УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/1561/19

Провадження № 1-кс/638/899/19

07.02.2019 Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000478 від 05 лютого 2019 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому зазначив, що в провадженні СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000478 від 05.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, виділені відповідно до ст. ст. 217, 280 КПК України з матеріалів досудового розслідування №0004858 від 10.12.2018.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 10 грудня 2018 року, в проміжок часу з 20 год. 05 хв. до 20 год. 19 хв., за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , переслідуючи корисливий мотив, маючи єдиний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, на автомобілі марки «Daewoo» моделі «Lanos» номер кузову НОМЕР_1 з реєстраційними номерними знаками « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_6 прибули з цією метою до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де перебував автомобіль потерпілого ОСОБА_7 марки «Toyota» моделі «Land Cruiser 100» р.н. « НОМЕР_3 », який вже залишив потерпілий ОСОБА_7 , та за яким ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 попередньо стежили. Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи діяти за єдиним з ОСОБА_6 спільним злочинним умислом, переконавшись, що за їх злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до автомобілю марки «Toyota» моделі «Land Cruiser 100» р.н. « НОМЕР_3 » та відчинив передні ліві водійські двері вказаного автомобілю, звідки шляхом вільного доступу з відділення між передніми сидіннями салону даного автомобілю таємно викрав пакет чорного кольору з грошовими коштами в сумі 280 000 (двісті вісімдесят тисяч) гривень. ОСОБА_6 на виконання єдиного спільного злочинного умислу, в цей час, коли ОСОБА_5 вчиняв крадіжку майна ОСОБА_7 , спостерігав за навколишньою обстановкою та чекав ОСОБА_5 в автомобілі марки «Daewoo» моделі «Lanos» номер кузову НОМЕР_1 з реєстраційними номерними знаками « НОМЕР_2 ». Після чого ОСОБА_5 повернувся до автомобілю марки «Daewoo» моделі «Lanos» номер кузову НОМЕР_1 з реєстраційними номерними знаками « НОМЕР_2 », на якому вони разом з ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли, обернули вказане викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 280 000 (двісті вісімдесят тисяч) гривень, що станом на момент вчинення злочину, тобто 10 грудня 2018 року, в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до примітки 3 ст.185 КК України є матеріальною шкодою у великих розмірах.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

21 грудня 2018 року гр. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

Слідчий зазначив, що у вчиненні вищезазначеного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Североморськ Російської Федерації, громадянин України, офіційно не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий.

Слідчий зазначив, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_5 ніде не працює, законних джерел заробітку не має, в ОСОБА_6 з автомобілю, на якому ним спільно з ОСОБА_5 було вчинено вищеописаний злочин, вилучено знаряддя вчинення злочинів відмички, спеціально пристосовані засоби для відкриття автомобілів та запуску двигуна, блокування радіосигналів, тощо, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою отримання матеріальної вигоди. Окрім того, ОСОБА_5 , вчинивши тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, може покинути територію Харківської області або територію України, й переховуватись від органів досудового розслідування та суду, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. Зокрема, ОСОБА_5 , безпосередньо після вчинення ним спільно з ОСОБА_6 вищевказаного злочину, переслідував на власному автомобілі потерпілий, проте ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку, його місцезнаходження протягом значного проміжку часу невідоме, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , а також за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 відсутній. Крім того, ОСОБА_5 , будучи неодноразово викликаним у встановленому КПК України порядку, до Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м.Харків, вул. Толбухіна, 103, для повідомлення ОСОБА_5 про підозру, а також допиту останнього в якості підозрюваного, жодного разу не з`явився, про причини свого неприбуття не повідомив. В зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_5 було оголошено у державний розшук та згідно постанови старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погодженої прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , досудове розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення було зупинене на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України. При цьому слід враховувати, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення, свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення. Оскільки безпосередньо після вчинення даного злочину при переслідуванні потерпілим ОСОБА_7 автомобілю марки «Daewoo» моделі «Lanos» р.н. « НОМЕР_2 », на якому ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 було вчинено вищеописаний злочин, останній вийшов з вказаного автомобілю, після чого одразу підійшов впритул до автомобілю потерпілого ОСОБА_7 на перехресті вулиць Космонавтів та Деревянко м.Харкова та намагався вчинити насильницькі дії відносно потерпілого, що обґрунтовано вказує на існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, на теперішній час переховується від органів досудового розслідування, одержавши відомості про звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до початку розгляду клопотання в суді, може не прибути до суду за судовим викликом, оскільки при вжитті заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження та виклику ОСОБА_5 до органу досудового розслідування позитивних результатів отримано не було, оскільки останній за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , а також за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 не з`являється, що підтверджується матеріалами кримінального провадження. Разом з тим, ОСОБА_5 може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання вище переліченим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Тому у слідчого виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 Затримати підозрюваному іншим чином для вручення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його розгляду, на даний момент не виявляється можливим.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши наявні матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно положень ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Вимогами ч.2 ст.189 КПК України встановлено, що клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.
Відповідно до ч.4 ст.189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК України.
Згідно з положеннями ч.3 ст.190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, слідчий суддя вважає доводи слідчого переконливими, доходить висновку, що клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 184, 187, 188, 189, 190, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000478 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Дозволити затримання підозрюваного відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу до Дзержинського районного суду м.Харкова для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст.191 КПК України Затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.
Встановити строк дії ухвали 6 (шість) місяців із дати її постановлення.
Про факт затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно повідомити Дзержинський районний суд м.Харкова за адресою: 61202, м.Харків, пр-т. Перемоги, 52-В.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя