Справа № 727/4966/18
Провадження № 1-кп/727/261/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю учасників процесу: сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3

сторони захисту: - захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Шевченківського районного суду м. Чернівці обвинувальний акт в рамках кримінального провадження за №0000288 від 03.02. 2018 року по обвинуваченню: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області, українця громадянина України, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч. 4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком від 12.10.2012 року Першотравневого районного суду м. Чернівці за ст. 185 ч.3 КК України до 3 х років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та мешканця АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець та мешканця АДРЕСА_4 , українця, громадянина України, із вищою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України, - В С Т А Н О В И В:
В провадження Шевченківського районного суду м. Чернівці на розгляді знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000288 від 03.02. 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч.4 ст. 296 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження, терміну дії застосованих, відповідно до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту, а також відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обгрнтування заявленого клопотання посилається на те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів передбачених ч. 4 ст. 296, а ОСОБА_9 також і у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.. 121 ч.1 КК України, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі.

Посилається на те, що продовжуюбть мати ризики щодо обвинувачених, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і вважає, що ризики переховування від суду, ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, ризик впливу на потерпілих і свідків, які на думку сторони обвинувачення є прямими очевидцями вчиненного обвинуваченими, судом свідки безпосередньо в залі суду допитані не були, переважують правило поваги до особистої свободи обвинувачених та не вбачає підстав до зміни запобіжного заходу зокрема ОСОБА_9 з тримання під вартою на інший вид запобіжного заходу не пов"язаний з триманням під вартою, а також і щодо інших обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не вбачає зміни заходів забезпечення кримінального провадження. Просить, клопотання задовольнити та продовжити термін дії застосованого запобіжного заходу до обвинувачених, зокрема, до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,у вигляді домашнього арешту строком на два місяці з покладенням певних обов`язків на останніх; до ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою на два місяці. зазначив, оскільки ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді від 01.10. 2018 року в рамках іншого кримінального провадження, яке перебуває на стадії досудового розслідування.

Потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 суду подано заяви про завершення розгляду справи за їх відсутності в порядку вимог ст. 325 КПК України.

Інші учасники процесу, сторона захисту, захисник ОСОБА_12 та обвинувачені ОСОБА_9 просили в задоволенні клопотання відмовити та застосувати до останнього запобіжний захід не пов"язаний з триманням під вартою; захисник ОСОБА_5 , а також обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заявлене клопотання прокурора віднесли на розсуд суду. Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 суду надали письмові заяви про можливість розгляду клопотання у відсутності їх захисника ОСОБА_13 .

Заслухавши відповідно думку кожного з учасників процесу з приводу заявлених клопотань - стороною обвинувачення, прокурором та стороною захисту суд приходить до наступного.

Вимогами ч.2 ст. 331 КПК України визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку, з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд, своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Обвинувачені в засіданні не заперечували про отримання в установленому законом порядку клопотання прокурора.

Судом установлено, що під час до судового розслідування кримінального провадження слідчим суддею 13.03. 2018 року відносно ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відповідно було застосовано 05.05. 2018 року запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підставі ухвали суду, після надходження в суд обвинувального акту в рамках кримінального провадження за №0000288 від 03.02. 2018 року щодо обвинувачених ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч.4 ст. 296 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України, на підставі ухвали суду від 15.05. 2018 року було застосовано до обвиунваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжний заході у вигляді домашнього арешту, який в установленому законом порядку було продовжено Термін дії застосованих відповідно до обвинувачених запобіжних заходів спливає 28.12. 2018 року.

Згідно ст.. 183 ч.1 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, виходячи з наведених вимог чинного закону, вирішуючи питання про продовження терміну дії застосованих запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , та запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 суд враховує і вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення ЄСПЛ від 09 жовтня 2014 року у справі "Чанєв проти України", «Харченко проти України», згідно із якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, не допускається тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого без судового рішення…; При вирішенні клопотання про продовження терміну дії щодо застосованого до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що обставини регламентовані ст. 177, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України є дійсними та такими, що обумовлені і пов`язані із особою та продовжують мати ризики - переховування обвинуваченого від суду, зважаючи на тяжкість санкцій статей за пред`явленим обвинуваченням і покарання, що йому загрожує в разі перебування на волі. При цьому, суд враховує і те, що постановою старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_14 від 27.02.2018 року ОСОБА_9 було оголошено в розшук. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.02.2018 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_9 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_9 був затриманий о 13 год. 40 хв. 12.03.2018 року; останній обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі і на строк до 8-ми років.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України" роз`яснив, що при вирішенні питання доцільності застосування тримання обвинуваченого під вартою судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання, соціальних зв`язків, тощо. З врахуванням наведеного вище, з"ясованих обставин щодо особи ОСОБА_9 та його соціальних зв`язків, які зумовлюються наявністю місця реєстрації і проживання останнього, родом його заняття, майновим станом, сімейними зв`язками, станом здоров`я ОСОБА_9 зареєстрований в АДРЕСА_4 та входить до складу сім`ї власника ОСОБА_15 , як заявник, а не як член сім`ї; останній не має власного майна та згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно не являється співвласником вказаного майна за місцем реєстрації. За місцем реєстрації ОСОБА_9 характеризується позитивно, однак з характеристики за підписом селищного голови ОСОБА_16 не вбачається за який період проживання на території селищної ради, ОСОБА_9 позитивно характеризується. ОСОБА_9 офіційно не працював до затримання; дані про це відсутні в матеріалах що характеризують його особу, є не одруженим; матеріали що характеризують особу останнього не містять даних і про наявність на утриманні ОСОБА_9 неповнолітніх дітей та осіб, які потребують стороннього догляду. Даних про те, що ОСОБА_9 , за станом здоров`я не може перебувати під вартою також відсутні. Отже. з"ясовані вище обставини в своїй сукупності відповідають меті, з урахуванням якої було застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім наведеного, зважаючи на суспільний інтерес, який, із урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, позиціями, викладеними в п.35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції». Запобіжний захід має на меті, зокрема, попередження спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання. Таким чином, продовжуючи термін дії тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою, суд вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України») та не вбачає підстав до зміни запобіжного заходу останньому з тримання Оскільки дане кримінальне провадження стосується пред`явленого обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочинів відносно потерпілих із застосуванням насильства, завдання тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння, суд, керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення при цьому розміру застави.

