ІМЕНЕМ УКРАЇНИ УХВАЛА КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
6 грудня 2018 року місто Київ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
При секретареві ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и л а :
На обґрунтування суд послався на те що в обвинувальному акті, як при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, так і при формулюванні обвинувачення, при зазначенні події злочину, обставин вчинення кримінального правопорушення, обвинувальний акт не містить конкретного обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_8
Справа № 755/837/15-к Апеляційне провадження:11-кп/824/718/2018 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_10 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1
з чітким формулюванням обставин, які б відповідали зазначеній правовій кваліфікації закону України про кримінальну відповідальність.
Зокрема, в обвинувальному акті у формулюванні обвинувачення як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_8 міститься посилання на вчинення інкримінованого їм кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, однак, відсутній виклад обставин, за яких останні вступили в попередню змову між собою із зазначенням дня, часу такої змови, мети, мотивів, якими керувались в ході такої змови обвинувачені також при формулюванні
обвинувачення не зазначено роль кожного з обвинувачених при вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, в тому числі не сформульовано обвинувачення в частині в чому саме полягали дії кожного з обвинувачених при виконанні об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Крім того, судом також встановлено, що серед додатків до обвинувального акту відсутні розписки про вручення копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_6 та його захиснику, як того вимагають положення ст. 293 КПК України, на підтвердження дотримання в ході досудового розслідування права на захист обвинуваченого ОСОБА_6 .
Не погодившись зі вказаними висновками суду, прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та призначити новий розгляд у цьому ж суді першої інстанції.
На обґрунтування прокурор зазначає, що обвинувальний акт містить чіткий виклад обставин із зазначенням усіх дат, часу, мети і т.д., а саме вказано, коли і де перебували обвинувачені під час своєї злочинної змови, а також чітко вказано її мету повторне таємне викрадення чужого майна.
Крім того, при формулюванні обвинувачення, а саме викладенні об`єктивної сторони складу злочину, також зазначено в чому полягала спільність дій обвинувачених, а саме співвиконавство останніх.
Прокурор також не погоджується з твердженнями суду щодо не вручення обвинуваченому ОСОБА_6 та його захиснику обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування, що порушило їх право на захист, оскільки, стороні захисту копії обвинувального акту разом з реєстром вручалися, як це передбачено Кримінальним процесуальним законом, однак, як обвинувачений ОСОБА_6 , так і захисник ОСОБА_7 відмовилися від отримання вказаного процесуального документу, про що був складений відповідний акт, де останні надали письмові пояснення про причини відмови від отримання обвинувального акту.
Таким чином, прокурор вважає, що вказані судом причини повернення обвинувального акту, не є обставинами що суперечать вимогам ст. 291 КПК України. У зв`язку із чим, прокурор просить ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2018 року скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Заслухавши доповідь судді, виступи прокурора на підтримку апеляційних вимог, обвинуваченого та його захисника проти їх задоволення, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши доводи учасників апеляційного розгляду в сукупності з матеріалами кримінального провадження та наданими в апеляційне засідання письмовими запереченнями захисника на апеляційну скаргу прокурора, судова колегія визнає наступне.
Вивчення тексту обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування (т. 1, а. с. 191-204) показує, що попри певні недоліки стилю викладення цього процесуального документу, обвинувальний акт містить всі необхідні, передбачені ст. 291 КПК України, реквізити, в тому числі, відповідно до п. 5 ч.2 цієї процесуальної норми, у ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, сформульовано правову кваліфікацію кримінального правопорушення і статтю та частину статті закону України про кримінальну відповідальність, а також сформульоване обвинувачення.
Оскільки п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України прямо вказує, що згадані елементи обвинувального акту мають бути сформульовані так, як їх вважав встановленими прокурор, а не сторона захисту чи суд першої інстанції, остільки вказівки суду першої інстанції в цій частині суперечать кримінальному процесуальному законодавству, а тому не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокуророві, отже в цій частині апеляційні вимоги прокурора слід задовольнити.
Ст. 293 КПК України зобов`язує прокурора одночасно з переданням обвинувального акту до суду під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, та іншим особам, перелік яких у ч.1 цієї процесуальної норми є вичерпним.
Як видно з матеріалів кримінального провадження (т. 1, а. с. 207-212), цей обов`язок прокурор виконав та надав обвинуваченому ОСОБА_6 і його захиснику адвокату ОСОБА_11 копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
При цьому, як видно із власноручно зроблених обвинуваченим ОСОБА_6 та захисником адвокатом ОСОБА_7 у вказаному акті записів, і перший, і другий відмовились отримувати зазначені процесуальні документи та навели на обґрунтування цієї відмови свої мотиви, а адвокат ОСОБА_7 , крім того також підтвердив своїм власноручно виконаним записом, підписом і текстом сам факт вручення обвинуваченому ОСОБА_6 обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування та факт відмови обвинуваченого отримати ці процесуальні документи.
Чинний КПК України не зобов`язує обвинуваченого і його захисника отримувати копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, покладаючись на їх власне волевиявлення, а прокурора, відповідно, не зобов`язує добиватися будь-яким примусовим способом від обвинуваченого і захисника отримати вказані документи.
Оскільки з вище вказаних матеріалів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 , проявляючи власне волевиявлення, не залежно від викладених ними його причин, відмовилися отримувати копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, а правового механізму здійснити примусове вручення їм згаданих процесуальних документів не існує, остільки і цей довід суду першої інстанції не ґрунтується на чинному кримінальному процесуальному законі та не може бути визнаний підставою для повернення обвинувального акту прокуророві, як правильно зауважує апелянт, отже і в цій частині апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити.
Таким чином, апеляційні вимоги прокурора задовольняються в повному обсязі, оскаржену ним ухвалу суду першої інстанції, як таку, що суперечить чинному кримінальному процесуальному закону, потрібно скасувати та призначити новий судовий розгляд у цьому ж суді першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: