№ 1-в/755/167/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання Дніпровського районного сектору Київського міського відділу Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком з випробуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зі середньо-спеціальною освітою, працюючого неофіційно на будівництві, перебуваючого у цивільному шлюбі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 . Засуджений 21 листопада 2016 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі та зі застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, -

за участю засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки та, відповідно до ст. 76 КК України, його зобов`язано: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до органу кримінально-виконавчої інспекції.

Дніпровський районний сектор Київського міського відділу Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції направив клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком з випробуванням ОСОБА_3 та направлення його для відбування покарання. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_3 перебуває на обліку Дніпровського районного сектору Київського міського відділу Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з 13.02.2017 року. 12 червня 2017 року ОСОБА_3 ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, попереджений про відповідальність за скоєння адміністративних правопорушень, нових злочинів та останньому роз`яснено правові наслідки за невиконання покладених на нього судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Зокрема, зазначено, що ОСОБА_3 обов`язки суду виконував частково, а саме: 03.07.2017 року, 16.04.2018 року, 07.05.2018 року, 21.05.2018 року, 04.06.2018 року, 18.06.2018 року, не з`явився для реєстрації без поважних причин. 25 червня 2018 року ОСОБА_3 надав письмові пояснення і йому було винесено застереження у виді письмового попередження. Крім того, ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності. Під час бесіди ОСОБА_3 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, правові наслідки за невиконання покладених на нього обов`язків, які передбачені ст. ст. 75, 76 КК України.

Представник Дніпровського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації та прокурор у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про розгляд клопотання повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття у судове засідання, осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні вказаного вище клопотання та пояснив, що йому потрібно було відмічатись перший і третій понеділок місяця, що він постійно й робив, умови не порушував та прохав інспектора телефонувати йому у випадку чогось. Однак, у подальшому так сталося, що він не з`явився для реєстрації, з причин, що від нього не залежали. Зокрема, пояснив, що він виховувався у дитячому будинку та батьків у нього не має. Тривалий час проживає разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_4 , яка хворіє на ряд захворювань та постійно потребує сторонньої допомоги у той час, коли в неї починаються загострення захворювань. Так, у дні, які вказані в клопотанні, він не з`явився для відмітки, оскільки неофіційно працював та саме в цей час доглядав за своєю цивільною дружиною, в якої були загострення приступів епілепсії. Його цивільна дружина сама доглядати за собою не могла, її мама також, яка хворіє онкозахворюванням, на той час перебувала на стаціонарному лікуванні, тому більше нікому було допомогти його цивільній дружині, а залишити її саму в такому стані було не можливо, так як постійно було потрібно надавати їй допомогу. Після постійних приступів епілепсії він забирав свою цивільну дружину та відвозив до лікарні. Зокрема, він кожну п`ятницю привозив дружину додому, а по понеділках завозив назад до лікарні, тому саме в понеділок на відмітку з`явитися не міг, оскільки залишити її саму було не можливо, так як у будь-який час у неї міг статись приступ епілепсії. Прохав суд, прийняти його пояснення до уваги, не задовольняти клопотання про скасування звільнення його від відбування покарання з іспитовим строком з випробуванням, оскільки, причини неявки були поважними, у чому розкаюється та обіцяє нічого протиправного більше не вчиняти. Зокрема, на підтвердження своїх тверджень, надав суду письмові докази.

У судовому засіданні ОСОБА_4 суду пояснила, що її цивільний чоловік ОСОБА_3 доглядає за нею, оскільки у неї бувають приступи епілепсії. У той час, ОСОБА_3 дійсно доглядав за нею, так як у неї були загострення, часті приступи і тому останні постійно знаходився біля неї, так як більше нікому було з нею залишатися. Зазначила, що вона може у будь-який момент впасти під час приступу, а ОСОБА_3 знає як надати їй першу медичну допомогу. Зазначила, що окрім нього їй ніхто інший допомогти не може, так як її мама також не може їй допомогти, оскільки остання є онкохворою і не зможе її втримати під час приступів, а батька в неї немає.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , вивчивши матеріали особової справи та матеріали, надані засудженим, враховуючи всі встановлені обставини, суд приходить до висновку, що клопотання Дніпровського районного сектору Київського міського відділу Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК України, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.
Згідно з положеннями ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені. У разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда. У разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбуття покарання, призначеного вироком.
Згідно зі ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Так, у судовому засіданнізасуджений ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надали послідовні та логічні пояснення щодо порушення обов`язку реєстрації, навели обґрунтовані докази щодо поважності причин неявки для реєстрації, а саме те, що ОСОБА_3 постійно перебував біля своєї цивільної дружини, яка хворіє, що підтверджується, наданою медичною документацією з ТМО «Психіатрія» у м. Києві, а також, з акту ЖЕД-409 № 266 від 31.10.2018 року вбачається, що він з 2015 року і по теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тобто за місцем реєстрації його цивільної дружини ОСОБА_4 , суд приймає дані пояснення та надані докази до уваги.

Крім того, суд звертає увагу Дніпровського районного сектору Київського міського відділу Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, що місцем проживання ОСОБА_3 на даний час є: АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Дніпровського районного сектору Київського міського відділу Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_3 відмовити.

Особову справу щодо ОСОБА_3 повернути до Дніпровського районного сектору Київського міського відділу Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя: