Єдиний унікальний № 500/6606/17
Провадження № 1-кп/500/219/18
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

19 грудня 2018 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у колегіальному складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:

прокурори - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_6 ,

захисник - ОСОБА_7 ,

розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області в відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000158 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, 3 ст.305, ч.2 ст.15 - ч.2, 3 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні вищезазначених злочинів.

Прокурор ОСОБА_5 надав клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів, в якому посилається на те, обвинувачений скоїв декілька особливо тяжких злочинів, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитувались судом, вчинити інше кримінальне правопорушення, не працює та не має міцних соціальних зв`язків.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти продовження строку тримання під вартою та просять змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи тим, що обвинувачений дав вже пояснення, має міцні соціальні зв`язки, є мати та сестра, він навчається у вищому навчальному закладі. Вважають, що ризики, на які посилається прокурор не існують.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов до такого.

Частинами 3, 5 ст.199 КПК, якими суд керується на підставі ч.2 ст.331 КПК, передбачено, що суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст.8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Суд, оцінивши обставини, що викладені у клопотанні прокурора, дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, на даний час не зникли, оскільки є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховатися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Таким чином, вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на даний час є виправданим заходом, оскільки вказані обставини чітко вказують на те, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_6 може продовжити вчиняти нові злочини, порушуючи права інших осіб, а тому справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності, інтересів правосуддя, запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_6 на свободу.

З урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_6 того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не закінчено, свідки не допитані, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених п. п.1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 на строк - до 15 лютого 2019 року.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 199, 201, 331, 369 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинувачуваному у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, 3 ст.305, ч.2 ст.15 - ч.2, 3 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України, на строк до 15 лютого 2019 року.

Строк дії наявної ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 закінчується 15 лютого 2019 року.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , а також направити до Ізмаїльської установи виконання покарань УДПтС України в Одеській області (№ 22) для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: 1.

2.