Справа №390/58/18
Провадження №1-кп/390/51/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.01.2019 року Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький кримінальне провадження № 0001442 від 30 жовтня 2017 року відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Клинці, Кіровоградського району та області, громадянина України, з професійно - технічною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, не працюючого, раніше судимого: 31.10.2016 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.296 КК України на 2 роки позбавлення волі, ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.2 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
29.10.2017 року приблизно о 21.00 год. ОСОБА_10 , з метою викрадення чужого майна, прибув до домоволодіння ОСОБА_8 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 . В подальшому, ОСОБА_10 , користуючись, тим, що потерпіла ОСОБА_12 добровільно відчинила двері будинку на стукіт, незважаючи на зауваження останньої, з метою відкритого викрадення майна, проник в середину даного будинку, при цьому наніс ОСОБА_13 удари кулаками в область лівої частини голови, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синців навколо лівого ока та на лівій щоці, садна в ділянці лівої брови, які згідно висновку експерта № 1446 від 30 жовтня 2017 року утворилися від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами) та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. В результаті спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_12 впала на підлогу та не могла чинити опір. Після цього, ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, зайшов до житлової кімнати будинку, де повторно, відкрито викрав телевізор марки «Bravis» моделі LED-32E2000+2T, вартістю 3499,30 грн.

З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 29.11.2017 року о 05.00 год. ОСОБА_10 за попередньою змовою з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, під час вимушеної зупинки для заміни пошкодженого колеса на автомобілі марки «BYDF3», державний номер НОМЕР_1 , на об`їзній дорозі м.Кропивницький на відстані 300 метрів від повороту на шахту «Інгульська» в сторону м. Кропивницький, з метою заволодіння чужим майном, скоїли розбійний напад на водія автомобіля ОСОБА_9 .

З метою подалання опору потерпілого, ОСОБА_10 спричинив два удари в область голови потерпілому, а інша особа накинув на голову ОСОБА_9 куртку. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_10 , розкладним ножем наніс ОСОБА_9 один удар у верхню частину ключиці. Таким чином, ОСОБА_10 та інша особа причинили потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому колінному суглобі, садна по тильній поверхні 4 пальця правої кисті, рани в правій надключичній ділянці з синцем. Згідно висновку експерта № 1603 від 30 листопада 2017 року, дані тілесні ушкодження утворилися від травматичних контактів з тупим та гострим об`єктом (об єктами) та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після цього, ОСОБА_10 разом з іншою особою, матеріали відносно якого виділенні в окреме провадження, відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «Huawei Y6 II Dual Sim», вартістю 1924,45 грн., з місця вчинення злочину зникли, розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим завдали матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 на вищевказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину визнав частково та пояснив, що дійсно 29.10.2017 раку разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 за пропозицією останнього, прийшли до ОСОБА_8 з метою позичити гроші. Вона знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, відкрила їм двері будинку та відмовила в їх проханні. Після цього, він зайшов до будинку та відкрито заволодів телевізором, який в подальшому переніс до себе додому. При цьому будь-яких тілесних ушкоджень потерпілій не наносив. З приводу розбійного нападу на ОСОБА_9 пояснив, що взагалі злочин не вчиняв. Потерпілого перший раз побачив в райвідділі поліції.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_10 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.2 ст.187 КК України знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що вона проживає одна за адресою: АДРЕСА_2 та області. 29.10.2017 року, у вечірній час до неї постукали у вікно спальної кімнати, яке виходить на подвір`я. Вона вийшла з будинку в коридор та відчинила двері, повернулась назад, щоб зайти до хати, аж раптом її вдарили ззаду в тім`яну частину голови, від чого вона впала в коридорі обличчям на землю. Відчула удар ногою в правий бік, а потім 2-3 удари руками в голову. Вона почала перевертатися і просила її не бити. В коридорі було світло та вона побачила ОСОБА_16 , якого знає як односельчанина. Він був у темній куртці-кофті чорного кольору з капюшоном та вона його впізнала по обличчю. ОСОБА_10 мовчки наносив удари та не зважав на її прохання зупинитися. Потім ОСОБА_10 пройшов в будинок, хвилин через 5 вийшов з телевізором та пішов у невідому напрямку. Після цього, вона з мобільного телефону викликала працівників поліції та зателефонувала сусідці. Претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявляла.

Потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 29 листопада 2017 року він таксував по місту на власному автомобілі «BYDF3», державний номер НОМЕР_1 та отримав замовлення від оператора забрати людей від заправки «WOG», що біля кафе «Апельсин» по вулиці Героїв Сталінграда. Коли він приїхав на місце, то до автомобіля сіли двоє чоловіків віком за 20 років та сказали їхати йому до с.Клинці. Один чоловік сів на пасажирське сидіння попереду, а інший сів позаду нього, саме цим чоловіком і був ОСОБА_10 , він впізнав його по обличчю, адже добре розгледів його в дзеркало. Раніше, до цього дня, він обвинуваченого не знав та ніколи не бачив. На ділянці об`їзної дороги м. Кропивницький від повороту на шахту «Інгульська» він сказав чоловікам, що не поїде на Клинці, адже на горку не зможе виїхати в таку ожеледицю, тоді вони сказали їхати йому на Завадівку. В цей час він потрапив в яму та пробив переднє праве колесо. Він дав свій телефон марки «Huawei Y6 II Dual Sim» чоловіку, який сидів на передньому пасажирському сидінні та попросив присвітити йому, поки він буде міняти шину. Чоловік, який світив йому телефоном, був з чорним рюкзаком та стояв праворуч, також з автомобіля вийшов і ОСОБА_10 . Коли він сидів навприсядки знімав машину з домкрата, то відчув удар в голову з лівої частини ззаду. Коли він почав підніматись, відчув ще один удар та побачив ОСОБА_10 , а інший чоловік продовжував світити телефоном. Потім чоловік, який світив телефоном, дістав з рюкзака куртку та накинув на нього, а ОСОБА_10 потягнув його, вони почали боротися та він відчув удар ножем в ключицю. Чи цей удар ножем був під час боротьби, чи коли йому накинули куртку, він точно згадати не може, адже був у шоковому стані та сильно злякався. Коли він відкинув куртку та почав вставати, то нападники втікли в різні сторони та забрали з собою його телефон. Він зібрав речі та поїхав до відділу поліції, а потім за медичною допомогою. На наступний день він приїхав на місце пригоди та знайшов на обочині розкладний ніж з червоною ручкою, яким йому було нанесено удари та передав його поліцейським. Стверджує, що удар ножем скоїв саме обвинувачений ОСОБА_10 , так як чоловік, що був разом з ним, світив телефоном та тримав рюкзак. ОСОБА_10 запам`ятав по обличчю. Претензій до обвинуваченого не має.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що він є жителем села Карлівка Кіровоградського району та перебував з ОСОБА_17 у дружніх відносинах. Приблизно восени 2017 року о 21.00 год. він, ОСОБА_10 та ОСОБА_14 пішли до будинку ОСОБА_8 . ОСОБА_14 постукав у вікно, та коли ОСОБА_8 відчинила двері, ОСОБА_10 почав їй наносити удари кулаком, від чого остання впала на підлогу. В цей час, він стояв за дверима та не бачив, однак чув, як ОСОБА_10 наносив удари та пішов з коридора, де залишилась лежати ОСОБА_8 , далі в хату. Пізніше вони з ОСОБА_18 побачили, як ОСОБА_10 виходив з хати, адже в коридорі горіло світло, та тримав в руках великий плазмовий телевізор, від побаченого вони злякалися та втекли з місця пригоди. Вказує, що ОСОБА_10 від нього дізнався, що у ОСОБА_8 є гроші, які вона отримала за пай та підозрював, що вони йдуть до неї, щоб скоїти крадіжку.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що він є жителем села Карлівка Кіровоградського району та перебуває з ОСОБА_17 у дружніх відносинах. Приблизно в жовтні місяці 2017 року, о 21.00 год. йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_10 і запропонував пійти вкрасти гроші. З ОСОБА_10 та ОСОБА_15 вони зустрілися біля будинку ОСОБА_8 . Підійшовши до будинку, він постукав у вікно, ОСОБА_15 стояв біля дверей, а ОСОБА_10 зайшов до коридору та почав наносити удари ОСОБА_8 . Як ОСОБА_10 бив потерпілу не бачив, але чув характерний гуркіт та стук. Від ударів ОСОБА_8 впала. ОСОБА_10 зайшов в середину хати. Він та ОСОБА_19 стояли за дверима. Через деякий час ОСОБА_10 вийшов з хати та в нього в руках був плазмовий телевізор. Від побаченого він та ОСОБА_15 злякалися та втекли. Про розподіл ролей вони не домовлялись.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що він проживає в селі Клинці Кіровоградського району. Приблизно восени 2017 року близько 10 години ранку його затримали працівники поліції, які повідомили, що він ніби приніс ОСОБА_10 телевізор. Після цього, він, працівники поліції та ОСОБА_10 поїхали до додому останнього, де ОСОБА_10 дістав великий, плазмовий телевізор чорного кольору.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується:

- протоколом огляду місця події від 29.10.2017 року на території домоволодіння ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , з фототаблицями;

