Номер провадження: 11-сс/813/12/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11.12.2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 10.12.2018 року звернувся до прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 (у тексті скарги Суворовської районної прокуратури) з заявою, в якій просив внести його заяву про скоєння службовими особами Центру зайнятості Суворовського району м. Одеси кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 366, 367 КК України, підробку офіційних документів, та невідкладно розпочати досудове розслідування, визнати його потерпілим, вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обв`язки потерпілого, повідомити про початок кримінального провадження та закінчення досудового розслідування.
В той же день, 10.12.2018 року ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Суворовського районного суду зі скаргою, в якій просив зобов`язати прокурора та уповноважених посадових осіб зазначеної прокуратури внести вищевказану заяву від 10.12.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та надати витяг з ЄРДР. За результатами розгляду вказаної скарги слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ухвалою від 11.12.2018 року прийняв рішення про відмову в задоволенні скарги заявника на бездіяльність прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4, посилаючись на те, що заявником не надано жодного доказу того, що зазначене ним в заяві кримінальне правопорушення не є предметом розгляду слідчих Суворовського ВП у кримінальному провадженні № 0004868 від 19.10.2018 року.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11.12.2018 року, направити матеріали за його скаргою до суду першої інстанції для нового розгляду, оскільки слідчий суддя прийняв незаконне рішення з посиланням на надання прокурором витягу з ЄРДР від 19.10.2018 року, в той час, як вказаний витяг з ЄРДР та заява від 17.09.2018 року не відносяться до його скарги від 10.12.2018 року. Заслухавши доповідача, заявника, який підтримав доводи апеляційної скарги та зазначив, що суд прийняв рішення за його скаргою від 17.09.2018 року відносно працівників центру зайнятості Суворовського району м. Одеси Молохової та Єзерської, а 10.12.2018 року він подав заяву відносно інших службових осіб Центру зайнятості Суворовського району м. Одеси Сидорової, Магльованої та Кузьменко, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, надані до суду та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 409 КПК України однією з підстав для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і таке порушення знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи. Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 , в порядку ст. 303 КПК України, звернувся зі скаргою до слідчого судді на бездіяльність місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою про скоєння кримінального правопорушення. Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені в ході досудового провадження. Частиною 2 ст. 307 КПК України передбачено, що .ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. В судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що оскаржувана ухвала не може вважатися законною та обґрунтованою, оскільки слідчий суддя не звернув увагу на те, що скарга на бездіяльність прокурора подана без дотримання вимог законодавства. Так, скарга ОСОБА_7 (а.п.1) не містить жодного обґрунтування, жодних посилань на конкретні норми закону, які, на його думку, порушено посадовими особами, однак містить вимоги до слідчого судді зобов`язати прокурора внести відомості до ЄРДР про злочини, вказані у його заяві від цієї ж дати - 10.12.2018 року на ім`я прокурора (а.п. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії чи бездіяльності.

В даному ж випадку слідчий суддя прийняв скаргу та відкрив по ній провадження в той же день - 10.12.2018 року, тобто в той час, коли ще не закінчився строк, відведений ч. 1 ст. 214 КПК України для вирішення прокурором питання про внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне провадження.

Крім того, у своїй заяві до прокурора (а.п. 2) ОСОБА_7 просить прокурора внести відомості до ЄРДР про злочини, вчинені слідчим, однак ці відомості не були встановлені і не досліджені слідчим суддею, по ним не прийнято жодного рішення, що і стало підставою для відкриття даного апеляційного провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт заявив, що в ході розгляду скарги слідчим суддею він оскаржував правильність відомостей, які внесені прокурором 19.10.2018 року до ЄРДР за його заявою від 18.10.2018 року, оскільки в тексті витягу зазначено про вчинення службовими особами Центру зайнятості підроблення документів не 17.09.2018 року, а 27.09.2018 року.

Таким чином, в судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що слідчий суддя прийняв скаргу заявника, що не містила жодних відомостей про конкретні дії, рішення чи бездіяльність прокурора, яка підлягає оскарженню в порядку ст.303-304 КПК України, не усунув цих недоліків в ході розгляду скарги та прийняв рішення, яке не відповідає вимогам закону. Слідчий суддя скаргу по суті не розглянув, не виклав у чому саме полягає бездіяльність прокурора за заявою від 10.12.2018 року, на яку послався заявник у своїй скарзі, і не прийняв з цього питання жодного рішення.

З огляду на викладене, слідчий суддя місцевого суду, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, не виконав вимог ст. 303-304 КПК України при прийнятті скарги заявника до свого провадження, чим позбавив себе можливості встановити дійсні вимоги скарги.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність вимоги апеляційної скарги задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати, а матеріали за скаргою ОСОБА_7 направити до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття скарги відповідно до вимог ст. ст. 303 -304 КПК України.

Керуючись ст. ст. 407,409,419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 частково задовольнити, ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11.12.2018 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора скасувати, повернути матеріали за скаргою ОСОБА_7 в той же суд першої інстанції в іншому складі суду для вирішення питання щодо прийняття скарги в порядку ст. ст. 303-304 КПК України.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3