Справа № 559/1320/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно матеріали кримінального провадження № 0000786 по обвинуваченню

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, із середньою-спеціальною освітою, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

захисника обвинуваченої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_6 згідно наказу №МСВ 110/10 від 17 червня 2014 року прийнята на роботу продавцем продовольчих товарів та відповідно до наказів №7 від 01 липня 2014 року та №8 від 01 серпня 2014 року залучалась до виконання обов`язків касира торгового залу супермаркету «Вопак №2206» Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакко Холдинг», який розташований по вул.Д.Галицького, 1 в м.Дубно Рівненської області, будучи, на підставі укладеного із ТОВ «Пакко Холдинг» договором про повну матеріальну відповідальність від 17.06.2014, особою із повною матеріальною відповідальністю, керуючись корисливими спонуканнями, привласнила чуже майно грошові кошти, які перебували у її віданні.

Так в період з 01 липня 2014 року по 22 серпня 2014 року ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді продавця торгового залу, будучи згідно до укладеного договору залученою до виконання обов`язків касира торгового залу в супермаркеті «Вопак №2206», являючись матеріально-відповідальною особою, переслідуючи корисливий мотив, маючи умисел на привласнення чужого майна, протягом зазначеного вище часу, проводячи реальний продаж товарів та отримуючи від покупців готівкові грошові кошти, діючи умисно в порушення порядку проведення готівкових операцій із виручкою та порядку відпуску товарів, з приховуванням злочинних дій шляхом протиправного скасування фактично проведеної електронної операції з реалізації майна, тим самим отримавши можливість незаконно розпорядитись чужим майном, незаконно привласнювала грошові кошти, які вона отримувала від реалізації товарних цінностей, а саме продуктів харчування, що були правомірно ввірені їй ТОВ «Пакко Холдинг».

Згідно Акту ревізії окремих позицій товарно-матеріальних цінностей супермаркету «Вопак №2206», що по вул.Д.Галицького, 1, м.Дубно Рівненської області, який належить ТОВ «Пакко Холдинг», ОСОБА_6 внаслідок порушення процедури видалення окремих позицій товарів, за період за 01.07.2014 по 22.08.2014 включно привласнила не обліковану внаслідок її неправомірних дій виручку за відпущені товарно-матеріальні цінності на загальну суму 12 010 гривень 30 копійок.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у інкримінованому злочинні не визнала та дала покази про те, що 24 червня 2014 року вона була прийнята на роботу в супермаркет «Вопак» в м.Дубно та працювала там по 24 серпня 2014 року. ОСОБА_7 оформила її на роботу 8 липня 2014 року. З 24 червня 2014 року по 8 липня 2014 року працювала там не оформленою. Лише 15 липня 2014 року їй показали документи, що вона працює в супермаркеті офіційно та вручили бедж. До того працювала на касі під беджами інших працівників, оскільки свого не мала. Стосовно обвинувачення вказує, що ніяких коштів не брала. Вважає, що працівники на роботі її підставили, оскільки бедж залишала в роздягальні, та будь-хто з них міг ним скористатись від її імені ОСОБА_6 . Обвинувачена пояснила, що заяву на прийняття на роботу писала власноручно, але числа в заяві не ставила. Договір про повну матеріальну відповідальність підписувала. Коли вона працювала касиром, були випадки ануляції товарів. На роботі був журнал видалених товарів, та кожен видалений товар касир записував, вказуючи причини та код товару. В журналі касир записує кожен видалений товар власноручно, після чого в журналі ставить підпис лише охоронець. Для того, щоб видалити товар з програми, підходить охоронець, та своїм беджом видаляє товар, оскільки самостійно продавець видалити товар не може. Пояснює, що були випадки видалення товару без охоронця, оскільки іноді охоронці відходять від каси, а свої беджі залишають касирам. Вказала, що всі видалені нею товари з програми записані в журнал. 24 серпня 2014 року керівництво супермаркету «Вопак» повідомило їй, що вона ніби то привласнила гроші з каси магазину у сумі 8 тисяч гривень. Викрадення цих коштів із супермаркету «Вопак» ОСОБА_6 заперечує. Щодо перегляду відеозапису з якого в судовому засіданні встановлено що отримуючи готівкові та за реалізацію товарів не вносила до каси а за допомогою власного беджа та беджа охоронця скасовувала проведену операцію пояснити нічого не може. Однак ствердила, що коштів не привласнювала. Просить виправдати.

Показання обвинуваченої ОСОБА_6 суд сприймає критично, оскільки останні повністю спростовані встановленими обставинами справи в ході судового розгляду.

Так допитаний в судовому засідання представник потерпілої сторони ОСОБА_8 пояснив, що охоронець супермаркету «Вопак» запідозрив, що касир продавець ОСОБА_6 під час продажу товару покупцю здійснила порушення. Після чого, начальником охорони було здійснено перегляд відеозапису з магазину, де видно, як касир за допомогою беджика одного із охоронця проводить скасування операції продажу товарів та повернення коштів. В супермаркеті було проведено ревізію, де було виявлено нестачу коштів. По вказаному факту вони звернулися в правоохоронні органи.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що в супермаркеті «Вопак» на той час коли приймали на роботу ОСОБА_6 вона працювала керуючою. Після виявлення факту зловживання здійснення касових операцій касиром ОСОБА_6 було проведено внутрішнє службове розслідування, під час якого було підтверджено факт привласнення коштів. Також свідок пояснила, що процес відпуску товару в супермаркеті контролюється спеціальним ліцензованим програмним забезпеченням «Спрут», яке встановлено на кожне робоче місце та на кожен персональний комп`ютер. Відповідно до того, щоб розпочати роботу в програмі працівники, які згідно функціональних обов`язків мають допуск роботи до каси отримують спеціальні беджі. Наконечну ОСОБА_9 було викликано у магазин і повідомлено про факт вчинення привласнення нею коштів із магазину. Спочатку обвинувачена визнавала свою провину, однак, в, подальшому, було прийнято рішення викликати когось із її батьків. Після приїзду її батька вони з начальником охорони пояснили ситуацію, яка сталась і вони погодились повернути ці кошти. В процесі Наконечну попередили, що вона повинна надалі ходити на роботу, але вона вже не буде працювати на касі. На наступний день до супермаркету прийшли батьки ОСОБА_10 та заперечили факт викрадання грошей її дочкою. Після чого, за допомогою програми «Супрут» було здійснено аналіз видалених позицій товарів із програми ОСОБА_6 , внаслідок чого було зроблено вибірку всіх видалених позицій обвинуваченою. В складі комісії було проведено ревізію за результатами якої встановлено нестачу коштів, тобто товар, який був проданий покупцям то позиції по таких товарах були видалені ОСОБА_6 , а кошти в сумі, на яку було видалено товар привласнені нею. Свідок пояснила, що факт входження в програму касира під чужим беджиком неможливий, так як кожен мав свій бедж із штрих кодом.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що на той час, коли сталася дана подія вона працювала заступником керівника супермаркету «Вопак». Про нестачу коштів дізналася від охорони магазину. На рахунок беджика охоронця пояснила, що могли бути такі випадки коли охоронець залишав свого беджа на касі, щоб касир могла зробити, у разі потреби, ануляцію коштів за товар, тому що сам був зайнятий розгрузкою товару. Коли здійснюється ануляція товару то в такому разі товар повертають із каси на місце продажу. Свідок також пояснила, що касир має відкрити касу під правами свого беджа, так як в кожного продавця-касира наявний свій особистий бедж, під яким вони можуть відкрити касу. ОСОБА_6 не повідомляла про те що вона працює під правами інших осіб чи навпаки. Кожен із касирів ніс відповідальність за свого беджа і зберігав його, де вважав за потрібне. Упродовж дня один касир міг працювати за різними касами, але якщо касир переходить працювати за іншу касу, то попередню заблоковує за допомогою комбінації клавіш.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що їй відомо про те, що ОСОБА_6 вчинила крадіжку з каси супермаркету «Вопак». Свідок також працювала касиром в супермаркеті «Вопак», в неї як і інших касирів був свій особистий бедж, ці беджі було заборонено віддавати чи позичати іншим працівникам супермаркету. Зазначила, що одного разу ОСОБА_6 без її відома здійснювала операції по касі її беджом під її ж правами, коли вона здала касу відбувся перерахунок, а ОСОБА_6 , замість того щоб зайти під своїм беджом, на касі почала працювати під її беджом.

Свідок ОСОБА_13 , пояснила, що особисто не бачила що ОСОБА_6 викрала кошти із каси супермаркету. Так як вона також працювала касиром то мала свій особистий бедж, якого ніколи не передавала іншим касирам для здійснення будь яких операцій на касі. В той час вона була старшим касиром в супермаркеті «Вопак», тому особисто стажувала ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_14 , пояснив, що він працював оператором відеозапису в супермаркеті «Вопак», в його посадові обов`язки входило охорона товарно-матеріальних цінностей супермаркету. 22.08.2014 року перебуваючи на робочому місці у прикасовій зоні, проводив стажування нового охоронника. Близько 21 години 30 хвилин на касі ОСОБА_6 обслуговувала двох жінок, в цей момент ОСОБА_6 попросила у нього «бедж» для видалення помилково внесених товарних позицій, а саме напій «Рево». Для анулювання товару він надав свій бедж. В подальшому, розрахувавши даних осіб ОСОБА_10 продовжувала свою роботу, однак одна із клієнтів зауважила, що касир не видала їй чек, хоча на запитання клієнта відповіла, що чек видала. Поведінка ОСОБА_6 здалась йому не відповідною обстановці, тому він переглянув відеозапис і вже напевне усвідомив, що ОСОБА_6 мала намір привласнити грошові кошти за 3 банки «Рево», шляхом відкриття каси та видачі здачі та не проведення операцій продажу по касовому апарату. Після даної події він повідомив про цей випадок начальника охорони ОСОБА_15 , який вислухав його пояснення та, в подальшому, переглянув відеозапис, який підтверджував його слова.

Після чого було здійснено перегляд відеозаписів у ті дні, коли працювала ОСОБА_6 та було знайдено ще ряд аналогічних дій обвинуваченою в ході яких остання скасовуючи опеації з реалізації товарів привласнювала кошти.

Свідок ОСОБА_16 , пояснила, що вона працювала касиром торгівельного закладу «Вопак», де відпускала товар. Інколи у разі її відсутності могли інші касири підмінити її на касі, однак, в такому випадку, вона закривала доступ до свого паролю на касі, натискаючи комбінацію певних клавіш на клавіатурі і тоді працівник, який її змінював, повинен був заходити під своїм паролем, використовуючи при цьому свій «бедж». Також коли вона, в свою чергу, когось змінювала то теж заходила до доступу каси під своїм паролем і своїм «беджом».Перевірити чи касир працює під своїм паролем могли працівники охорони. Також свідок повідомила про те, що під чужим паролем і під іншим «беджом» ніколи не заходила до доступу каси, також під паролем ОСОБА_6 , ніколи не працювала, так як це було заборонено.

Свідок ОСОБА_17 , у судовому засіданні дала показання, що у даному супермаркеті проходила стажування касира торгівельного залу. Під час стажування працювала під беджиками осіб, які її стажували, але весь цей час була під наглядом тієї особи, під беджом якої входила у касу. Коли вона вже була оформлена на роботу, як касир торгівельного залу, то мала свій бедж і працювала тільки під своїм кодом. Під правами інших продавців вона не працювала, оскільки її перевіряли охоронці та попереджали, що через це можуть бути проблеми, також кожен із касирів ніс власну відповідальність за свого беджика. ОСОБА_6 їй знайома, оскільки також працювала касиром. Також свідок ОСОБА_17 розповіла про те що був випадок, коли ОСОБА_6 здавала касу і виявили нестачу декількох гривень, але ОСОБА_6 усі кошти відшкодувала.

Свідок ОСОБА_15 дав покази про те, що він працював начальником охорони в супермаркеті «Вопак» у м. Дубно. Перебуваючи на робочому місці, до нього прийшов ОСОБА_18 та повідомив, що по відео виявив порушення в діях ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_15 переглянув відеозапис, то дійсно виявив в її діях порушення, які полягали у привласненні грошових коштів. Того дня ОСОБА_10 зізналася у привласненні грошових коштів, однак, на наступний день, перебуваючи у супермаркеті, в присутності своїх батьків, обвинувачена відмовилася від своїх попередніх показів, пояснила, що жодних коштів вона не брала. В подальшому, він був присутній при проведенні ревізії у супермаркеті, на яку неодноразово викликали Наконечну, однак остання не з`явилася.

Суботій ОСОБА_19 надав показання, що він працював охоронцем у магазині «Вопак. Він особисто бачив, як ОСОБА_10 беджиком охоронця видалила товар з програми. Факт видалення товару має бути записаний у спеціальний журнал та підписаний охоронцем. Однак, в день вчинення правопорушення обвинуваченою, він тільки був прийнятий на роботу та ще досконало не знав всієї процедури та порядку видалення товару.

Свідок ОСОБА_20 дала покази про те, що вона працювала касиром у супермаркеті «Вопак». Того дня вона не перебувала на робочому місці, так як була вихідна, однак, зі слів продавців їй відомо про факт привласнення обвинуваченою Наконечною грошових коштів із каси супермаркету. Свідок пояснила, що обов`язковою умовою було повідомлення охоронця у разі здійснення операції по анулюванні товару. Крім того, також у спеціальному зошиті мав бути здійснений запис вилученого з каси товару.

Свідок ОСОБА_21 дала покази про те, що вона у певний період часу працювала касиром у супермаркеті «Вопак». На момент вчинення злочину обвинуваченою вона звільнилася з вказаної роботи, тому про факт заволодіння грошовими коштами з каси супермаркету відомо зі слів працівників. Свідок зазначила, що видалення товару з програми можливе лише за допомогою беджика охоронця.

Окрім показань свідків у справі які підтвердили безпосередню участь ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та винність останньої доведена дослідженими доказами у справі.

Так переглядом відеозаписів здійснених у ТОВ «Пакко Холдинг» за період 01 липня 2014 року по 22 серпня 2014 року встановлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи на робочому місці продавця торгового залу, в порушення порядку проведення готівкових операцій із виручкою та порядку відпуску товарів, у окремих зафіксованих актом ревізії випадках здійснювала скасування фактично проведеної електронної операції з реалізації майна. Окрім цього згідно відеозапису встановлено випадки не видачі товарних чеків покупця за реалізований товар, а також не поміщення до каси підприємства отриманої виручки за реалізацію продуктів харчування.

Дослідженням Акту ревізії окремих позицій товарно-матеріальних цінностей супермаркету «Вопак №2206», що по вул.Д.Галицького, 1, м.Дубно Рівненської області, який належить ТОВ «Пакко Холдинг», судом встановлено, що ОСОБА_6 внаслідок порушення процедури видалення окремих позицій товарів, за період за 01.07.2014 по 22.08.2014 включно привласнила не обліковану внаслідок її неправомірних дій виручку за відпущені товарно-матеріальні цінності на загальну суму 12 010 гривень 30 копійок.

Окрім цього нестача товарно матеріальних цінностей та готівкових коштів під час виконання службових обов`язків ОСОБА_6 підтверджено у судовому засіданні дослідженням звітів по товарах видалених позицій ТОВ «Пакко Холдинг», за період 01.07.2014 по 22.08.2014 включно

Крім того, вина ОСОБА_6 підтверджується протоколами огляду документів від 15.10.2014 року, а саме: 4 журналів реєстрації видалених товарів, у яких зафіксовано випадки внесення відомостей ОСОБА_6 (а.с.203-225).

Згідно до висновку економічної товарознавчої експертизи № 277 від 19.05.2015 року за період роботи касиром ОСОБА_6 ТОВ « Пако Холдинг» підтверджено нестачу таоварно матеріальних цінностей на суму 12 010 гривень 30 копійок.

Дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності суд прийшов до висновку, що злочин мав місце та скоїла його обвинувачена ОСОБА_6 яка підлягає притягненню до кримінальної відповідальності.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 191 КК України, як привласнення ввіреного особі чужого майна.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу винної.

Обставин, що помякшують чи обтяжують покарання обвинуваченої- по справі не встановлено.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати за проведення судової експертизи підлягають до стягнення в повному обсязі з обвинуваченої ОСОБА_6 .

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченій суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, у відповідності до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винної, позицію державного обвинувачення та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки покарання, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_6 повинно бути призначено у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.191 КК України без ізоляції від суспільства, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за можливе застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченої від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд, УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України та призначити їй покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади чи здійснювати діяльність повязанну з розпорядженням товарно матеріальними цінностями строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України засуджену ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком у 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України під час відбуття іспитового строку, покласти на засуджену ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до Державної установи «Центр пробації» за місцем фактичного проживання чи реєстрації, повідомляти Державну установу «Центр пробації» про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Речові докази:

-товарні чеки № 176,177,251,299,276,345,271,409,393,300,275 за 20.08.2014 року, № 62,125,13,255,201,256,174,305,6151 за 21.08.2014 року супермаркету «Вопак 2206» м. Дубно-залишити при матеріалах кримінального провадження.

-USB накопичувач Veriko Climber 04 з наявними на ньому відеофайлами- залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з засудженої ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1473 (одна тисяча чотириста сімдесят три) гривні, 12 копійок.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду і протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: