Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/3558/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.05.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю перекладача ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представників потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження Єдиний реєстр досудових розслідувань № 000844 від 13 серпня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Вірменія, уродженця Республіки Вірменія, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2018 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_10 в порушенні вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України - «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», п.16.13 Правил дорожнього руху України - «перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч», керуючи легковим автомобілем марки «Ровер 75», реєстраційний номер Угорської Республіки НОМЕР_1 , який був ввезений на митну територію України 28.07.2018 року під керуванням громадянина HOVHANNISYAN SIMON, рухаючись по вул. Персикова в напрямку центру м. Виноградів, зі швидкістю близько 30-40 км/годину, проявивши злочинну недбалість вирішив здійснити маневр повороту ліворуч в сторону вул. Достоєвського в м. Виноградів та виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення передньою частиною керованим ним автомобілем із передньою частиною зустрічного транспортного засобу - мотоциклом марки «Вайпер», без реєстраційного номера, під керуванням ОСОБА_5 з пасажиром на задньому сидінні - ОСОБА_6 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 164 від 18.10.2018 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: забійних ран м`яких тканин правої гомілки в нижній третині по передньо - внутрішній поверхні та обох стегон в верхній третині по внутрішній поверхні, які на момент проведення експертизи представлені рубцями, які згідно п. 2.3.2. «а» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний термін розладу здоров`я або незначну стійку втрату працездатності; відкритий багато уламковий внутрішньо- суглобовий перелом дистального метаепіфізу правої великогомілкової кістки, забій калитки, згідно п. 2.2.1 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир заднього сидіння мотоцикла марки «Вайпер» - ОСОБА_6 , згідно висновку експерта № 143 від 18.10.2018 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден шкірних покровів плеча в середньо - верхній третині та в ділянці лівого ліктьового суглобу по зовнішній поверхні обох стегон по внутрішній поверхні в середньо - верхній третині, правої гомілки по зовнішній поверхні та обох колінних суглобів по передній поверхні, які на момент проведення судово- медичної експертизи представлені ділянками депігментації шкірних покровів, згідно п. 2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження що не спричинили короткочасного терміну розладу здоров`я або незначну стійку втрату працездатності; забійна рана м`яких тканин 1-го пальця лівої ступні по внутрішній поверхні, згідно п. 2.3.2 «а» «Правил судово- медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний термін розладу здоров`я або незначну стійку втрату працездатності; внутрішньо-суглобовий перелом дистального метаепіфізу лівої променевої кістки, згідно п. 2.2.1 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Своїми необережними діями ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Кається у скоєному. Цивільний позов вважає недоведеним. Від надання показів, відповідно до ст. 63 Конституції України в судовому засіданні відмовився.

Крім визнання обвинуваченим вини у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, його вина підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні повідомив, що він 13 серпня 2018 року в якості пасажира їхав на мопеді під керуванням ОСОБА_5 з міста Виноградів в напрямку с. Теково. По дорозі відбулось зіткнення з автомобілем під керуванням обвинуваченого. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження. Перебував у лікарні. Внаслідок отриманих травм тривалий час лікувався та відновлювався. Заявлений цивільний позов підтримує.

Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому ствердив, що керуючи мопедом та рухаючись 13.08.2018 року з міста Виноградів у напрямку с. Теково не зміг уникнути зіткнення з автомобілем під керуванням обвинуваченого. Він та пасажир мопеда отримали тілесні ушкодження. Завдану шкоду обвинуваченим частково відшкодовано. Потребує повторного лікування та операції. На даний час цивільний позов не заявляє.

Крім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочині підтверджується:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 13.08.2018 року, схемою до нього та фототаблицями, якими зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди, розташування транспортних засобів (т.1 а.п. 15-28);

- висновком експерта № 143 від 18.10.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден шкірних покровів плеча в середньо - верхній третині та в ділянці лівого ліктьового суглобу по зовнішній поверхні обох стегон по внутрішній поверхні в середньо - верхній третині, правої гомілки по зовнішній поверхні та обох колінних суглобів по передній поверхні, які на момент проведення судово-медичної експертизи представлені ділянками депігментації шкірних покровів, згідно п. 2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження що не спричинили короткочасного терміну розладу здоров`я або незначну стійку втрату працездатності; забійна рана м`яких тканин 1-го пальця лівої ступні по внутрішній поверхні, згідно п. 2.3.2 «а» «Правил судово- медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний термін розладу здоров`я або незначну стійку втрату працездатності; внутрішньо-суглобовий перелом дистального метаепіфізу лівої променевої кістки, згідно п. 2.2.1 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Тілесні ушкодження вкладаються у час події 13.08.2018 року та могли виникнути від удару виступаючої частини легкової машини та удару самого мотоциклу в результаті зіткнення з автотранспортом, що виїхав на смугу руху з подальшим падінням та ударом в тверде підлегле покриття. (т.1 а.п. 50-52);

- висновком експерта № 143 від 18.10.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забійних ран м`яких тканин правої гомілки в нижній третині по передньо - внутрішній поверхні та обох стегон в верхній третині по внутрішній поверхні, які на момент проведення експертизи представлені рубцями, які згідно п. 2.3.2. «а» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний термін розладу здоров`я або незначну стійку втрату працездатності; відкритий багато уламковий внутрішньо- суглобовий перелом дистального метаепіфізу правої великогомілкової кістки, забій калитки, згідно п. 2.2.1 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Тілесні ушкодження вкладаються у час події 13.08.2018 року та могли виникнути від удару виступаючої частини легкової машини та удару самого мотоциклу в результаті зіткнення з автотранспортом, що виїхав на смугу руху з подальшим падінням та ударом в тверде підлегле покриття. (т.1 а.п. 61-63);

- висновком судової автотехнічної експертизи № 144 від 10.10.2018 року, згідно якого на момент огляду гальмівна система та система рульового керування автомобіля Ровер р.н.з. Угорщини НОМЕР_2 знаходились у працездатному стані і могли виконувати свої функції по зміні швидкісного режиму автомобіля та відповідно функції по зміні напрямку руху автомобіля (т. 1 а.п. 71-79);

- висновком висновком судової автотехнічної експертизи № 145 від 10.10.2018 року, згідно якого на момент огляду гальмівна система мотоцикла Вайпер без д.н.з. знаходились у працездатному стані і могла виконувати функції по зміні швидкісного режиму автомобіля; система рульового керування знаходилась у непрацездатному стані та не могла виконувати функції по зміні напрямку руху; несправність виникла внаслідок зіткнення з автомобілем Ровер (т. 1 а.п. 86-91);

- висновком судової транспортно-трасологічної експертизи № 146 від 11.10.2018 року, згідно якого зіткнення автомобіля Ровер р.н.з. Угорщини НОМЕР_2 з мотоциклом Вайпер без д.н.з. сталося в місці відображення на схемі сліду мастила (т. 1 а.п. 99-103);

- висновком судової автотехнічної експертизи № 147 від 11.10.2018 року, відповідно до якого з технічної точки зору, причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія легкового автомобіля марки «Ровер», реєстраційні номер Угорської республіки НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , який здійснюючи маневр повороту ліворуч не надав перевагу в русі мотоциклу «Вайпер» без д.н.з., який рухався зустрічному напрямку прямо та виїхав на його смугу руху на такій відстані від останнього, на якій його водій ОСОБА_5 вже був позбавлений технічної можливості зупинити керований ним транспортний засіб до місця зіткнення шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування (т. 1 а.п. 118-122);

- відтвореним та продемонстрованим в судовому засіданні відеозаписом, яким зафіксовано рух та дії учасників перед дорожньо-транспортною пригодою та подальше їх зіткнення (т. 1 а.п. 123-124).

Досліджені в судовому засіданні докази суд визнає належними, допустимими, достовірними, так як отримані у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, в матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні дані які б свідчили, що ці докази здобуті з істотним порушенням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

При викладених обставинах, судом встановлено, що мало місце діяння, у вчиненні якого ОСОБА_10 обвинувачується, це діяння містить склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Обвинувачений винний у вчиненні цього злочину та підлягає покаранню за його вчинення, оскільки такий ним вчинено у стані осудності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає - щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Суд відхиляє твердження представника потерпілого про відсутність помякшуючої покарання обставини, як щире каяття, внаслідок тривалого невідшкодування завданої шкоди, відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної в постанові від 14 червня 2018 року у справі № 522/7456/14-к, оскільки правова позиція висловлена у справі, яка є відмінною від справи, яка розгадається, стосується мотивів, відповідно до яких апеляційний суд належним чином не перевірив вирок суду першої інстанції в частині призначеного особі покарання та навів формальні мотиви і висновки щодо відповідності призначеного покарання вимогам ст.65 КК.

У відповідності до ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до пунктів 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації і транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим з необережності. Відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, за місцем проживання, характеризується виключно позитивно, скарг та заяв на обвинуваченого не надходило (т. 1 а.п. 92, 93, 85, 96).

Виходячи із встановлених обставин, критичного відношення обвинуваченого до скоєного, який визнав, що порушення ним Правил дорожнього руху України призвело до ДТП, щиро кається у вчиненому, готовий нести покарання за свої дії, дані про його особу, вік та стан здоров`я, належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування та судового розгляду, позитивну посткримінальну поведінку, що суттєво знижує суспільну небезпеку вчиненого, враховуючи мету покарання, суд дійшов до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України, яке на переконання суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Суд враховує, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення необережного злочину, пов`язаного з експлуатацією транспортного засобу. Дані про те, що останній системне порушує Правила дорожнього руху України, судом не встановлено.

У зв"язку наведеними обставинами, суд не застосовує до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди, яку позивач оцінює у 50 000 гривень.

Позивач заявлені вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок події з вини відповідача, він не міг заробляти собі на життя, страждав від перелому руки та інших тілесних ушкоджень. До події він не мав проблем зі здоровям, не потребував стороннього догляду, самостійно себе обслуговував, працював, тощо. Визначений розмір шкоди має компенсувати ті емоційні страждання, які довелося пережити позивачу та його родині, витрати повязані з психічним станом позивача, відпочинком від усього що сталося із позивачем та членами його родини.

Згідно положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Діями відповідача завдано позивачу немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які мають наслідком негативних змін у його житті: переживання та спогади, лікування.

Між протиправними діями відповідача та завданою позивачу шкодою, судом встановлено прямий причинний зв`язок.

Суд визнає, що вимушені зміни у житті потерпілого зумовлені вказаною подією, а для відновлення попереднього укладу життя та душевного спокою, позивачем докладено відповідні зусилля, що стверджується перебуванням позивача на лікуванні (т. 1 а.п. 51).

За загальним правилом розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України).

Всі вищенаведені обставини в дотримання вимог ст.23 ЦК України враховуються судом при з`ясуванні питання про обґрунтованість заявленого позивачем розміру моральної шкоди. Тому на підставі всього вищенаведеного, керуючись засадами розумності та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем в сумі 50 000 тисяч гривень розмір моральної шкоди завданої злочином, із врахуванням наведених у позові обставин, не підтверджують значний характер та інтенсивність моральних страждань, є недоведеними та завищеними, у звязку з чим суд приймає рішення про часткове задоволення позову в сумі 20 000 гривень.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта та проведення судових експертиз стягнути з обвинуваченого на користь держави (т. 1 а.п. 71, 85, 98, 117).

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази: автомобіль марки Ровер р.н.з. Угорщини НОМЕР_2 - повернути власнику ОСОБА_10 ; мотоцикл марки Вайпер без д.н.з. - повернути власнику ОСОБА_5 ; ДВД диск залишити в матеріалах провадження (т. 1 а.п. 29-30, 31-32, 123-124, 167-169).

Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна: автомобіля марки Ровер р.н.з. Угорщини НОМЕР_2 , мотоцикла марки Вайпер без д.н.з., застосований ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області 16.08.2018 року підлягає скасуванню на підставі ч. 1 ст. 174 КПК України, оскільки в подальшому застосуванні такого заходу відпала потреба (т. 1 а.п.36-37).

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 5100 гривень.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідка на тимчасове проживання НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 виданий 29 серпня 2015 року Виноградівським РВ ГУДМС України в Закарпатській області, мешканця АДРЕСА_3 20 000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Скасувати захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна - автомобіля марки Ровер р.н.з. Угорщини НОМЕР_2 , мотоцикла марки Вайпер без д.н.з., застосований ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області 16.08.2018 року.

Речові докази: автомобіль марки Ровер р.н.з. Угорщини НОМЕР_2 - повернути власнику ОСОБА_10 ; мотоцикл марки Вайпер без р.н.з. - повернути власнику ОСОБА_5 ; ДВД диск залишити в матеріалах провадження (т. 1 а.п. 29-30, 31-32, 123-124, 167-169).

Процесуальні витрати на залучення експерта та проведення судової автотехнічної експертизи № 144 від 10.10.2018 року в сумі 1180 гривень; судової автотехнічної експертизи № 145 від 10.10.2018 року в сумі 1180 гривень; судової транспортно-трасологічної експертизи № 146 від 11.10.2018 року в сумі 1180 гривень; судової автотехнічної експертизи № 147 від 11.10.2018 року в сумі 1180 гривень стягнути з ОСОБА_10 на користь держави (т. 1 а.п. 71, 85, 98, 117).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

ГоловуючийОСОБА_1