печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :
29 листопада 2018 року прокурор відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту, встановивши забору реєстрації, перереєстрації, відчуження та використання наступного об`єкту нерухомого майна:
- на квартиру АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.
В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.
З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що ГСУ НП України проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000120, зареєстрованому в ЄРДР 26.11.2012 за фактами вчинення службовими особами групи компаній «Укогруп» кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356; ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 197-1; ч. 1 ст. 194; ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358; ч. 1, 2 ст. 382; ч. 3 ст. 28, ч. ч. 2, 4 ст. 197-1; ч. 1, 2 ст. 364-1; ч. 2 ст. 364; ч.ч. 1, 2 ст. 366; ч. 2 ст. 209; ч. ч. 1, 3, 4 ст. 190; ч. ч. 1, 3 ст. 212; ч. ч. 4, 5 ст. 191; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366; ч. 3 ст. 365-2; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 382; ч. 3 ст. 28, ч, 3 ст. 365-2; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що фактичний керівник групи компаній «Укогруп» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період 2011-2014 років організував групу та вчинення у її складі злочинів, спільно з невстановленими особами, зокрема умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів); самовільні зайняття земельних ділянок та самовільні будівництва на них будівель; заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою службовим становищем у великих та особливо великих розмірах, організованою групою; складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки, а умисне невиконання судових рішень; зловживання повноваженнями особами, які надають публічні послуги та несанкціоновані дії з інформацією, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах) автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або зберігається на носіях інформації.
Крім того, установлено, що на самовільно захопленій земельній ділянці площею 0,6276 га кадастровий номер 8 000 000 000:75:121:0017, вартістю 1 877,90 грн. кв. м., яка розташована по АДРЕСА_2 проводиться самовільне будівництво житлового комплексу без дозвільної документації житлового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та здійснюється попередній продаж квартир всупереч чинному законодавству, а саме Законам України «Про інвестиційну діяльність» та «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю».
Згідно акту обстеження земельної ділянки № 16-0510-08 від 14.03.2016 ніякі права на дану земельну ділянку не реєструвалися, цільове призначення земельної ділянки не визначалося, але фактичне використання ділянки здійснює ТОВ «Ві Ді Проджект» шляхом будівництва житлового комплексу.
22.02.2017 вказану земельну ділянку поставою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000120.
22.03.2017 в кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_5 останнього залучено потерпілим. Допитаний як потерпілий ОСОБА_5 показав, що в 2014 році його доньки уклали з ТОВ «Ві Ді Проджект» попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , за яку внесено кошти в розмірі 97% вартості.
Однак, не дивлячись на це, в березні 2017 року кв. АДРЕСА_3 , попередній договір на купівлі якої укладено з сестрами Головченко, відчужено ОСОБА_6 та 20.03.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріат ОСОБА_7 , всупереч вимогам Закону України «Про нотаріат» зареєстровано за ОСОБА_6
04.04.2017 на підставі ухвали Печерського районного суду м Києва накладено арешт на кв. АДРЕСА_4 .
Нотаріусу ОСОБА_7 повідомлено про підозру, у вчиненні злочинів за ч. 3 ст. 362; ч.3 ст. 365-2 КК України, а обвинувальний акт стосовно неї скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва.
У той же час 01.10.2018 державним реєстратором Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» ОСОБА_8 право власності на кв. АДРЕСА_5 зареєстровано за ОСОБА_9 всупереч ухвали Печерського районного суду м. Києва.
Державний реєстратор ОСОБА_8 в м. Київ по пр-т. Перемоги, 131, приміщення 3, яке вказано на офіційному сайті Мінюсту відсутній, про що свідчать показання власника приміщення ОСОБА_10 .
Крім того, 12.10.2018 невстановлені особи спільно з адвокатом ОСОБА_11 , який представляє інтереси ОСОБА_9 та ОСОБА_12 намагалися проникнути до квартири ОСОБА_5 під виглядом договору оренди вказаної квартири ОСОБА_12
13.10.2018 постановою слідчого квартиру АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, доводи клопотання підтримав у повному обсязі.
Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність власника майна відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.
З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити.
Накласти арешт на майно, встановивши забору реєстрації, перереєстрації, відчуження та використання наступного об`єкту нерухомого майна:
- на квартиру АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1