Справа № 132/3746/18
Провадження №1-кп/132/272/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2018 р. м. Калинівка

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження № 1-кп/132/272/18, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000472 від 24.08.2018р., за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Брянка Луганської області, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, не працюючого, раніше судимого 29 травня 2013 року Брянківським міським судом Луганської області за ч.1 ст.393 КК України, із застосуванням ст.ст. 71, 72 КК України до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільненого 04 серпня 2017 року з місць відбуття покарання за закінченням строку покарання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 будучи раніше судимим 21 жовтня 2010 року Брянківським міським судом Луганської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.187, із застосуванням ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією майна, 29 травня 2013 року Брянківським міським судом Луганської області за ч.1 ст.393 КК України, із застосуванням ст.ст. 71, 72 КК України до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців, звільненого 04 серпня 2017 року з місць відбуття покарання за закінченням строку покарання, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин. Так, 23 серпня 2018 року біля 23год.00хв., ОСОБА_6 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, повторно, підійшов до магазину за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , та шляхом розбиття вікна, біля вхідних дверей, за допомогою заздалегідь заготовленого молотка, який був у нього із собою, проник в середину приміщення магазину, звідки таємно викрав ковбасу «Іванівську», кількістю 4кг., вартістю 175грн. за 1кг.; ковбасу «Царську», кількістю 3,5кг., вартістю 128,50грн. за 1кг.; мисливські сосиски «Чуниця», кількістю 2кг., вартістю 90грн. за 1кг.; сир «Красноградський», кількістю 2кг., вартістю 140грн. за 1кг.; сир «Ковбасний», кількістю 1,5кг., вартістю 120грн. за 1кг.; 5 пачок кетчупу «Торчин до шашлику», вартістю 13грн. за одну пачку; 30 пачок жувальної гумки «Орбіт, вартістю 10грн. за одну пачку; 25 пачок напою «Маккофе», вартістю 3,50грн. за одну пачку; кашкет «Nike», вартістю 280грн.; дитячий рюкзак «Маквін», вартістю 1000грн.; ноутбук марки «HP Elitebook 8560P», вартістю 4500грн.; мобільний телефон марки «Samsung GT-E1232B», вартістю 200грн. Тим самим, ОСОБА_6 своїми умисними протиправними діями спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 8223грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 , в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, та пояснив, що дійсно проник в середину магазину, звідки вчинив крадіжку речей, зокрема продуктів харчування, кашкета, рюкзака, ноутбука та мобільного телефону, за обставин, вказаних в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_7 , звернулась до суду із письмовою заявою про розгляд кримінального провадження за її відсутності, просить обвинуваченого покарати згідно чинного законодавства.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.3 ст.185 КК України, а саме крадіжка (таємне викрадення чужого майна), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 КК України, віднесено до злочину середньої тяжкості, раніше неодноразово судимий 21.10.2010р. Брянківським міським судом Луганської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.187, із застосуванням ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією майна, 29.05.2013р. Брянківським міським судом Луганської області за ч.1 ст.393 КК України, із застосуванням ст.ст. 71, 72 КК України до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільнений 04.08.2017р. з місць відбуття покарання за закінченням строку покарання, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, не одружений, офіційно ніде не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає, є щире каяття. Обставиною, яка обтяжує його покарання, є рецидив кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказаний злочин, у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, оскільки дане покарання достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Дане покарання у виді позбавлення волі, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
При цьому на думку суду, звільнення обвинуваченого від відбування покарання, враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину - не може застосовуватися до обвинуваченого, оскільки таке покарання не буде відповідати меті, що передбачена вимогами ст.50 КК України, зокрема запобіганню вчиненню злочинів іншими особами (загальна превенція).

Отже, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а в сукупності з даними про особу винного, підстав для застосування норм ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає.

Згідно ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме мобільний телефон марки «Samsung GT-E1232B», ноутбук марки «HP Elitebook 8560P» та зарядний пристрій, які згідно постанови слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 09.10.2018р. передані під розписку ОСОБА_7 , після набуття вироку законної сили, залишити у власника.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженню не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_6 , обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме мобільний телефон марки «Samsung GT-E1232B», ноутбук марки «HP Elitebook 8560P» та зарядний пристрій, які згідно постанови слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 09.10.2018р. передані під розписку ОСОБА_7 , після набуття вироку законної сили, залишити у власника.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: ОСОБА_9