Справа №642/7187/18
Провадження № 1кп/642/906/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Вільшани, Дергачівського району, Харківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,
та Угоду про визнання винуватості від 11 грудня 2018 року, укладену між процесуальним керівником-заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , а також захисником ОСОБА_5 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 та ч.1, ч.4 ст.358 КК України ,-
встановив:

ОСОБА_6 , у період з лютого по квітень 2015 року, перебуваючи в м. Харків, діючи з корисливого мотиву, під час організації і здійснення постачання від ТОВ «Прайм-Торг Компані» (юридична та фактична адреси: м. Харків, вул. Благовіщенська (колишня назва - Карла Маркса), буд. 26) для МВС України костюмів флісових (сорочка, штани), шляхом обману та постачання указаних костюмів гіршої якості, ніж поданий комітету з конкурсних торгів МВС України зразок еталон цього костюму, заволодів коштами, що виділені МВС України на закупівлю у 2015 році костюмів флісових (сорочка, штани) у великих розмірах.
Так, на початку лютого 2015 року, ОСОБА_6 , перебуваючи в офісному приміщенні ТОВ «Прайм-Торг Компані» за адресою: м. Харків, вул. Благовіщенська, буд. 26, дізнався від директора зазначеного товариства ОСОБА_7 , із яким перебував у дружніх та ділових стосунках, про проведення процедури закупівлі МВС України білизни спідньої, трикотажної (костюм флісовий (сорочка, штани) (код з ДКПП:14.14.1).В цей період у ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння, шляхом обману, грошовими коштами, які виділяються на закупівлю речового майна МВС України. Умисел полягав в тому, що для участі в торгах готується зразок належної якості, пропонується конкурентоспроможна ціна, а в подальшому, після виграшу торгів та підписання договору поставки, реально постачається майно, яке не повністю відповідає умовам тендеру, але за рахунок неналежної якості матеріалів собівартість такого майна нижче, що і дає можливість заволодіти грошовими коштами, які складають різницю між вартістю майна належної якості і вартістю неякісного майна.
Після цього, на початку лютого 2015 року, ОСОБА_6 , перебуваючи в офісному приміщенні ТОВ «Прайм-Торг Компані» за адресою: м. Харків, вул. Благовіщенська, 26, діючи з корисливого мотиву та з метою власного збагачення, будучи обізнаним із ринком тканин та одягу, маючи знання, необхідні для визначення якості тканин із яких складаються костюми флісові, достовірно знаючи про неможливість за зовнішніми ознаками відрізнити якість тканин за щільністю, вирішив заволодіти коштами МВС України шляхом постачання костюмів флісових, що пошиті із тканини гіршої якості, ніж поданий комітету з конкурсних торгів МВС України зразок еталон указаного костюму.
З метою реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_6 , використовуючи дружні та ділові стосунки ОСОБА_7 , сформував пакет документів від імені ТОВ «Прайм-Торг Компані», що необхідні для участі у процедурі закупівлі МВС України, та запросив ОСОБА_8 , як фахівця у швейному виробництві та, не інформуючи останню про свій злочинний план, запропонував прийняти їй участь у процедурі закупівлі МВС України імені від ТОВ «Прайм-Торг Компані».
Після цього, для участі у процедурі закупівлі, ОСОБА_6 надав ОСОБА_8 зразок флісового костюму належної якості та визначив, що ціна за одиницю товару повинна бути в межах 255 270 гривен за комплект.
У подальшому, за результатами торгів, ТОВ «Прайм-Торг Компані» стало одним із переможців та 02.03.2015 між ТОВ «Прайм-Торг Компані» і МВС України укладено договір № 39 ю на закупівлю білизни спідньої, трикотажної (сорочка, штани) (код з ДКПП: 14.14.1) в кількості 6000 одиниць, вартістю 258,96 гривен за одиницю (з ПДВ) на загальну суму 1 533 760,00 грн.
Після цього, ОСОБА_9 , діючи з корисливого мотиву, реалізовуючи всій умисел, направлений на заволодіння коштами МВС України, що виділені на закупівлю костюмів флісових (сорочка, штани), у невстановлених досудовим розслідуванням різних постачальників одягу замовив 6 000 одиниць костюмів флісових (сорочка та штани) чорного кольору, усвідомлюючи, що дані костюми не відповідають за якісними характеристиками технічним умовам, які встановленні під час процедури закупівлі, а тому коштують значно дешевше.
При цьому, діючи умисно та з метою заволодіння коштами МВС України, при придбанні вище зазначених костюмів флісових умисно купував їх із тканини гіршої якості.
Як наслідок, ОСОБА_6 було замовлено та отримано від невстановлених досудовим розслідуванням постачальників одягу 6 000 одиниць костюмів флісових (сорочка та штани) чорного кольору, вартістю одного комплекту якого складає 175,70 грн. (без ПДВ), а всього вартістю партії склала 1 054 200,00 грн. (без ПДВ).
У подальшому, ОСОБА_6 , перебуваючи в офісному приміщенні ТОВ «Прайм-Торг Компані» за адресою: м. Харків, вул. Благовіщенська, 26, у невстановлений досудовим розслідуванням час, реалізовуючи свій умисел, направлений на заволодіння коштами МВС України, не ставлячи до відома директора ТОВ «Прайм-Торг Компані» ОСОБА_7 , використав реквізити та печатку ТОВ «Прайм-Торг Компані» та склав завідомо неправдиві документи до яких умисно вніс неправдиві відомості щодо завищеної вартості на костюми флісові, а саме: видаткові накладні № 1 від 12.03.2015 про постачання 260 одиниць костюмів флісових, вартістю 258,96 грн. за одиницю, загальною вартістю 67 329,60 грн., № 0021 від 20.03.2015 про постачання 2 040 одиниць костюмів флісових, вартістю 258,96 грн. за одиницю, загальною вартістю 528 278,40 грн. та № 0022 від 31.03.2015 про постачання 3 700 одиниць костюмів флісових, вартістю 258,96 грн. за одиницю, загальною вартістю 958 152,00 грн., а також рахунки фактури № 1 від 12.03.2015 на суму 67 329,60 грн. № 0021 від 20.03.2015 на суму 528 278,40 грн. та № 0022 від 31.03.2015 на суму 958 152,00 грн.
Після цього, ОСОБА_6 , у період 12.03.2015 по 31.03.2015, діючи умисно та з метою заволодіння коштами МВС України, використав зазначені вище завідомо підроблені видаткові накладні № 1 від 12.03.2015, № 0021 від 20.03.2015 та № 0022 від 31.03.2015 із завідомо неправдивими відомостями щодо завищеної ціни на костюми флісові, та не ставлячи до відома директора ТОВ «Прайм-Торг Компані» ОСОБА_7 , організував і здійснив постачання від імені зазначеного товариства для МВС України на Центральну базу ресурсного забезпечення МВС України за адресою: м. Київ, вул. Малогвардійська, 28 костюмів флісових (сорочка, штани) в кількості 6000 одиниць по завищеній на 40,1 грн. (без ПДВ) за одну одиницю ціні, а всього завищено вартість на 240 600,00 грн.
При цьому, ОСОБА_6 , діючи умисно та з метою заволодіння коштами МВС України, у період 12.03.2015 по 31.03.2015, не ставлячи до відома директора ТОВ «Прайм-Торг Компані» ОСОБА_7 , подав до МВС України за адресою: м. Київ, вул. Малогвардійська, 28, підроблені документи із завідомо неправдивими відомостями щодо завищеної ціни на костюми флісові, а саме: рахунки фактури № 1 від 12.03.2015 на суму 67 329,60 грн. № 0021 від 20.03.2015 на суму 528 278,40 грн. та № 0022 від 31.03.2015 на суму 958 152,00 грн., а всього на суму 1 553 760,00 грн., що на 240 600,00 грн. більше реальної вартості зазначених костюмів флісових.
Далі, у період з 23.03.2015 по 15.04.2015, уповноважені службові особи МВС України, не усвідомлюючи факту отримання міністерством костюмів флісових (сорочка, штани) гіршої якості ніж була заявлена в процедурі закупівлі та не усвідомлюючи факту отримання указаних костюмів по завищеній на 240 600,00 грн. ціні, здійснили перерахування коштів із розрахункового рахунку МВС України № НОМЕР_1 , що відкритий у Державній казначейській службі України на розрахунковий рахунок ТОВ «Прайм-Торг Компані» № НОМЕР_2 , що відкритий у ПАТ «Укрсоцбанк», платіжним дорученням № 1202 від 23.03.2015 в сумі 67 329,60 грн., платіжним дорученням № 1399 від 27.03.2015 в сумі 528 278,40 грн. та платіжним дорученням № 1581 від 15.04.2015 в сумі 958 152,00 грн., а всього на суму 1 553 760,00 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 , при описаних вище обставинах, діючи умисно, з корисливого мотиву та шляхом обману, заволодів коштами, що виділені МВС України на закупівлю у 2015 році костюмів флісових на загальну суму 240 600,00 грн., що є великим розміром, чим заподіяв МВС України шкоди на вказану суму.
Крім цього, ОСОБА_6 , перебуваючи в офісному приміщенні ТОВ «Прайм-Торг Компані» за адресою: м. Харків, вул. Благовіщенська, 26, у невстановлений досудовим розслідуванням час, з метою заволодіння коштами МВС України, не ставлячи до відома директора ТОВ «Прайм-Торг Компані» ОСОБА_7 , використав реквізити та печатку ТОВ «Прайм-Торг Компані» та склав завідомо неправдиві документи до яких умисно вніс неправдиві відомості щодо завищеної вартості на костюми флісові, а саме: видаткові накладні № 1 від 12.03.2015 про постачання 260 одиниць костюмів флісових, вартістю 258,96 грн. за одиницю, загальною вартістю 67 329,60 грн., № 0021 від 20.03.2015 про постачання 2 040 одиниць костюмів флісових, вартістю 258,96 грн. за одиницю, загальною вартістю 528 278,40 грн. та № 0022 від 31.03.2015 про постачання 3 700 одиниць костюмів флісових, вартістю 258,96 грн. за одиницю, загальною вартістю 958 152,00 грн., а також рахунки фактури № 1 від 12.03.2015 на суму 67 329,60 грн. № 0021 від 20.03.2015 на суму 528 278,40 грн. та № 0022 від 31.03.2015 на суму 958 152,00 грн., з метою використання указаних документів під час постачання ТОВ «Прайм-Торг Компані» для МВС України костюмів флісових.
При цьому, ОСОБА_6 , в указаний вище час, діючи з метою маскування своїх злочинних дій, направлених на заволодіння шляхом обману коштами МВС України, перебуваючи в офісному приміщенні ТОВ «Прайм-Торг Компані» за адресою: м. Харків, вул. Благовіщенська, 26, де фактично знаходились ТОВ «Сільвер Буд» і ТОВ «Астера Груп», які також приймали участь у закупівлях МВС України та постачали для МВС України намети пневмокаркасні надувні та костюми (куртки, брюки) спеціального призначення із змішаної тканини в колористиці «камуфляж» відповідно, вирішив скласти завідомо підроблені документи від цих товариств щодо постачання для МВС указаних товарів.
Так, складання ОСОБА_6 завідомо підроблених документів від імені ТОВ «Сільвер Буд» та ТОВ «Астера Груп», згідно його злочинного плану, необхідно було йому щоб викликати довіру в уповноважених працівників МВС України та показати вигляд добросовісного постачальника та представника не одного, а декількох товариств.
При цьому, ОСОБА_6 , в указаних документах від імені ТОВ «Сільвер Буд» та ТОВ «Астера Груп», планував підробити лише підписи директорів, інші відомості згідно його плану мали бути достовірні.
З цією метою, ОСОБА_6 , перебуваючи за вищевказаною адресою та в указаний вище час, використовуючи реквізити ТОВ «Сільвер буд» та не ставлячи до відома керівника зазначеного товариства ОСОБА_10 , здійснив підроблення офіційних документів щодо виконання умов договору № 341ю від 12.11.2014 про постачання для МВС України наметів пневмокаркасних надувних, а саме: видаткову накладну №РН-0000003 від 03.12.2014, рахунок-фактуру № СФ-2547966 від 03.12.2014, видаткову накладну №РН-0000002 від 03.12.2014, рахунок-фактуру №СФ-0000496 від 03.12.2014, видаткову накладну №РН-0000001 від 22.12.2014, рахунок-фактуру №СФ-0000501 від 22.12.2014, видаткову накладну № РН-0000002 від 23.12.2014, рахунок-фактуру №СФ-0000502 від 23.12.2014, видаткову накладну №РН-0000003 від 25.12.2014, рахунок-фактуру №СФ-0000503 від 25.12.2014.
Крім цього, ОСОБА_6 , в указаний вище час та в зазначеному місці, використовуючи реквізити ТОВ «Астера Групп» та не ставлячи до відомо керівника товариства ОСОБА_11 , підробив офіційні документи щодо виконання умов договору № 169 ю від 14.05.2015 про постачання для МВС України костюмів (куртка, брюки) спеціального призначення із змішаної тканини в колористиці «камуфляж», а саме: видаткову накладну №0081 від 19.10.2015, рахунок-фактуру №СФ-000731 від 19.10.2015, видаткову накладну №0082 від 03.11.2015, рахунок-фактуру №СФ-000732 від 03.11.2015, видаткову накладну №0083 від 20.11.2015, рахунок-фактурі №СФ-000733 від 20.11.2015, видаткову накладну №0083 від 18.12.2015, рахунок-фактуру №СФ-000733 від 18.12.2015, видаткову накладну №0084 від 21.12.2015, рахунок-фактуру № СФ-000734 від 21.12.2015, видаткову накладну №0085 від 25.12.2015, рахунок-фактуру № СФ-000735 від 25.12.2015.
Крім цього, ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Київ, діючи умисно та з метою заволодіння коштами МВС України, у період 12.03.2015 по 31.03.2015, не ставлячи до відома директора ТОВ «Прайм-Торг Компані» ОСОБА_7 , використав шляхом подання до МВС України за адресою: м. Київ, вул. Малогвардійська, 28, завідомо підроблені документи із завідомо неправдивими відомостями щодо завищеної ціни на костюми флісові, а саме: видаткові накладні № 1 від 12.03.2015 про постачання 260 одиниць костюмів флісових, вартістю 258,96 грн. за одиницю, загальною вартістю 67 329,60 грн., № 0021 від 20.03.2015 про постачання 2 040 одиниць костюмів флісових, вартістю 258,96 грн. за одиницю, загальною вартістю 528 278,40 грн. та № 0022 від 31.03.2015 про постачання 3 700 одиниць костюмів флісових, вартістю 258,96 грн. за одиницю, загальною вартістю 958 152,00 грн., а також рахунки фактури № 1 від 12.03.2015 на суму 67 329,60 грн. № 0021 від 20.03.2015 на суму 528 278,40 грн. та № 0022 від 31.03.2015 на суму 958 152,00 грн., а всього на суму 1 553 760,00 грн., що на 240 600,00 грн. більше реальної вартості зазначених костюмів флісових.
Крім цього, ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Київ, діючи умисно та з метою маскування факту незаконного заволодіння коштами МВС України, у грудні 2015 року, не ставлячи до відома директора ТОВ «Сільвер буд» ОСОБА_10 , використав шляхом подання до МВС України за адресою: м. Київ, вул. Малогвардійська, 28, завідомо підроблені документи, із підробленими ним особисто підписами директора, щодо виконання умов договору № 341ю від 12.11.2014 про постачання для МВС України наметів пневмокаркасних надувних, а саме: видаткову накладну №РН-0000003 від 03.12.2014, рахунок-фактуру № СФ-2547966 від 03.12.2014, видаткову накладну №РН-0000002 від 03.12.2014, рахунок-фактуру №СФ-0000496 від 03.12.2014, видаткову накладну №РН-0000001 від 22.12.2014, рахунок-фактуру №СФ-0000501 від 22.12.2014, видаткову накладну № РН-0000002 від 23.12.2014, рахунок-фактуру №СФ-0000502 від 23.12.2014, видаткову накладну №РН-0000003 від 25.12.2014, рахунок-фактуру №СФ-0000503 від 25.12.2014.
Крім цього, ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Київ, діючи умисно та з метою маскування факту незаконного заволодіння коштами МВС України, у період із жовтня по грудень 2015 року, не ставлячи до відома директора ТОВ «Астера Групп» ОСОБА_11 , використав шляхом подання до МВС України за адресою: м. Київ, вул. Малогвардійська, 28, завідомо підроблені документи, із підробленими ним особисто підписами директора щодо виконання умов договору № 169 ю від 14.05.2015 про постачання для МВС України костюмів (куртка, брюки) спеціального призначення із змішаної тканини в колористиці «камуфляж», а саме: видаткову накладну №0081 від 19.10.2015, рахунок-фактуру №СФ-000731 від 19.10.2015, видаткову накладну №0082 від 03.11.2015, рахунок-фактуру №СФ-000732 від 03.11.2015, видаткову накладну №0083 від 20.11.2015, рахунок-фактурі №СФ-000733 від 20.11.2015, видаткову накладну №0083 від 18.12.2015, рахунок-фактуру №СФ-000733 від 18.12.2015, видаткову накладну №0084 від 21.12.2015, рахунок-фактуру №СФ-000734 від 21.12.2015, видаткову накладну №0085 від 25.12.2015, рахунок-фактуру № СФ-000735 від 25.12.2015.
Указаними злочинними діями ОСОБА_6 спричинено шкоду державі в особі Міністерства внутрішніх справ в сумі 240 600 грн.

Вчинення ОСОБА_6 указаних кримінальних правопорушень знайшло своє підтвердження під час судового розгляду даного кримінального провадження в суді, зважаючи на покази останнього.

ОСОБА_6 також просив затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, погодився на визначене угодою покарання та на відшкодування матеріальної шкоди (збитків), сплату здійснених процесуальних витрат, щиро розкаявся у скоєному.
Судом встановлено, що в даному кримінальному провадженні між прокурором Генеральної прокуратури України та підозрюваним укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468 КПК України.
В угоді про визнання винуватості прокурор та підозрюваний виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію ч.3 ст.190, ч.1,4 ст. 358 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.
Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_6 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному злочині.
В угоді про визнання винуватості прокурор та підозрюваний узгодили призначення покарання за ч.3 ст.190, ч.1,4 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки зач. 3 ст. 190 КК України; за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк два роки; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк два роки.

Відповідно до ст. 70 КК України узгоджено визначення остаточного покарання ОСОБА_6 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання із випробуванням, на підставі ст. 75 КК України та визначенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Угода укладена в присутності захисника, про що свідчить його особистий підпис, та підписана прокурором і підозрюваним.
У зазначеному кримінальному провадженні Міністерство внутрішніх справ України визнано потерпілим, оскільки в результаті протиправних дій ОСОБА_6 . Міністерству заподіяно шкоду в розмірі 240 600 грн.
МВС України не заперечувало проти укладення між підозрюваним та стороною обвинувачення угоди про визнання винуватості на визначених ними та законом умовах, якщо за змістом цієї угоди буде передбачено обов`язок підозрюваного відшкодувати заподіяну ним Міністерству внутрішніх справ України матеріальну шкоду у повному обсязі.
У судовому засіданні ОСОБА_6 , свою провину в скоєнні злочину, який йому інкримінується, і передбачений ч.3 ст.190, ч.1,4 ст. 358 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся. Зазначив про обставини вчинення ним злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового слідства. Угоду про визнання винуватості підтримав та просив її затвердити.
Захисник, представник потерпілого - Міністерства внутрішніх справ України, - не заперечували проти укладення угоди та її затвердження судом. При цьому представник потерпілої сторони надав заяву про згоду на укладення угоди про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 , цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Санкція за ч. 3 ст. 190 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років; за ч. 1 ст. 358 КК України, передбачає покарання у вигляді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років; за ч. 4 ст. 358 КК України, передбачає покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років, що дає можливість підписання даної угоди.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючи тяжкість злочину, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.
У цьому зв`язку, суд враховує, що шкода заподіяна саме державі, яка представлена в даному кримінальному провадженні Міністерством внутрішніх справ України.
При цьому, представник потерпілої сторони визнав факт заподіяння завданих злочинними діями обвинуваченого збитків.
При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.3 ст.190, ч.1,4 ст. 358 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором Генеральної прокуратури України та підозрюваним угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
У підготовчому судовому засіданні сторони просили суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання.

При цьому ОСОБА_6 , зобов`язується:

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;

б) відшкодувати завдані збитки повністю у сумі 240 600,00 грн. протягом місяця з моменту затвердження судом цієї угоди про визнання винуватості;

в) відшкодувати витрати на проведення криміналістичних експертиз у вказаному кримінальному провадженні у загальній сумі 14 586,00 грн. протягом місяця з моменту затвердження судом цієї угоди про визнання винуватості.

