Справа № 466/1427/19
У Х В А Л А

іменем України
27 березня 2019 року м. Львів
Шевченківський районний суд м. Львова в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
сторонни кримінального провадження:
прокурори військової прокуратури Львівського гарнізону
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
підозрюваний ОСОБА_5
захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6
(догові про надання правової допомоги від 27.03.2019 року)
розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старе Село, Пустомитівського р-ну, Львівської обл., який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не одруженого, українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , - солдата,-
за кримінальним провадженням внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 29.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України ,-

встановив:
27.03.2019 року прокурора Львівської військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 подав до Шевченківського районного суду м. Львова клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000024 від 29.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.
В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що у провадженні Військової прокуратури Львівського гарнізону перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000024 від 29.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, щосолдат ОСОБА_5 призваний 04.11.2015 року на строкову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом начальника 3 спеціального відділу Військової служби правопорядку №187 від 05.11.2015 року, ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем військової частини - НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Згідно наказу начальника 3 спеціального відділу Військової служби правопорядку №212 від 07.12.2015 року, солдат ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, із діагнозом «Гострий вірусний гепатит ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Разом з тим, солдат ОСОБА_5 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 27.12.2015 року самовільно залишив ВМКЦ Західного регіону з метою ухилитися від військової служби, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та по теперішній час ухиляється від проходження військової служби.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, призваним для проходження строкової військової служби, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, самовільно залишив розташування ВМКЦ Західного регіону, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , з метою ухилитися від військової служби та по теперішній час ухиляється від проходження військової служби, чим вчинив самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби (дезертирство), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України.

28 березня 2016 року ОСОБА_5 в порядку ч.1 ст. 278, ч.1 ст. 111, ч.1, 2 ст.135 КПК України повідомлено про підозру у вчинені ним злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати солдата ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення є довідка №2756 про самовільне залишення лікувального закладу, рапорт медичної сестри ОСОБА_7 , рапорт начальника відділення ОСОБА_8 , пояснення свідка ОСОБА_9 , про те, що останній покинув лікувальний заклад без поважних причин.

З врахуванням того, що солдат ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності з одночасним ухиленням від проходження військової служби переховується від органів досудового розслідування та суду, тому слід прийти до висновку про неможливість запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, викладених в описовій частині цього клопотання, застосуванням більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам.
Прокурор ОСОБА_10 вважає обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаногоз триманням під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 може призвести до його подальшого переховування від органів слідства та суду, з огляду на викладене, тримання останнього під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового слідства та судового розгляду справи.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 підтримали внесене клопотання викладених підстав та просили клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення поданного клопотання та просив обрати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, оскільки сам добровільно прибув до військомату, зробив висновки, щодо скоєнного.
В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечила, щод ообрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників судового провадження, слідчий судя вважає, що воно є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з наступнихпідстав.
У відповідності до п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко протии України» від 10 лютого 2011 року, «застосування тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».
Встановлено, що військовою прокуратурою Львівського гарнізону, проводиться до судове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000024 від 29.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема: є довідка №2756 про самовільне залишення лікувального закладу, рапорт медичної сестри ОСОБА_7 , рапорт начальника відділення ОСОБА_8 , пояснення свідка ОСОБА_9 , про те, що останній покинув лікувальний заклад без поважних причин.

28 березня 2016 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Крім того, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалі взобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
За умовами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років

Згідно ч. 3 ст. 408 КК України за вчинення данного злочину, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Як вбачається з наданого суду клопотання про застосування запобіжного заходу та матеріалів до нього, у слідчого наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, яке згідно із ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. При цьому домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи викладене, з огляду на особу підозрюваного ОСОБА_5 , з метою забезпечення належного виконання останнім процесуальних обов`язків, беручи до уваги його вік, характер вчиненого кримінального правопорушення, майновий стан, слідчий суддя вважає що обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього цілодобового арешту сприятиме запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання за скоєне кримінальне правопорушення та запобіганню вчиненню ним інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення подібних кримінальних правопорушень.
На підставі викладеного та керуючись:
ст. ст. 176, 177, 178, 180, 182, 183, 184, 194, 199 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:
Клопотання прокурора Львівської військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старе Село, Пустомитівського р-ну, Львівської обл., який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не одруженого, українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , - солдата,за кримінальним провадженням внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 29.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України - задовольнити частково.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на 2 (два) місяці починаючи з 27.03.2019 року із наступними обов`язками:
- не залишати місця постійного проживання (с. Старе Село, Пустомитівського р-ну, Львівськоїобласті), без дозволуслідчого, прокурора або суду, протягом 2 (двох) місяців.
- прибувати до військової прокуратури Львівського гарнізону за першою вимогою слідчого, прокурора;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю виконання покладених на нього обов`язків та полегшення для працівників правоохоронних органів можливості виклику підозрюваного ОСОБА_5 для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у данному кримінальному провадженні.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 2 (два) місяці та обчислюється з 27.03.2019 року.
Контроль за виконанням даної ухвали покласи на прокурорів прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.
У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення.
Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.
Повний текст ухвали складений 31.03.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1