Ухвала
Іменем України
25 березня 2019 року
м. Київ
справа № 333/1236/18
провадження № 51-9622ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 15 серпня 2018 року,
встановив:
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2018 року відмовлено у задоволенні подання інспектора Комунарського РС Запорізького МРВ уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 15 серпня 2018 року зазначену ухвалу районного суду залишено без змін.
Як убачається з касаційної скарги, засуджений ставить питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження в разі, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Як убачається зі змісту оскаржуваних ухвал, вони стосуються питання, пов`язаного з виконанням вироку, і постановлені відповідно до розділу VІІІ «Виконання судових рішень» КПК України.

Частиною 6 ст. 539 КПК України встановлено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Аналіз наведеної норми закону вказує на те, що ухвали апеляційного суду, постановлені за результатом перегляду ухвал місцевих судів, які стосуються вирішення питань щодо порядку виконання вироків, касаційному оскарженню не підлягають, оскільки таке оскарження не передбачене у цій же статті кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При цьому, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальним провадженням є досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

З огляду на те, що вирішення судом питань, зазначених у ст. 537 КПК України, у тому числі про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку (п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України), належить до процесуальних дій, які безпосередньо не пов`язані із вчиненням особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, натомість стосується виключно порядку виконання вироку, ухваленого за результатами кримінального провадження, який набрав законної сили, тому відповідні ухвали місцевого й апеляційного судів не перешкоджають кримінальному провадженню та не можуть бути оскарженні у касаційному порядку на підставі ч. 2 ст. 424 КПК України.
Така позиція узгоджується з висновком об`єднаної палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 18 березня 2019 року (справа № 333/1236/18).
Враховуючи викладене, оскаржувані ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2018 року та Апеляційного суду Запорізької області від 15 серпня 2018 року не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Розглядаючи питання про відмову у відкритті касаційного провадження, колегія суддів враховує, що засудженим у касаційній скарзі заявлено клопотання про передачу касаційної скарги на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі ст. 434-1 КПК України.
В обґрунтування своїх вимог засуджений посилається у касаційній скарзі на раніше ухвалені рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, з яких, на його думку, убачається, що у подібних правовідносинах були зроблені інші висновки щодо застосування норми права, а саме відкрито провадження за касаційними скаргами на судові рішення про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Законодавець визначив підстави і порядок передачі кримінального провадження, у тому числі, на розгляд Великої Палати Верховного Суду у статтях 434-1, 434-2 КПК України.
Так, згідно з ч. 3 ст. 434-1 КПК України, суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає таке кримінальне провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 434-1 КПК України, суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає таке кримінальне провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія суддів (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.
У відповідності з вимогами ч. 5 ст. 434-1 КПК України суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати таке кримінальне провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
Виходячи зі змісту наведених норм, з урахуванням доводів засудженого, викладених у касаційній скарзі в обґрунтування заявленого клопотання, колегія суддів не вбачає підстав для передачі касаційної скарги на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
За таких обставин у задоволенні вказаного клопотання засудженого необхідно відмовити.
Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428, ст. 434-1 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 15 серпня 2018 року.
Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про передачу касаційної скарги на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5