У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/83/19

№ 1-кс/183/41/19

09 січня 2019 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 08.01.2019 року до ЄРДР за № 0000062, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Глазуновка Орловського області, РФ, громадянину України, з середньою освітою, не одруженому, не працюючому, фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

- 02.12.2010 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 187, 69 КК України до позбавлення волі, строком на 4 роки 6 місяців. 10.04.2014 року звільнений з Бердянської ВК № 77 з невідбутим строком 1 рік 10 місяців 28 днів;

- обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0003009 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відносно ОСОБА_6 перебуває у провадженні Заводського районного суду м. Миколаїв,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 07 січня 2019 року приблизно о 20.00 годині ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , побачив раніше незнайому ОСОБА_8 , та в цей час у останнього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

07 січня 2019 року приблизно о 20.05 годині ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_8 та, схопивши останню за руки, насильно затягнув її на територію нежилого будинку АДРЕСА_1 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 з метою подавити волю потерпілої ОСОБА_8 до опору наніс їй один удар кулаком в область лівої частини обличчя, після чого відкрито викрав з гаманця потерпілої ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1000 гривень.

Після цього ОСОБА_6 , утримуючи в руках викрадене майно, втік з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 гривень.

Умисні дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

08 січня 2019 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

08.01.2019 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_9 не працює, доходів ніяких не має, не одружений, дітей на утриманні не має, постійне місце мешкання у останнього відсутнє в наслідок чого стійки соціальні зв`язки в нього відсутні та усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення та перебуваючи на свободі, ОСОБА_6 матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризиків передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких умисних корисливих злочинів і по відбуттю покарання на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти злочини проти власності, про що свідчить направлений прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури 1 Миколаївської області обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0003009 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Таким чином, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначила, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_6 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні просив застосувати його підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки прокурором не було доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, слідчий суддя прийшла до висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: витягу з ЄРДР про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, внесене 08.01.2019 року за № 0000062; протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення потерпілої ОСОБА_8 від 07.01.2019 року, протоколу огляду місця події від 07.01.2019 року, протоколу допиту потерпілої ОСОБА_8 , протоколу пред`явлення для впізнання ОСОБА_6 з потерпілою ОСОБА_8 від 08.01.2018 року; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, згідно якого 08.01.2019 року о 15.30 годині затримано ОСОБА_6 ; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 08.01.2019 року.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує, що існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_6 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, підозрюється у скоєнні злочину, який віднесено до категорії тяжких. Крім того встановлено, що відносно підозрюваного у провадженні Заводського районного суду м. Миколаїв знаходиться кримінальне провадження за ч. 3 ст. 185 КК України. Тому слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 , розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_6 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, підозрюється у вчиненні корисливого кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких. Крім того, у провадженні Заводського районного суду м. Миколаїв знаходиться кримінальних провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочину проти власності, тому у слідчого судді є підстави вважати, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, ніде не працює, тому офіційні джерела доходів в нього відсутні, підозрюється в скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_6 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним обрати щодо підозрюваного найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

Крім того, у відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Тому слідчий суддя вважає, що у відношенні ОСОБА_6 відсутні підстави для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Глазуновка Орловського області, РФ, громадянину України застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 07 березня 2019 року включно.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1