(т.2 а.с.17-21)

- висновком судово-медичної експертизи № 1446 від 30.10.2017 року про наявність у потерпілої ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень;

(т.2 а.с.28)

- протоколом огляду місця події від 30.10.2017 року домоволодіння ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено телевізор марки «Bravis» моделі LED-32E2000+2T, який належить потерпілій ОСОБА_8 , з фототаблицями;

(т.2 а.с.32-36)

- висновком товарознавчої експертизи № 1093/17-27 від 09.11.2017 року, яким встановлена вартість викраденого майна потерпілої;

(т.2 а.с.52-55)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.11.2017 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_8 показала, що впізнає особу на фотознімку № 2;

(т.2 а.с.82-83)

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 02.11.2017 року, де потерпіла ОСОБА_8 впізнала серед пред`явлених їй речей телевізор марки «Bravis» моделі LED-32E2000+2T, що їй належить;

(т.2 а.с.84-86)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.11.2017 року за адресою АДРЕСА_2 , в ході якого потерпіла ОСОБА_8 показала та розказала, як саме відносно неї було здійснено злочин, з фототаблицями;

(т.2 а.с.92-101)

- висновком експерта № 1507/1446 від 10.11.2017 року, яким встановлено, що локалізація тілесних ушкоджень, виявлених при проведені судово-медичної експертизи у ОСОБА_8 відповідає механізму, який викладений потерпілою у протоколі слідчого експерименту від 08.11.2017 року;

(т.2 а.с.104)

- протоколом огляду місця події від 29.11.2017 року, автомобіля «BYDF3» з державним номером НОМЕР_1 по вулиці Кільцева в м. Кропивницький виявлено та вилучено балоневу куртку синього кольору, з фототаблицями;

(т.2 а.с. 168-171)

- протоколом огляду предмета від 06.12.2017 року, а саме: куртки синього кольору;

(т.2 а.с. 172)

- протоколом огляду місця події від 29.11.2017 року, згідно якого на ділянці об`їзної дороги м. Кропивницький, поблизу району Завадівка, на відстані 300 м від повороту на шахту «Інгульська» виявлено та вилучено розкладний ніж, з фототаблицями;

(т.2 а.с. 177-179)

- протоколом огляду предмета від 06.12.2017 року, а саме розкладного ножа;

(т.2 а.с. 180)

- висновком експерта № 1603 від 30.11.2017 року, про наявність у потерпілого ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень;

(т.2 а.с. 185)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.12.2017 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_9 показав, що впізнає особу на фотознімку № 2 ;

(т.2 а.с.200-201)

- висновком товарознавчої експертизи № 1829/17-27 від 19.12.2017 року, яким встановлена вартість викраденого майна потерпілого ОСОБА_9 ;

(т.2 а.с.205-206)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.12.2017 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_9 показав та розказав, як саме відносно нього було здійснено напад та відкрите викрадення майна, з фототаблицями;

(т.2 а.с.213-217)

- висновком експерта № 1699/1603 від 27.12.2017 року, яким встановлено, що механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених при проведені судово-медичної експертизи у ОСОБА_9 відповідає механізму, який викладений потерпілим у протоколі слідчого експерименту від 14.12.2017 року.

(т.2 а.с.220)

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_10 необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя потерпілого та поєднаний з проникненням в житло, за ч.2 ст.187 КК України, як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

До показів обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що він не скоював злочин відносно потерпілого ОСОБА_9 , суд відноситься критично та розцінює його покази, як спосіб уникнути відповідальності. З показів потерпілого, вбачається, що він запам`ятав ОСОБА_10 під час руху автомобіля, коли останній перебував на задньому сидінні автомобіля і потерпілий мав можливість його разгледіти у дзеркало заднього виду.

Крім того вказав, що саме ОСОБА_10 наніс йому удари в область голови та ножем, а інша особа накинула куртку йому на голову, після чого, вони, заволодівши його мобільним телефон, зникли. Іншими доказами, які були дослідженні судом: даними протоколу огляду автомобіля від 29.11.2017 року, в ході якого виявлено та вилучено балоневу куртку синього кольору, протоколом огляду місця події від 29.11.2017 року, якими встановлено, що місцем подіє є ділянка об`їзної дороги м. Кропивницький, поблизу району Завадівка, на відстані 300 м від повороту на шахту «Інгульська», де виявлено та вилучено розкладний ніж, протоколом проведення слідчого експерименту від 14.12.2017 року в ході якого потерпілий ОСОБА_9 показав та розказав, як саме відносно нього було здійснено напад, зокрема вказав, як нападники наносили йому удари в область голови, а ОСОБА_10 наніс йому удар ножем, після чого, вони заволоділи його майном, висновками експерта про наявність у потерпілого ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень та механізм їх утворення.

