Справа №701/615/18
Провадження №1-кп/701/13/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2019 року Маньківський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
представника потерпілого - ОСОБА_5
адвоката - ОСОБА_6
розглянувши у судовому засіданні обвинувальні акти у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 296 ч. 1 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні суду знаходиться дане кримінальне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_7 та її адвокатом заявлено клопотання про зміну раніше обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування клопотання обвинуваченою та її адвокатом зазначено, що обвинувачена на даний час перебуває в стані вагітності.

Прокурор заперечував на задоволення клопотання обвиноваченої та її захисника та заявив клопотання про продовження обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з можливістю внесення застави, на шістдесят днів. В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що ризики, які були враховані судом при обранні обвинуваченій запобіжного заходу не змінилися, на що в свою чергу заперечували обвинувачена та її захисник, наполягаючи на задоволенні свого клопотання.

Обговоривши в судовому засіданні питання доцільності продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій, вислухавши прокурора, обвинувачену та її адвоката, враховуючи ступень тяжкості злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , суд приходить до висновку, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу продовжують існувати, а клопотання прокурора підлягає до задоволення, оскільки при обґрунтуванні рішення про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги ст. ст. 177, 178 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право особи на свободу.

При цьому суд вважає, що таке продовження даного запобіжного заходу обвинуваченій не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє увязнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України застосування запобіжного заходу здійснюється з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також спробам незаконно переховуватись від органів досудового розслідування, та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити його.

Як вбачається існують ризики, та обставини у відповідності до ст. 178 КПК України, такі як тяжкість покарання, та те, що особа раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, а саме відповідно до обвинувального акту вбачається наявність судимості - 07.09.2017р. ОСОБА_7 засуджена вироком Маньківського районного суду за ч. 3 ст. 296 КК України до трьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком два роки, що характеризує дану особу як особу схильну до вчинення кримінальних правопорушень. З метою забезпечення судового розгляду кримінального провадження, виконання покладених на ОСОБА_7 , процесуальних обов`язків та запобігання наявних ризиків, а саме запобігання вказаним спробам незаконно впливати на свідків, оскільки свідки ще не допитані під час судового розгляду, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, приймаючи до уваги, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам, тому обрання відносно неї будь-якої іншої міри запобіжного заходу не забезпечить її належної процесуальної поведінки, тому суд дійшов висновку, що оскільки з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, строк тримання під вартою закінчується 16.02.2019 року, вважає за доцільне продовжити строк тримання ОСОБА_7 , під вартою, з можливістю внесення застави, на шістдесят днів, що фактично виключає можливість задоволення клопотання ОСОБА_7 , та її адвоката стосовно зміни запобіжного заходу.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 199-200, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Черкаси ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченій у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296 ч. 1 ст. 186 КК України на строк 60 днів, з можливістю внесення застави розміром 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 35240 грн., а саме з моменту закінчення дії попередньої ухвали по 17.04.2019 року, включно.
В задоволенні клопотання ОСОБА_7 підтримане адвокатом ОСОБА_6 , щодо зміни запобіжного заходу - відмовити.

Копії ухвали вручити обвинуваченій, прокурору та направити уповноваженій службовій особі СІЗО м. Черкаси.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом семи днів з моменту її проголошення, а обвинуваченою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

СуддяОСОБА_1