Судом встановлено, що відповідними ухвалами від 05.05.2018 р. слідчого судді Шевченківського райсуду м. Чернівці було застосовано запобіжні заходи відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту терміном дії до 21.05.2018 року, з врахуванням того, що обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, який відноситься до тяжких злочинів

Положенням ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Доцільність продовження терміну дії застосованих відповідно запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту, зокрема, обвинуваченому ОСОБА_6 на момент розгляду питання в засіданні зумовлена ризиками, передбаченими ст. 177 ч. 1 КПК України, які не зменшилися, це - перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, - вчиненні нових кримінальних правопорушень; - переховування від суду, зважаючи на санкції статей пред`явленого обвинувачення, а тому суд вважає, що ризики продовжують мати місце. При цьому, суд виходить з з`ясованих в судовому засіданні обставин і перевірених даних, що характеризують особу обвинуваченого, а саме наявності на утриманні ОСОБА_6 неповнолітньої дитини, зважаючи на те, що останній є єдиною працездатною особою, те, що останній визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні, розкаявся, працює, зважаючи і на те, що судовий розгляд по справі не завершено, а саме це - ризик переховування від суду, ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, ризик впливу на свідків і з врахуванням того, що в судовому засіданні не допитані свідки не допитані обвинувачені,, вважає за необхідне продовжити термін дії запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту з покладенням на ОСОБА_17 обов`язків - не залишати місце постійного проживання без дозволу суду з 22 годин до 07 годин ранку наступного дня та прибувати до суду за першою вимогою, що не буде перешкодою в процесій поведінці останнього.

Також, вирішуючи питання про продовження терміну дії застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 суд з врахуванням особи останнього, з врахуванням пред`явленої обґрунтованої підозри і відповідно обвинувачення ОСОБА_7 , а також з врахуванням того, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні злочину за ст. 296 ч.4 КК України, розкаявся, має постійне місце проживання і реєстрації, одружений, працює, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, суд незважаючи на те, що продовжують мати ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме це - ризик переховування від суду, ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, ризик впливу на свідків і з врахуванням того, що в судовому засіданні не допитані свідки не допитані обвинувачені, суд вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти ризикам наведеним вище, а тому відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , з з`ясованих обставин і перевірених матеріалів, слід продовжити термін дії запобіжного заходу, термін дії якого спливає 12.07. 2018 року у вигляді домашній арешт та зобов`язати ОСОБА_7 виконати ряд обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: не залишати місце постійного проживання без дозволу суду з 22 годин до 07 годин ранку наступного дня та прибувати до суду за першою вимогою, що не буде перешкодою в процесій поведінці останнього. Вказані вище обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, а, тому є всі підстави вважати, що ця міра запобіжного заходу може забезпечити їх належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відповідно до ч.6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Судом установлено, що відповідно до ухвали слідчого судді від 01.10. 2018 року відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в рамках іншого кримінального провадження (зокрема за № 00000798 від 20.08. 2018 р).

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 спливає 28.12. 2018 року, обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відповідно також 28.12. 2018 року, а розгляд кримінального провадження не завершено з об`єктивних причин не допитано свідків та не заслухано покази обвинувачених, суд на підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 176-178, 181, 183, 193-194, 199, 331, 369-372, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора від 20.12. 2018р. про продовження терміну дії застосованих, відповідно до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заснованих до ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити термін дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України на строк до 18 лютого 2019 року до 14.30 год.
Копію ухвали направити до ДУ Чернівецький слідчий ізолятор № 33 для відома та вручення ОСОБА_9 .

Продовжити термін дії застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України до двох місяців, а саме до 18 лютого 2019 року до 24 години.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не залишати в період з 22.00 години вечора до 07.00 години ранку місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу суду.

Копію ухвали для негайного виконання направити відповідному органу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 - до Новоселицького ВП ГУНП в Чернівецькій області.

Продовжити термін дії застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканця АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України до двох місяців - до 18 лютого 2019 року до 24 години.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не залишати в період з 22.00 години вечора до 07.00 години ранку місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу суду.

Копію ухвали для негайного виконання направити відповідному органу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме Шевченківський ВП ЧМР ГУНП в Чернівецькій області.

Копія ухвали підлягає врученню стороні обвинувачення та стороні захисту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1