В ході судового розгляду за результатами дослідження доказів у даному провадженні, зокрема з показів потерпілого, беззаперечно встановлено, що вчинення даного злочину супроводжувалося насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, який зазнав нападу, метою якого був намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу, внаслідок завданих йому ударів, в тому числі й по голові та ножем в область ключиці, крім того, дана подія відбувалась в темну пору доби та в місці, де зовсім не було людей, що створювало реальну погрозу для життя потерпілого.

При вчиненні грабежу відносно ОСОБА_8 обвинувачений категорично заперечив про те, що він наносив потерпілій тілесні ушкодження, однак свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 пояснили, що коли потерпіла відкрила двері будинку, ОСОБА_10 відразу почав наносити їй удари, від яких вона впала на підлогу, а потім виніс з будинку телевізор.

Органама досудового слідства дії ОСОБА_10 по другому епізоду кваліфіковано за ч.2 ст.187 КК України, як вчинення нападу з погрозою застосування насильства.

Проте, суд вважає необхідним виключити з обвинувачення таку кваліфікуючу ознаку, як розбій поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, як безпідставну і помилкову, оскільки в ході судового розгляду дана кваліфікуюча ознака не знайшла своє підтвердження. Як вбачається з показів потеріплого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підійшов до нього ззаду та зразу наніс удар в область голови, а потім наніс удар ножем в область ключиці, ніяких погроз з його боку та з боку іншою особи не було.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_10 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.187 КК України, як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Керуючись вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_10 , суд враховує, що він вчинив злочини, які відповідно ст.12 КК України є тяжкими, раніше судимий, судимість не погашена, вчинив корисливі умисні злочини в період іспитового строку, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи викладені дані про особу винного, усі обставини справи, суд приходить до висновку, призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій за ч. 3 ст.186 КК, за ч.2 ст. 187 КК України, які передбачають відповідальність за вчинене, при цьому враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які є умисними, корисливими, закінченими, є злочинами проти власності, вказані злочині дії супроводжувалися застосуванням насильства до потерпілих, що являє собою підвищену суспільну небезпечність даних злочинів, схильність обвинуваченого до вчинення корисливих злочинів, який вчинив злочини в період іспитового строку, висновків для себе не зробив, продовжив злочинну діяльність, та вважає, що виправлення ОСОБА_10 не можливе без ізоляції його від суспільства, тому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Суд, з урахуванням обставин, встановлених в ході судового розгляду, даних про особу обвинуваченого, не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки обвинувачений, будучи раніше судимий на шлях виправлення не став, скоїв тяжкі злочини, в період іспитового строку, що свідчить про відсутність підстав вважати, що його виправлення та перевиховання можливо досягти без ізоляції від суспільства.

При призначенні покарання, суд керується вимогами ч.1 ст.70 КК України щодо призначення покарань за сукупністю злочинів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.

Вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.10.2016 року ОСОБА_10 засуджений за ч.2 ст.296 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Отже, при визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд вважає, необхідним застосувати ч. 1 ст.71 КК України та до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.10.2016 року, призначивши остаточно покарання за сукупністю вироків.

Цивільні позови не заявлено.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України судові витрати за залучення експертів в сумі 792 грн. необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368 , 370, 371, 374-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_10 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.186 та ч.2 ст.187 КК України та призначити покарання:

- за ч.3 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч.2 ст.187 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 місяців із конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування ОСОБА_10 призначити 7 (сім) років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_10 призначити покарання за сукупністю вироків приєднавши частково до покарання, призначеного цим вироком, невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.10.2016 року, у вигляді 6 (шість) місяців позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_10 покарання за сукупністю вироків у виді 8 (вісім) років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту його затримання, тобто з 06.12.2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_10 на період апеляційного оскарження залишити без змін тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати по справі за проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 792 грн.

Речові докази по справі:

телевізор марки «Bravis» моделі LED-32E2000+2T, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 - залишити у її розпорядженні;

чоловічу куртку темно синього кольору, яку було вилучено 29.11.2017 року з автомобіля «BYDF3» по вулиці Кільцева в м. Кропивницький, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Кіровоградського РВП КВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити після вступу вироку в законну силу;

розкладний ніж, який було вилучено 29.11.2017 року з ділянки об`їзної дороги м. Кропивницкий, поблизу району Завадівка, на відстані 300 м від повороту на шахту «Інгульська», що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Кіровоградського РВП КВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити після вступу вироку в законну силу.

Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. У разі оскарження учасниками процесу, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1