду м. Києва було подане клопотання про доручення на проведення ідентифікаційного номера кузова.

Відповідно до ст. 98 КПК України, автомобіль «Мазда-3», д.н.з. НОМЕР_1 є предметом на якому залишились сліди ймовірного злочину, що є підставою для його арешту тимчасового позбавлення права на відчуження з метою проведення експертизи для спростування або підтвердження злочину передбаченого ст. 290 КК України. На підставі наведеного, слідчий просив клопотання задовольнити.

У судовому засідання слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні власник майна ОСОБА_5 та її захисник не заперечували щодо задоволення даного клопотання.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши думку слідчого, власника майна, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування. Судом встановлено, що відомості про дану подвю внесено до ЄРДР 16.03.2019 за №0002033 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Постановою слідчого Святошинського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 16.03.2019 року автомобіль марки «Мазда-3», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію зазначеного автомобіля серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002033, які залишено на відповідальному збереженні у ОСОБА_5 .

Оскільки стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів та враховуючи, що майно не яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тому з метою попередження незаконного відчуження майна або настання інших наслідків, вважаю за необхідне накласти арешт на автомобіль шляхом заборони на його відчуження, яке є співрозмірним обмеженням права власності і відповідає завданням кримінального судочинства.

Керуючись ст. ст. 131, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002033, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 290 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Мазда-3», д.н.з. НОМЕР_1 ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , що зареєстрована в АДРЕСА_1 , а також на свідоцтво про реєстрацію зазначеного автомобіля серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 для забезпечення його зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні № 0002033 від 16.03.2019 року, шляхом заборони відчуження даного транспортного засобу.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особами без виклику яких постановлено ухвалу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1