Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/386/19
Провадження № 1-кс/670/156/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року смт. Віньківці
Слідчий суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

користувача майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці клопотання слідчого СВ Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Віньковецького районного суду із клопотанням звернувся слідчий СВ Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 , у якому просив накласти арешт на майно - автомобіль марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вилучено із володіння ОСОБА_4 , із подальшою передачею цього майна на зберігання на штраф майданчик Віньковецького ВП Ярмолинецького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області (смт. Віньківці, вул. Заславська, 15) для подальшого вирішення по суті справи із забороною володіння, користування та розпорядження цим майном іншими особами.

В обґрунтування клопотання зазначається, що в провадженні СВ Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000078 від 06.05.2019 року за ч. 1 ст. 286 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 06.05.2019 року близько 17 години на автодорозі із сполученням с. Охрімівці - с. Яснозір`я, Віньковецького району, відбулося зіткнення двох транспортних засобів, а саме: автомобіля марки «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , та автомобіля марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП пасажир автомобіля ВАЗ 2106 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому ноги та пасажир автомобіля ВАЗ 2106 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому ребер.

Під час огляду 06.05.2019 року автомобіль марки «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_2 , який на момент скоєння кримінального правопорушення перебував під керуванням ОСОБА_5 , та автомобіль марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 , який на момент скоєння кримінального правопорушення перебував під керуванням ОСОБА_4 , вилучено та поміщено на штраф майданчик Віньковецького ВП.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 являється ОСОБА_8 , житель АДРЕСА_1 .

Дані речі, а саме автомобіль марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по даному кримінальному провадженні буде використаний як речовий доказ, так як зберіг на собі сліди злочину.

Виходячи з того, що ОСОБА_4 являється фактичним розпорядником вище вказаного майна, з метою уникнення можливості знищити чи приховати його від органів досудового слідства постає необхідність у накладенні арешту на майно, яка обґрунтовується із всебічним, повним та неупередженим дослідженням обставин кримінального провадження.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити. Вказував, що є необхідність в арешті вказаного автомобіля з метою його збереження як речового доказу та проведення необхідних експертиз у кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 у судовому засіданні проти клопотання не заперечував.

Заслухавши учасників, дослідивши додані до клопотання письмові докази, слідчий суддя доходить такого.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно з ч. ч. 2, 3, 4 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.
Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В силу вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При зверненні до суду із клопотанням про арешт майна слідчим дотримано вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, щодо строку звернення до слідчого суді із таким клопотанням, а також клопотання слідчого відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Встановлено, що згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.05.2019 року за № 0000078, 06.05.2019 року близько 17 години на автодорозі із сполученням с. Охрімівці - с. Яснозір`я, Віньковецького району, відбулося зіткнення двох транспортних засобів, а саме: автомобіля марки «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , 1981 року народження, та автомобіля марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , 1985 року народження, внаслідок ДТП пасажир автомобіля ВАЗ 2106 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому ноги та пасажир автомобіля ВАЗ 2106 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому ребер.

Із протоколу огляду від 06.05.2019 року слідує, що 06.05.2019 року за участю ОСОБА_5 оглянуто автомобілі «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_2 , та «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 . Транспортні засоби поміщено на штраф-майданчик Віньковецького ВП та опечатано.

Отже слідчим доведено, що існує обґрунтована підозра про вчинення злочину, вилучений 06.05.2019 року під час проведення огляду автомобіль марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , постановою слідчого визнаний речовим доказом, та є необхідність у забороні користування та розпорядження цим майном, оскільки існує ризик того, що воно може бути пошкоджене, зіпсоване чи втрачене, що призведе до втрати слідів, які матимуть доказове значення у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 98, ст. 167, ст. 168, ст. 170, ст. 171, ст. 172, ст. 173, ст. 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вилучено у ОСОБА_4 , із забороною користування та розпорядження вказаним автомобілем, передавши його на зберігання на штраф майданчик Віньковецького ВП Ярмолинецького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області (смт. Віньківці, вул. Заславська, 15).

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Віньковецького районного суду ОСОБА_1