КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Нова Каховка, Херсонської області, є громадянином України, має вищу освіту, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 147, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України
за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 20 грудня 2018 року, включно.
Відповідно до ухвали, слідчий суддя вказав, що завершити досудове розслідування у визначений строк не представилося можливим, а ризики, передбачені ч. 1ст. 177 КПК України - необхідність запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити чи сховати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, а також неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зникли, і враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які КК України передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі, строк тримання підозрюваного під вартою слід продовжити в межах строків досудового розслідування.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволені клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 відмовити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 147 280 тисяч гривень; у разі неможливості застосувати запобіжний захід у вигляді застави, застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, за адресою АДРЕСА_3 ; у разі неможливості застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_3 .
Сторона захисту вважає ухвалу слідчого судді необгрунтованою, такою що підлягає скасуванню за наслідком апеляційного розгляду, з підстави передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 409 КПК України неповноти судового розгляду та п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, тому, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України, висновки суду не підтверджуються доказами дослідженими під час судового розгляду, під час якого залишились недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Апелянт посилається і на порушення п.1 ч.1 ст. 410 КПК України, що полягає у тому, що судом були відхилені клопотання сторони захисту про допит свідків.

Як зазначає захисник, ухвалу постановлено, за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, і в ухвалі слідчого судді не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази та відкинув інші.
Сторона захисту вказує, що твердження прокурора про те, що підозрюваний може користуватись підробленими документами, які посвідчують особу, не підтверджується доказами та стороною обвинувачення не доведено.

Твердження сторони обвинувачення, що підозрюваний підтримує тісні зв`язки з працівниками правоохоронних органів України, які є підозрюваними у зазначеному кримінальному провадженні, не відповідає дійсності, оскільки відсутні докази знайомства підозрюваного з працівниками правоохоронних органів, які є підозрюваними у зазначеному кримінальному провадженні, та дані про підтримання тісних зав`язків між ними.
Таким чином, сторона захисту вважає, що відсутні будь-які ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
Крім того, захисник зазначає, що ухвала слідчого судді постановлена у закритому судовому засіданні, однак, слідчий суддя з приводу прийнятого рішення ухвалу не постановив, мотивів з яких виходив не вказав, при чому випадки, встановлені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні, що свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Прокурор відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу захисника, в яких просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисникане підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008030 від 16.09.2014 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 147, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 147, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 296 і ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 187 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України та ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України.
Органами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 не пізніше 05.09.2016, перебуваючи на території м. Києва та Київської області, діючи умисно з корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном вступив у злочинну організацію, створену з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а також приймав і приймає по даний час участь в ній та у вчинюваних такою організацією злочинах.
У зв`язку із вчиненням ОСОБА_6 указаних протиправних дій, він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України - участь у злочинній організації, створеній з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.
Крім того, ОСОБА_6 у період часу приблизно з 13:00 годин до 17:30 години 05.09.2016, перебуваючи в м. Києві та Київській області, діючи умисно у складі організованої групи спільно з ОСОБА_10 та іншими двома невстановленими на теперішній час особами, з корисливим мотивом та метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, у порушення вимог ст. ст. З, 21, 27, 33, 68 Конституції України захопив та тримав як заручника ОСОБА_16 з метою спонукання його доньки до передачі учасникам організованої групи грошових коштів у сумі 500 000 доларів СІНА (що станом на момент вчинення злочину складало згідно курсу Національного банку України 13 315 000 грн.) як умови звільнення ОСОБА_16 .
У зв`язку з вчиненням ОСОБА_6 указаних протиправних дій, він обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 147 КК України захоплення та тримання особи як заручника з метою спонукання родичів затриманого до вчинення дії як умови звільнення заручника, вчинене організованою групою.

Крім того, у період часу приблизно з 13:00 годин до 17:30 години 5.09.2016, перебуваючи за адресами: АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 , діючи умисно у складі організованої групи спільно з ОСОБА_10 та іншими невстановленими учасниками, з корисливим мотивом та з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, у порушення вимог -ст.ст. 3, 21, 27, 41, 68 Конституції України, ст. ст. 316, 321 Цивільного Кодексу України, вимагав у ОСОБА_17 передачі учасникам організованої групи грошових коштів у сумі 500 000 доларів США, що станом на момент вчинення злочину складало згідно курсу Національного банку України 13 315 000 грн., погрожуючи їй насильством над її батьком ОСОБА_16 , заподіянням йому тяжких тілесних ушкоджень, а також пошкодженням та знищенням його майна - автомобіля марки «Volkswagen Touareg».
У зв`язку з вчиненням ОСОБА_6 указаних протиправних дій, він обгрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, - вимаганні передачі чужого майна, з погрозою насильства над близькими родичами потерпілого, пошкодження та знищення їхнього майна, поєднаному з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчиненому організованою групою.
Крім того ОСОБА_6 у період приблизно з 17:55 години 11.09.2016 до приблизно 04:00 годин 12.09.2016, перебуваючи на території м. Києва, Києво-Святошинського та Рокитнянського районів Київської області, діючи умисно, з корисливим мотивом та метою особистого незаконного збагачення у складі організованої групи з ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими досудовим слідством особами, у порушення вимог ст. ст. 3, 21, 27, 33, 68 Конституції України, способом небезпечним для життя та здоров`я потерпілих викрав та незаконно позбавляв волі ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .
У зв`язку із вчиненням ОСОБА_6 указаних протиправних дій, останній обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України - викраденні та незаконному позбавленні волі двох осіб, способом небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, що супроводжувалось заподіянням потерпілим фізичних страждань, вчинене з корисливих мотивів організованою групою.
Він же, приблизно о 17:55 годині 11.09.2016, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_8 та на території Києво-Святошинського району Київської області, діючи з корисливим мотивом та метою особистого незаконного збагачення, умисно, повторно, у складі організованої групи спільно з ОСОБА_19 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у порушення вимог ст. ст. 3, 21, 27, 41, 68 Конституції України, ст. 314, 321 Цивільного Кодексу України, вчинив напад на ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , застосовуючи фізичне насильство до них та заволодів їх майном на загальну суму не менше 270 000 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на 01.01.2016, що згідно примітки до статті 185 КК України є великим розміром.
У зв`язку із вчиненням ОСОБА_6 зазначених протиправних дій, він обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - нападі з метою заволодіння чужим майном у великих розмірах, вчиненому організованою групою, поєднаному з насильством небезпечним для життя і здоров`я осіб, які зазнали нападу та з погрозою застосування такого насильства.
Крім того ОСОБА_6 , у період часу приблизно з 19:00 години 11.09.2016 до приблизно 03:00 години 12.09.2016, перебуваючи в невідомому будинку на території одного з населених пунктів Рокитнянського району Київської області, діючи умисно, повторно, у складі організованої групи з ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами з корисливим мотивом та метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, у порушення вимог ст. ст. 3, 21, 27, 41, 68 Конституції України, ст. ст. 316, 321 Цивільного Кодексу України вимагав у ОСОБА_20 та ОСОБА_21 передачі учасникам організованої групи грошових коштів в сумі від 2 000 000 до 500 000 доларів США (що станом на момент вчинення злочину згідно курсу НБУ складало від 53 340 000 до 1 333 5000 грн.), погрожуючи їм насильством і вбивством, поєднуючи це з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи.
У зв`язку із вчиненням ОСОБА_6 зазначених протиправних дій, останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України - вимаганні передачі чужого майна, вчиненому організованою групою з погрозою насильства над потерпілим, погрозою поєднаному з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи.
ОСОБА_6 у період з 28.10.2016 по 08.02.2017, перебуваючи у нежитлових приміщеннях №1-14 (групи приміщень№4) за адресою: АДРЕСА_5 , діючи умисно, повторно, у складі організованої групи з ОСОБА_10 та іншими особами, з корисливим мотивом та метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, у порушення вимог ст. ст. 3, 21, 27, 41, 68 Конституції України, ст. ст. 316, 321 Цивільного Кодексу України вимагав у ОСОБА_22 передачі часникам організованої групи указаних нежилих приміщень, погрожуючи йому насильством та пошкодженням і знищенням його майна.
У зв`язку із вчиненням ОСОБА_6 зазначених протиправних дій, останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України - вимаганніпередачі чужого майна, вчиненому організованою групою з погрозою насильства над потерпілим чи знищення їхнього майна.
16 травня 2018 року ОСОБА_6 був затриманий на підставі п. 1 ч. 2 ст. 208 КПК України та його злочинна діяльність припинена.
Цього ж дня ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 147, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України.
17 травня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком по 14 липня 2018 року , без визначення застави.
24 червня 2018 року колегію суддів Апеляційного суду м. Києва вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.
06 липня 2018 року слідчим суддею у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу - відмовлено.
10 липня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 03 вересня 2018 включно.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києві від 30 вересня 2018 року за результатами розгляду клопотання сторони захисту підозрюваного ОСОБА_6 про зміну застосованого відносно останнього запобіжного заходу, відмовлено в її задоволенні.
29 серпня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 27 жовтня 2018 включно.

22 жовтня 2018 року прокурор Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під ватою, без визначення розміру застави, строком на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року, зазначене клопотання задоволено.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.
Під час судового розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав, застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також інші дані про особу ОСОБА_6 в їх сукупності.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 147, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, всупереч доводам апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язує його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які не зменшилися та дають підстави для продовження застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.
Продовжуючи застосування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Дані, на які посилається захисник, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, матеріали судової справи не містять.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень із застосуванням насильства.
Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі справи не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199 КПК України, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 даних про його особу, продовжив йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 20 грудня 2018 року включно залишити без змін, аапеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1199/2018
Категорія: ст. 199 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_23
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1