Вивчивши надані документи, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_6 , та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 190, ч. 1, 4 ст. 358 КК України:

- за ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк два роки;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк два роки.

Відповідно до ст. 70 КК України узгоджено визначення остаточного покарання ОСОБА_6 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк три роки. Звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання із випробуванням, на підставі ст. 75 КК України та визначенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_6 згоден.

Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди згідно ст. ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ч. 3 ст. 190, ч. 1, 4 ст. 358 КК України оговорені сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що права надані йому законом у зв`язку з укладенням Угоди про визнання винуватості розуміє; з наслідками укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно до Угоди про визнання винуватості зобов`язання він в змозі реально, оскільки свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 190, ч. 1, 4 ст. 358 КК України визнав повністю.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_6 правопорушення, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_6 не встановлено. Суд переконаний, що укладення Угоди про визнання винуватості є добровільним і не вбачає необхідності витребувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами у підготовчому провадженні, яке по своїй суті є завершальним для судового провадження у суді першої інстанції.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), учиненому у великих розмірах; підроблення офіційних документів, які видаються підприємством і які надають права, з метою використання їх підроблювачем; використання завідомо підроблених документів, що вказує на кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 190, ч. 1, 4 ст. 358 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує його вік, що останній є особою, яка раніше в силу ст.89 КК України не судима, не одружений, працює в ТОВ «АНЕКС МАКС» на посаді менеджера, має постійне місце реєстрації, свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога на психіатра не перебуває, характеризується позитивно.

Згідно досліджених доказів, що характеризують особу обвинуваченого, він характеризується позитивно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 є щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого, суд не вбачає.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_6 може сприяти покарання, у вигляді позбавлення волі, однак, в силу вимог ст. 75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_6 від відбування основного призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про затвердження угоди між прокурором та підозрюваним.

Як встановлено судом, в кримінальному провадженні проводилась значна кількість експертиз, вартість яких становить 14586 грн. 00 коп., які є процесуальними витратами, і підлягають стягненню з обвинуваченого на користь Держави України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374, 394, 474- 476 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11.12.2018 року, підписану в кримінальному провадженні №0000476, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2018 року, укладену між заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 190, ч. 1, 4 ст. 358 КК України та призначити покарання :
- за ч.3 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;
- за ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк два роки;
- за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк два роки.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання позбавлення волі на строк три роки.
Звільнити на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в один рік, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи або навчання.
Іспитовий строк ОСОБА_6 рахувати з моменту проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь Держави Україна, в особі Міністерства внутрішніх справ України спричинену шкоду (збитків) в розмірі 240 600 (двісті сорок тисяч шістсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати по проведенню експертиз № 19/11-1/118/13-1/68-СЕ/18 від 29.11.2018 року в сумі 5720 грн., експертизи № 19/13-2/110-СЕ/18 від 05.12.2018 року в сумі 1430 грн., експертизи № 19/17-3/1/285-СЕ/18 від 05.12.2018 року в сумі 3575 грн., експертизи № 19/17-3/1/288-СЕ/18 від 05.11.2018 року в сумі 3861 грн., на загальну суму 14586 (чотирнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят шість).

Речові докази: зразок еталон костюму флісового (сорочка, штани) та три комплекти костюмів флісових, що складаються із сорочки та штанів, що постачалися ТОВ «Прайм-Торг Компані» для МВС України, згідно договору № 39ю від 02.03.2015 року; зразок еталон костюму (куртка, брюки) спеціального призначення із змішаної тканини в колористиці «камуфляж» та один костюм (куртка, брюки) спеціального призначення із змішаної тканини в колористиці «камуфляж», що ТОВ «Астера Групп» постачалися для МВС України відповідно до договору № 169ю від 14.05.2015; один намет пневмокаркасний, що постачався ТОВ «Сільвер Буд» для МВС України по договору № 341ю від 12.11.2014 року, які знаходяться на зберіганні в Центральній базі ресурсного забезпечення МВС України, після набрання вироком суду законної сили - повернути власнику.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку, визначеному КПК України з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1