У Х В А Л А
29 січня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Петрозаводська Карельської АРСР,
громадянина України, проживаючого за адресою:

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18 грудня 2018 року обвинувальний акт, яким ОСОБА_5 пред`явлене обвинувачення за ч. 1 ст. 111 КК України, повернуто прокурору.
За доводами апеляційної скарги прокурора, судове рішення про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України є невмотивованим. Апелянт вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам закону, оскільки містить формулювання обвинувачення, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та правову кваліфікацію.
Крім того, він не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті не зазначено анкетні відомості обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема його місце проживання. Прокурор зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить дані про місце реєстрації обвинуваченого, встановлені на підставі документів, представлених Службою безпеки України.
Апелянт посилається на те, що підготовче судове засідання проводилося за відсутностіобвинуваченого та без його належного повідомлення, зокрема через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, незважаючи на його обов`язкову присутність.
З огляду на це, прокурор вважає, що висновок суду про необхідність повернення обвинувального акта прокурору є хибним, оскільки підстав для його повернення немає, а тому просить скасувати ухвалу суду та призначити нове підготовче судове засідання в суді першої інстанції.
Ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акта вмотивована тим, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому не вірно зазначені анкетні дані обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема місце його проживання. Суд звертає увагу на те, що відповідно до обвинувального акта, місце вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому дій, визначено за місцем розташування Апеляційного суду АР Крим, що розташований за адресою: АР Крим, м. Сімферополь, вул. Павленка, буд. 2. В той же час, така ж сама адреса визначена і як місце проживання обвинуваченого.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати та призначити підготовче судове засідання в суді першої інстанції, захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, до Голосіївського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.
Вирішуючи питання про можливість призначення судового розгляду, суд першої інстанції встановив, що обвинувальний акт не містить достовірних відомостей щодо дійсного місця проживання обвинуваченого, що позбавляє суд можливості здійснити його виклик, а зазначена в ньому адреса АДРЕСА_1 є приміщенням Апеляційного суду АР Крим.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України є непереконливим.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.
Зокрема, обвинувальний акт, згідно п. 2 ч. 2 вказаної норми закону, повинен містити анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Як вбачається з обвинувального акта, стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 здійснювалося спеціальне досудове розслідування, а сам ОСОБА_5 перебуває в розшуку на підставі постанови слідчого від 11 серпня 2015 року.
Місцем проживання обвинуваченого прокурор в обвинувальному акті зазначив адресу: АДРЕСА_1 .
Разом з цим, як встановлено судом першої інстанції, за вказаною прокурором адресою як місцем проживання обвинуваченого знаходиться Апеляційний суд АР Крим, що підтверджується долученим прокурором до апеляційної скарги листом Служби Безпеки України від 14 червня 2016 року.
Відповідно до ч.2 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Сторона обвинувачення зобов`язана використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема, прав на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя) у разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого.

Колегія суддів звертає увагу на те, що нормами КПК України не передбачено особливостей складання обвинувального акта за наслідками здійснення спеціального досудового розслідування, а отже він має відповідати загальним вимогам, передбаченим ст. 291 цього Кодексу.
Як обґрунтовано зазначає суд першої інстанції в своїй ухвалі, зазначення в обвинувальному акті місця проживання або відомого місцезнаходження обвинуваченого має значення для вирішення комплексу питань при застосуванні норм кримінального процесуального закону в процесі підготовки та розгляду кримінального провадження в судовому засіданні (надіслання повісток, повідомлень, процесуальних документів).
Колегія суддів звертає увагу на те, що з доданого прокурором листа Департаменту контррозвідки СБУ від 14 червня 2018 року вбачається, що ОСОБА_5 постійно перебуває на тимчасово окупованій території та з 2015 року знаходиться в розшуку, що унеможливлює встановлення більш точних даних про фактичне місце його знаходження, ані ж ті, які вказані в обвинувальному акті.
Колегія суддів зазначає, що після повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України прокурор не може вчинити будь яких процесуальних дій, окрім складання нового обвинувального акта, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні уже завершено.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстав для повернення обвинувального акта прокурору немає, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 18 грудня 2018 року про повернення обвинувального акта прокурору в кримінальному провадженні № 0002364 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3