КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №11-кп/824/481/2018 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 185, п. 13, ч. 2 ст. 115 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
Ухвала
Іменем України

13 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретарів
судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0006904 за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 , апеляційними скаргами з уточненнями обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2018 року щодо обвинуваченого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого: 22.07.1991 року вироком Дніпровським районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 86, ч. 4 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ст. 17, ч. 3 ст. 81 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі, 18.11.1996 звільнений по відбуттю покарання; 17.12.1997 вироком судової колегії в кримінальних справах Київського міського суду за п. «а» ст. 93, ч. 3 ст. 142, ч. 2 ст. 145 КК України до покарання у виді 15 років позбавлення волі, 20.12.2011 постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 12.12.2011 року звільнений на невідбутий строк 4 міс. 18 днів,

у вчиненні кримінальнихправопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2018 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п. 13, ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (пятнадцять) років.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без змін - у виді утримання під вартою.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 31 серпня 2016 року по 20 червня 2017 року, включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Згідно ч. 5 КК ст. 72 України в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017 року зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 31 травня 2018 року.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 вказано обраховувати з 31 травня 2018 року.
Стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати у розмірі 4672 грн. 87 коп. на користь держави за проведення по справі експертиз.
Вирішено долю речових доказів.

Судом визнано доведеним, що 30.08.2016 року, приблизно о 19.00 год., в АДРЕСА_2 ОСОБА_8 вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_11 . Після вживання алкогольних напоїв, в кімнаті вказаної квартири, 31.08.2016 приблизно о 01 год. 30 хв., у ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті виниклих раніше неприязних відносин з ОСОБА_11 , виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті останньому.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , у вказаний час, у вказаному місці, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_11 , умисно заподіяв останньому шість ударів колюче-ріжучим предметом в область життєво важливих органів, а саме - шиї та живота, спричинивши своїми умисними протиправними діями ОСОБА_11 смерть на місці події.
Згідно Висновку експерта № 1977/2 від 01.09.16-21.11.16 при дослідженні трупа ОСОБА_11 виявлено наступні ушкодження:
а) 3 поранення передньої та бічних поверхонь шиї з ушкодженням м`яких тканин, язик, гортані, стравоходу та великих артеріальних та венозних судин шиї (передньої яремної вени, внутрішньої сонної артерії);
б) 1 поранення лівої половини грудної клітини з ушкодженням підключичної артерії;
в) 2 проникаючих поранення черевної порожнини з ушкодженням тонкого кишечника та шлунково-селезінкової зв`язки;
г) 3 поранення м`яких тканин шиї та грудної клітини;
д) подряпина на передній поверхні лівої половини грудної клітини;
е) садна лівої половини обличчя.
Смерть ОСОБА_11 спричинила сукупність отриманих множинних колото-різаних поранень шиї, черевної порожнини та лівої половини грудної клітини, які супроводжувались ушкодженням великих судин і органів черевної порожнини та масивною кровотечею, які призвели до крововтрати. На це вказують знайдені при дослідженні його трупа ушкодження, наявні сліди зовнішньої кровотечі із ран, малокрів?я внутрішніх органів, слабка вираженість трупних плям.
Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачувався у вчиненні ряду епізодів таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно за наступних обставин.
17.05.2016 року, приблизно о 05 годині 20 хвилин перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , виявив належний ОСОБА_12 автомобіль марки «ЗАЗ 1102» д.н.з. НОМЕР_1 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_8 упевнився що за його діями ніхто не спостерігає, та використовуючи викрутку, яку мав при собі, пошкодив замок дверей вищевказаного автомобіля, після чого проник до його салону, звідки таємно повторно викрав особисті речі ОСОБА_12 , а саме автомагнітолу марки Кенвуд, вартістю 1500 гривень 00 копійок та комплект автомобільних ключів вартістю 4000 гривень 00 копійок.
Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріального збитку на загальну суму 5500 гривень 00 копійок.
Крім того, ОСОБА_8 03.06.2016 року, приблизно о 05 годині 00 хвилин, перебуваючи біля будинку №15 по проспекту Гагаріна в місті Києві, виявив належний ОСОБА_13 автомобіль марки «ЗАЗ Славута» д.н.з. НОМЕР_2 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_8 упевнився що за його діями ніхто не спостерігає, та розбив скло кришки багажника вищевказаного автомобіля, після чого проник до його салону, звідки таємно повторно викрав особисті речі ОСОБА_13 , а саме спінінг марки «Фаворит» з котушкою марки «Шимано», загальною вартістю 3000 гривень 00 копійок.
Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріального збитку на загальну суму 3000 гривень 00 копійок.
Крім того, ОСОБА_8 10.06.2016 року, у нічний час доби, перебуваючи біля будинку №23 по вулиці Азербайджанській в місті Києві, виявив належний ОСОБА_14 автомобіль марки «Опель Омега» д.н.з. НОМЕР_3 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_8 упевнився що за його діями ніхто не спостерігає, та розбив скло дверей вищевказаного автомобіля, після чого проник до його салону, звідки таємно повторно викрав особисті речі ОСОБА_7, а саме автомагнітолу марки «Піонер» вартістю 600 гривень 00 копійок, набір інструментів, вартістю 250 гривень 00 копійок та домкрат, вартістю 200 гривень 00 копійок.
Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_14 матеріального збитку на загальну суму 1050 гривень 00 копійок.
Крім того, ОСОБА_8 11.06.2016 року, у нічний час доби, перебуваючи біля будинку №9 по проспекту Гагаріна в місті Києві, виявив належний ОСОБА_15 автомобіль марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_4 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_8 упевнився що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вищевказаного автомобіля та таємно повторно викрав належні ОСОБА_15 ковпаки загальною вартістю 1000 гривень 00 копійок
Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_15 матеріального збитку на загальну суму 1000 гривень 00 копійок.
Крім того, ОСОБА_8 16.06.2016 року, у нічний час доби, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , виявив належний ОСОБА_16 автомобіль марки «Міцубіші Ланцер» д.н.з. НОМЕР_5 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_8 упевнився що за його діями ніхто не спостерігає, розбив скло дверей вищевказаного автомобіля, після чого проник до його салону, звідки таємно повторно викрав особисті речі ОСОБА_16 , а саме відеореєстратор марки «Піллс» вартістю 800 гривень 00 копійок, комплект СД-дисків загальною вартістю 30 гривень 00 копійок.
Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_16 матеріального збитку на загальну суму 830 гривень 00 копійок.
Крім того, ОСОБА_8 05.07.2016 року, у нічний час доби, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_5 , виявив належний ОСОБА_17 автомобіль марки «ДеуЛанос» д.н.з. НОМЕР_6 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_8 упевнився що за його діями ніхто не спостерігає, розбив скло дверей вищевказаного автомобіля, після чого проник до його салону, звідки таємно повторно викрав особисті речі ОСОБА_17 , а саме відеореєстратор марки «Престіжіо» вартістю 3400 гривень 00 копійок.
Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_17 матеріального збитку на загальну суму 3400 гривень 00 копійок.
Крім того, ОСОБА_8 06.07.2016 року, у нічний час доби, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_6 , виявив належний ОСОБА_18 автомобіль марки «Таврія» д.н.з. НОМЕР_7 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_8 упевнився що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив кришку капоту вищевказаного автомобіля, звідки таємно повторно викрав особисті речі ОСОБА_18 , а саме акумулятор вартістю 500 гривень 00 копійок.
Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_18 матеріального збитку на загальну суму 500 гривень 00 копійок.
Крім того, ОСОБА_8 11.07.2016 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_7 , виявив належний ОСОБА_19 автомобіль марки «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_8 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_8 упевнився що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив кришку капоту вищевказаного автомобіля, звідки таємно повторно викрав особисті речі ОСОБА_19 , а саме акумулятор вартістю 1000 гривень 00 копійок.
Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_19 матеріального збитку на загальну суму 1000 гривень 00 копійок.
Крім того, ОСОБА_8 14.07.2016 року, у нічний час доби, перебуваючи біля будинку №20 по вулиці Червоноткацькій в місті Києві, виявив належний ОСОБА_20 автомобіль марки «ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_9 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_8 упевнився що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив кришку капоту даного автомобіля, звідки таємно повторно викрав особисті речі ОСОБА_20 , а саме акумулятор вартістю 650 гривень 00 копійок..
Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_20 матеріального збитку на загальну суму 650 гривень 00 копійок..
Крім того, ОСОБА_8 17.07.2016 року, у нічний час доби, перебуваючи біля будинку №16 по вулиці Попудренка в місті Києві, виявив належний ОСОБА_21 автомобіль марки «Шкода Фабіа» д.н.з. НОМЕР_10 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_8 упевнився що за його діями ніхто не спостерігає, розбив скло дверей вищевказаного автомобіля, після чого проник до його салону, звідки таємно повторно викрав особисті речі ОСОБА_21 , а саме набір інструментів вартістю 500 гривень 00 копійок, автомагнітолу, вартістю 200 гривень 00 копійок.
Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_21 матеріального збитку на загальну суму 700 гривень 00 копійок.
Крім того, ОСОБА_8 25.07.2016 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, перебуваючи біля будинку №17 по вулиці Жмаченка в місті Києві, виявив належний ОСОБА_22 автомобіль марки «Хюндай Туксон» д.н.з. НОМЕР_11 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_8 упевнився що за його діями ніхто не спостерігає, розбив скло дверей вищевказаного автомобіля, після чого проник до його салону, звідки таємно повторно викрав особисті речі ОСОБА_22 , а саме мобільний телефон марки «Бравіс» вартістю 2200 гривень 00 копійок, з сім-картою оператора «Київстар», вартістю 50 гривень 00 копійок на рахунку якої було 20 грн та оператора «Лайф» вартістю 25 гривень 00 копійок, на рахунку якої грошей не було.
Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_22 матеріального збитку на загальну суму 2295 гривень 00 копійок.
Крім того, ОСОБА_8 03.08.2016 року, приблизно о 05 годині 50 хвилин, перебуваючи біля будинку №14 по вулиці М. Лебедєва в місті Києві, виявив належний ОСОБА_23 автомобіль марки «Ніссан Кашкай» д.н.з. НОМЕР_12 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_8 упевнився що за його діями ніхто не спостерігає, розбив скло дверей вищевказаного автомобіля, після чого проник до його салону, звідки таємно повторно викрав особисті речі ОСОБА_23 , а саме відеореєстратор марки «Фалькон» вартістю 5000 гривень 00 копійок.
Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_23 матеріального збитку на загальну суму 5000 гривень 00 копійок.
Крім того, ОСОБА_8 06.08.2016 року, у нічний час доби, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_5 , виявив належний ОСОБА_24 автомобіль марки «Міцубіші» д.н.з. НОМЕР_13 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_8 упевнився що за його діями ніхто не спостерігає, розбив скло дверей вищевказаного автомобіля, після чого проник до його салону, звідки таємно повторно викрав особисті речі ОСОБА_24 , а саме валізу коричневого кольору, вартістю1500 гривень 00 копійок, сумку з теніскою та ракеткою, загальною вартістю 4000 гривень 00 копійок.
Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_24 матеріального збитку на загальну суму 5500 гривень 00 копійок.
Крім того, ОСОБА_8 08.08.2016 року, у нічний час доби, перебуваючи біля будинку №16 по вулиці Бойченка в місті Києві, виявив належний ОСОБА_25 автомобіль марки «ЗАЗ Ланос» д.н.з. НОМЕР_14 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_8 упевнився що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив кришку капоту вищевказаного автомобіля, звідки таємно повторно викрав особисті речі ОСОБА_25 , а саме акумулятор вартістю 1000 гривень 00 копійок.
Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_25 матеріального збитку на загальну суму 1000 гривень 00 копійок.
Крім того, ОСОБА_8 09.08.2016 року, у нічний час доби, перебуваючи біля будинку №13 по вулиці Пожарського в місті Києві, виявив належний ОСОБА_26 автомобіль марки «Рено Кенгу» д.н.з. НОМЕР_15 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_8 упевнився що за його діями ніхто не спостерігає, та розбив скло дверей вищевказаного автомобіля, після чого проник до його салону, звідки таємно повторно викрав особисті речі ОСОБА_26 , а саме відеореєстратор марки «Гейзер» вартістю 1800 гривень 00 копійок, телефон, вартістю 500 гривень 00 копійок.
Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_26 матеріального збитку на загальну суму 2300 гривень 00 копійок.
Крім того, ОСОБА_8 10.08.2016 року, у нічний час доби, перебуваючи біля будинку №5 по вулиці Будівельників в місті Києві, виявив належний ОСОБА_27 автомобіль марки «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_16 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_8 упевнився що за його діями ніхто не спостерігає, пошкодив замок дверей вищевказаного автомобіля, після чого проник до його салону, звідки таємно повторно викрав особисті речі ОСОБА_27 , а саме набір інструментів, вартістю 500 гривень 00 копійок та пилосос, вартістю 500 гривень 00 копійок..
Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_27 матеріального збитку на загальну суму 1000 гривень 00 копійок.
Крім того, ОСОБА_8 11.08.2016 року, у нічний час доби, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_8 , виявив належний ОСОБА_28 автомобіль марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_17 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_8 упевнився що за його діями ніхто не спостерігає, та шляхом пошкодження замка відкрив кришку багажника вищевказаного автомобіля, звідки таємно повторно викрав особисті речі ОСОБА_28 , а саме домкрат вартістю 300 гривень 00 копійок, набір інструментів, вартістю 655 гривень 00 копійок та бензонасос марки «Солекс», вартістю 185 гривень 00 копійок.
Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_28 матеріального збитку на загальну суму 1140 гривень 00 копійок.
Крім того, ОСОБА_8 10.06.2016 року, у нічний час доби, перебуваючи біля будинку №23 по вулиці Азербайджанській в місті Києві, виявив належний ОСОБА_14 автомобіль марки «Опель Омега» д.н.з. НОМЕР_3 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_8 упевнився що за його діями ніхто не спостерігає, та розбив скло дверей вищевказаного автомобіля, після чого проник до його салону, звідки таємно повторно викрав особисті речі ОСОБА_14 , а саме автомагнітолу марки «Піонер» вартістю 600 гривень 00 копійок, набір інструментів, вартістю 250 гривень 00 копійок та домкрат, вартістю 200 гривень 00 копійок.
Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_14 матеріального збитку на загальну суму 1050 гривень 00 копійок.
Крім того, ОСОБА_8 22.08.2016 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин перебуваючи біля будинку №1 по бульвару Праці в місті Києві, виявив належний ОСОБА_29 автомобіль марки «Сітроен Джампі» д.н.з. НОМЕР_18 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_8 упевнився що за його діями ніхто не спостерігає, та використовуючи камінь, який мав при собі, розбив скло правих задніх дверей вищевказаного автомобіля, після чого проник до його салону, звідки таємно повторно викрав особисті речі ОСОБА_29 , а саме пластиковий ящик, в середині якого знаходились інструменти, а саме болгарка, газовий ключ, шуруповерт, пила для обрізки дерев, молоток, зубило, плоскогубці, батарея для телефону, загальною вартістю 8000 гривень 00 копійок.
Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_29 матеріального збитку на загальну суму 8000 гривень 00 копійок.
Крім того, ОСОБА_8 14.08.2016 року, у приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи біля будинку №16 по вулиці Будівельниківв місті Києві, виявив належний ОСОБА_30 автомобіль марки «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_19 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_8 упевнився, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вищевказаного автомобіля, після чого проник таємно повторно викрав особисті речі ОСОБА_30 , а саме 4 автомобільні ковпаки загальною вартістю 1000 гривень 00 копійок.
Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_30 матеріального збитку на загальну суму 1000 гривень 00 копійок.
Крім того, ОСОБА_8 29.08.2016 року, у нічний час доби, перебуваючи біля будинку №4 по вулиці Юності в місті Києві, виявив належний ОСОБА_31 автомобіль марки «Фольксваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_20 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_8 упевнився що за його діями ніхто не спостерігає, розбив скло дверей вищевказаного автомобіля, після чого проник до його салону, звідки таємно повторно викрав особисті речі ОСОБА_32 , а саме відеореєстратора вартістю 400 гривень 00 копійок.
Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_31 матеріального збитку на загальну суму 400 гривень 00 копійок.
Дії ОСОБА_8 за вказаними епізодами органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.
За результатами судового розгляду суд прийшов до висновку, що за ч. 2 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_8 слід ухвалити виправдувальний вирок, оскільки не доведено, що кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим.

На вирок суду подано три апеляційні скарги: заступником прокурора м. Києва ОСОБА_7 , захисником ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 .

Так, в апеляційній скарзі заступник прокурора м. Києва ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення і правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 31.05.2018 стосовно ОСОБА_8 скасувати у зв`язку істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог заступник прокурора м. Києва вказує на те, що положення мотивувальної частини вироку суперечать резолютивній її частині, оскільки надаючи оцінку кожному доказу на підтвердження чи спростування вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 України, суд в мотивувальній частині вироку прийшов до висновку про недоведеність вини останнього у вчиненні інкримінованих йому крадіжок, проте в резолютивній частині вироку, суд призначає покарання обвинуваченому виключно за п. 13, ч. 2 ст. 115 КК України, обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України залишилося без врахування та оцінки судом.
На думку сторони обвинувачення, вказане свідчить, що вирок районного суду прийнятий з істотним порушення вимог кримінального процесуального закону (зокрема, ст. 374 КПК України), а призначене ОСОБА_8 покарання не відповідає тяжкості інкримінованих йому злочинів, є м`яким та таким, що суперечить ст. 65 КК України
Апелянт стверджує, що всупереч вимогам закону, Дніпровський районний суд міста Києва незаконно і невмотивовано прийняв остаточне рішення, не призначивши необхідну міру покарання ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України або за наявності для того підстав - виправдав його.

Крім цього апелянт вказує на те, що суд першої інстанції формально поставився до визначення міри покарання за умисне вбивство, що призвело до призначення явно м`якого, на думку сторони обвинувачення, покарання, яке не відповідає тяжкості злочину та особи обвинуваченого. При цьому, заступник прокурора м. Києва зазначає, що суд у вироку хоча формально і послався на ступінь тяжкості злочину та дані про особу обвинуваченого, проте фактично їх не врахував, адже, вчинений засудженим злочин, згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Апелянт вказує на те, що ОСОБА_8 страждає на органічне ураження головного мозку сумісного генезу, поведінкові та психічні розлади, що викликано вживанням алкоголю, проте станом на момент вчинення злочину був осудним, розумів та усвідомлював значення своїх дій. При нанесенні значної кількості колото-різаних ран у життєво-важливі органи ОСОБА_11 діяв агресивно та невиправдано жорстоко; конфлікт спровоковано на ґрунті незначної обставини, що не співставна із заподіянням смерті (обвинувачений розлютився через те, що ОСОБА_11 вдарив собаку).
Крім цього сторона обвинувачення вказує на те, що ОСОБА_8 раніше судимий за вчинення умисного вбивства, судимість не погашена та не знята, на шлях виправлення не став та знову вчинив вбивство у стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною. За попередній аналогічний злочин, останньому було призначено максимальну міру покарання, передбачену Особливою частиною Кодексу (15 років позбавлення волі), проте застосовані державою заходи кримінальної репресії не призвели до виправлення поведінки обвинуваченого. Вказане, на думку апелянта, безумовно свідчить про суспільну небезпеку особи останнього та його кримінально-караних дій. оскільки ОСОБА_8 явно не бажає змінювати спосіб життя та наполегливо бажає протистояти загальноприйнятим нормам моралі, поведінки в суспільстві та державі.
На думку апелянта, дані обставини свідчать про неможливість його виправлення шляхом призначення покарання санкції інкримінованої статті у виді позбавлення волі на певний строк, тільки покарання у виді довічного позбавлення волі спроможне захистити суспільство від протиправних діянь ОСОБА_8 в подальшому та досягти мети покарання, визначеної ст. 65 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , просить вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2018 року скасувати.
В обґрунтування своїх вимог обвинувачений зазначає, що суд першої інстанції під час розгляду справи та постановлення вироку взагалі не взяв до уваги обставини, які виключають його причетність до інкримінованого злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
ОСОБА_8 вказує на те, суд першої інстанції постановив рішення, при цьому використав лише припущення, а не беззаперечні, на думку обвинуваченого, докази, яких взагалі не може бути, оскільки він не вчиняв злочин, за яким його засуджено.
Крім цього обвинувачений вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що на нього здійснювався тиск з боку працівників поліції, що на його думку, свідчить про фабрикування справи і фальсифікацію матеріалів кримінального провадження, оскільки йому було інкриміновано злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України.
Також ОСОБА_8 зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що він мешкав за адресою: АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_11 , і саме тому у вказаному помешканні безліч його відбитків пальців та слідів, що, на думку апелянта, не є приводом згідно експертиз щодо його причетності до вбивства.
Крім цього обвинувачений вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що ОСОБА_11 мав неприязні відносини навіть зі своїми родичами та з усіма сусідами, і характеризувався негативно, що, на думку апелянта, теж могло стати причиною для з`ясування відносин чи суперечки, яка призвела б до вбивства останнього.
ОСОБА_8 зазначає, що слідчі дії були проведені не в повній мірі з порушенням вимог КПК України та Конституції України, що було не з`ясовано судом першої інстанції.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2018 року та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 в пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 184 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінальних правопорушень.
За доводами сторони захисту висновкии суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, вирок ухвалено з допущення істотних порушень вимог кримінального процесуального закону органами досудового слідства та суду, а також неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
В обґрунтування своїх вимог захисник вказує на те, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України в першому абзаці чотирнадцятої сторінки мотивувальної частини вироку зазначено: «Ураховуючи, що згідно вимог ст.63 Конституції України, ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, суд прийшов до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України», проте оскаржуваним вироком порушено п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України, оскільки

в резолютивній частині вироку не зазначено рішення про визнання ОСОБА_8

невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та його виправданні за ч.2 ст.185 КК

України.

Крім цього адвокат ОСОБА_9 зазначає, що суд не в повному обсязі прийняв до уваги показання, які надавав ОСОБА_8 в судовому засіданні, а саме те що він категорично відмовляється від своєї причетності до вчинення крадіжок з автомобілів, а також до вчинення вбивства ОСОБА_11 ..
Захисник стверджує, що в справі немає жодного доказу, який би вказував на причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому злочинів.
Адвокат ОСОБА_9 з врахуванням показань потерпілої вважає, що до смерті ОСОБА_11 причетні особи, які придбали у ОСОБА_33 та ОСОБА_11 квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , адже, ОСОБА_11 відмовлявся покидати зазначену квартиру. І на підтвердження цього мотиву вбивства ОСОБА_11 , захисник вважає, що суду потрібно було прийняти до уваги документ, який було знайдено в квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_2 при проведенні огляду місця події від 31.08.2016р., а саме, з фототаблиці до зазначеного протоколу вбачається, що в квартирі було знайдено документ на фірмовому бланку з назвою «Примусове проникнення в житло або інше володіння боржника».
Також захисник, посилаючись на висновок експерта № 1977/2 вказує, що у ОСОБА_11 знайдено 9 колото-різаних поранень: 3 поранення шиї, 1 поранення грудної клітини, 2 проникаючих поранення черевної порожнини, 3 поранення м`яких тканин шиї та грудної клітини. Поранення виконані гострим предметом типу клинка довжиною 7-7.5 см, шириною 2,6-2,7 см. Крім того у ОСОБА_11 знайдено тілесне ушкодження у вигляді садна лівої половини обличчя, що вказує на боротьбу загиблого з вбивцею. Разом з тим, у ОСОБА_8 тілесні ушкодження на момент затримання були відсутні.
Окрім цього сторона захисту зазначає, що відповідно до Акту судово-медичного дослідження № 680 в крові трупа ОСОБА_11 виявлений антиген Н; відповідно до висновків експерта №440 при визначенні групової належності в крові трупа потерпілого гр. ОСОБА_11 виявлений тільки антиген Н, на наданих на експертизу джинсових штанах ОСОБА_8 в об. №№16,17,23 виявлена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлений антиген Н.

Однак, згідно з Таблицею результатів виявлення групових факторів..., яка є додатком до висновку експерта №440 «т.2 а.с. 168) в об. №№ 16,17,23 крім антигена Н, виявлено антиген В, якого в крові ОСОБА_11 не виявлено. Зазначена обставина, на думку апелянта, дає підстави для сумнівів щодо належності ОСОБА_11 крові, яка була на джинсових штанах ОСОБА_8 .

У зв`язку із тим, що матеріалами справи не встановлено групову належність крові ОСОБА_8 , то захист вважає, що можливо стверджувати, що кров на джинсових штанах ОСОБА_8 належить йому самому.
Окрім того, захисник вказує, що на тенісці ОСОБА_8 кров взагалі не виявлена. Разом з тим, приймаючи до уваги зображення фототаблиці до протоколу огляду трупа від 31.08.16р., а саме як бризкала кров з артерій ОСОБА_11 на стіну та ліжко, можна зробити висновок, що на одязі та руках вбивці повинно було залишитись більше крові, ніж одна пляма на штанах.
Захисник вказує на те, що згідно з Висновком експерта № 441 на даних на експертизу двох фрагментів марлі зі змивами з лівої та правої руки ОСОБА_8 кров не виявлено, у Висновку експерта № 336-ц зазначено при судово - цитологічному дослідженні підногтьового змісту правої та лівої рук ОСОБА_8 кров та клітини з ядрами не знайдені.

Згідно з Висновком експерта №442 у ОСОБА_11 виявлено антиген Н, на марлевому тампоні зі змивом речовини бурого кольору з пляшки «Арсенал», вилучені під час ОМП, виявлена кров людини, якій притаманний антиген Н. Таким чином можливість походження цієї крові від ОСОБА_11 не виключається. Однак відповідно до висновку експерта № 4111/д сліди пальців рук на пляшці «Арсенал» з тумби на кухні (18x21), залишені не ОСОБА_11 та не ОСОБА_8 , а іншою особою (особами), що, на думку захисника, в черговий раз підтверджує, що ОСОБА_11 позбавив життя не ОСОБА_8 а інша особа (особи).
В плямі світло - коричневого кольору на марлевому тампоні зі змивами у ванній кімнаті зі стоку води виявлена кров, видова належність якої не виявлена; на марлевих тампонах зі змивами з раковини кухні з ручок крану з раковини на кухні та з асфальту біля будинку кров не виявлена.
Разом з тим, захисник зазначає, що відповідно до висновку експерта № 4111/д з плитки на стіні в кухні біля рукомийника (86x46) слід фрагменту долоні руки залишений не ОСОБА_8 , а іншою особою; з рами вікна внутрішньої сторони кухні (14x17) сліди пальців рук залишені не ОСОБА_11 та не ОСОБА_8 , а іншою особою (особами ), що також, на думку апелянта, також підтверджує версію, що вбивство ОСОБА_11 вчинив не ОСОБА_8 , а інша особа (особи).
А знайдені відповідно до висновку експерта № 4111/д сліди пальців рук ОСОБА_8 лише на рюмці зі столу на кухні та на банці для окурків в кімнаті №1, повністю узгоджується з показаннями ОСОБА_8 в тій частині, що він перебував в квартирі ОСОБА_11 , однак ніякого відношення до його вбивства не має.
Крім цього, захисник зазначає, що на підтвердження тієї обставини, що вбивство ОСОБА_34 вчинив не ОСОБА_8 , а інша особа (особи) вказує Акт про застосування службової собаки в якому зазначено, що собака взявши слід вийшов з квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 дійшов до бульвару Праці м. Києва, де роботу припинив. Зазначений факт, на думку сторони захисту, свідчить про те, що злочинець, після скоєння вбивства ОСОБА_11 вийшов із його квартири та зник на автомобілі, який чекав його на роз: будинку АДРЕСА_9 .
Адвокат ОСОБА_9 вказує на те, що судом першої інстанції проігноровано вимоги ст.. 86 КПК України щодо допустимості доказів. Так, протокол огляду місця події від 20.09.2016р. був складений за участю ОСОБА_8 з порушенням права на захист відповідно до п.3 ч.2 ст.87 КПК України. Протокол огляду місця події від 31.08.2016 року також був складений з участю ОСОБА_8 з порушенням права на захист та отримано показання та пояснення від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права п. 4 ч. 2 ст. 87 КПК України.
Протокол огляду трупа від 31.08.2016 року та Протокол огляду місця події від 31.08.2016 року також є недопустимими на думку захисника, оскільки огляд трупа та огляд місця події проходив в один час 10:20 10:45 год. та 09:30 12:30 год. В цих двох різних слідчих діях, які проводились різними слідчими одночасно, приймали участь одні й ті самі поняті ОСОБА_35 та ОСОБА_36 .
Також захисник вказує на те, що слідчий експеримент було проведено з 22:05 по 22:20 год., що є порушенням ч. 4 ст. 223 КПК України, крім того слідчий експеримент було проведено в квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_2 без добровільної згоди особи, яка нею володіє, оскільки досудовим розслідуванням взагалі не встановлено власника квартири, та без ухвали слідчого судді, що є порушенням ч. 5 ст. 240 КПК України.
І протокол слідчого експерименту від 22.09.2016 року також на думку захисника є недопустимим доказом, адже, проведений з порушенням права на захист лише за участі ОСОБА_8 .

Під час апеляційного розгляду обвинуваченим та захисником уточнені прохальні частини їхніх апеляційних скарг, відповідно до яких як обвинувачений, так і захисник просили вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали подані ними апеляційні скарги з уточненнями, просили їх задовольнити, та частково підтримали апеляційну скаргу прокурора в частині скасування вироку через допущені судом істотні порушення вимог закону, а врешті заперечували, заслухавши пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва та просила її задовольнити в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника в частині скасування вироку через допущені судом істотні порушення вимог закону, в решті заперечувала проти задоволення цих апеляцій, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що всі вони підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Зокрема, законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Проте, з матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що судом вказана норма Закону дотримана не була.
Так, відповідно до мотивувальної частини вироку вбачається, що суд виклав формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення за п. 13, ч. 2 ст. 115 КК України, вчиненого ОСОБА_8 та в резолютивній частині вироку прийняв рішення про визнання ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13, ч. 2 ст. 115 КК Україниз призначенням йому покарання за даним законом про кримінальну відповідальність.
Поряд з цим, в мотивувальній частині вироку суд першої інстанції навів формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України, яке висунуте ОСОБА_8 органом досудового розслідування і яке визнане судом недоведеним.
Разом з тим, в порушення вимог п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України, в резолютивній частині вироку суд не зазначив рішення про визнання ОСОБА_8 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та його виправдання за ч. 2 ст. 185 КК України, як не зазначив рішення щодо визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Наведене порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження є істотним та таким, що позбавило суд можливості прийняти законне та обґрунтоване рішення, як правильно на те вказують в своїх апеляційних скаргах заступник прокурора м. Києва ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_9 , а тому апеляційні скарги в цій частині є обґрунтованими.
Окрім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом допущені й інші істотні порушення вимог КПК України.
Так, з матеріалів кримінального провадження, зокрема журналу судового засідання та технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції вбачається, що в судовому засіданні 03 травня 2018 року прокурор ОСОБА_37 заявив клопотання про відкладення судового засідання та надання можливості прокурору погодити з прокурором вищого рівня часткову відмову від обвинувачення чи зміну обвинувачення.
Таке клопотання прокурора було судом задоволено, в зв`язку з чим судовий розгляд було відкладено та призначена дата наступного судового засідання на 30 травня 2018 року.
В судовому засіданні 30 травня 2018 року прокурор ОСОБА_37 повідомив суд про відмову прокурора вищого рівня у погодженні відмови від частини обвинувачення та просив суд продовжити судовий розгляд даного кримінального провадження. Вказаний прокурор в подальшому продовжив приймати участь при судовому розгляді, виступав в судових дебатах.
Частиною 2 ст. 341 КПК України передбачено, що у разі, якщо прокурор вищого рівня відмовляє у погодженні обвинувального акта із зміненим обвинуваченням або постанови про відмову від підтримання державного обвинувачення, він усуває від участі в судовому розгляді прокурора, який ініціював таке питання, та самостійно бере участь у ньому як прокурор або доручає участь іншому прокуророві.
Разом з тим, як вбачається з журналів судового засідання та технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції прокурор ОСОБА_37 , який ініціював питання часткової відмови від обвинувачення та якому було відмовлено в погодженні обвинувального акта із зміненим обвинуваченням та постанови про відмову від підтримання державного обвинувачення, всупереч вимогам ч. 2 ст. 341 КПК України, усунутий від участі в судовому розгляді даного кримінального провадження не був, а продовжував приймати участь під час судового розгляду.
Участь такого прокурора під час судового розгляду, на думку колегії суддів, прирівнюється до відсутності прокурора при розгляді провадження, що відповідно до п. 3 ч.1 ст.412 КПК України визнається істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і є безумовною підставою для скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, адже, згідно вимог КПК України участь прокурора під час розгляду кримінального провадження є обов`язковою.
Відтак, уточнені апеляційні скарги обвинуваченого та захисника, а також апеляційна скарга заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 підлягають задоволенню в частині скасування вироку суду через допущене судом істотне порушення вимог КПК України.
Оскільки вирок суду підлягає скасуванню через допущені під час судового розгляду провадження істотні порушення вимог КПК України, то інші доводи апеляційних скарг обвинуваченого, захисника та заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 підлягають перевірці під час нового розгляду в суді першої інстанції.
Окрім того, оскільки запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою судом першої інстанції залишений до вступу вироку в законну силу, а вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, то колегія суддів у відповідності до вимог ст. 331 КПК України, розглядає клопотання прокурора, заявлене під час апеляційного розгляду про продовження обвинуваченому терміну дії запобіжного заходу.

Так, з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 01.09.2016 року, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Неодноразово ухвалами як слідчого судді, так і ухвалами суду продовжувалася обвинуваченому дія запобіжного заходу. В тому числі ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 травня 2018 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 01 липня 2018 року.
До закінчення вказаного строку, судом був постановлений вирок суду, а саме, 31 травня 2018 року, яким до набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишено без змін.
Колегія суддів, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, враховує, що на даний час обставини, які послужили підставою для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінились, в матеріалах кримінального провадження містяться дані, які свідчать про наявність ризиків, які виправдовують тримання його під вартою.
Так, на даний час присутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України щодо перешкоджання встановленню істини в справі, що може виразитись в тиску на свідків, з врахуванням того, що прийнято рішення про призначення нового розгляду, існує ризик ухилення обвинуваченого від суду з метою ухилення від покарання у разі визнання ОСОБА_8 винуватим в інкримінованих йому злочинах, один з яких відноситься до категорії особливо тяжких.
Крім цього, колегія суддів враховує і дані про особу обвинуваченого, зокрема, те, що ОСОБА_8 раніше судимий, в тому числі за тяжкий злочин, має не зняту та не погашену судимість, не займається суспільно корисною працею. Будь - які дані про те, що за станом здоров`я обвинувачений ОСОБА_8 не може триматись під вартою в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Враховуючи вищезазначені обставини такими, що підтверджують на даному етапі провадження потребу в подальшому триманні обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу - тримання під вартою слід задовольнити та продовжити ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу на строк 60 днів, тобто до 11 січня 2019 року включно, оскільки застосування більш м`якого виду запобіжного заходу не може дати гарантії про виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків.
Керуючись ст.ст. 376, 331, 404, 405, 407, 415 КПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 та апеляційні скарги з уточненнями обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2018 рокувідносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 11 січня 2019 року включно.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
__________ _______________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4