Справа № 675/448/19
Провадження № 1-кп/675/64/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" квітня 2019 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі матеріали кримінального провадження № 0000051, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 лютого 2019 року про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Радогощ Ізяславського району Хмельницької області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, неодруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
26 січня 2019 близько 16 години ОСОБА_5 прийшов за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , з метою взяти у користування дворучну пилку. В цей час на подвір`ї даного домоволодіння, на землі поблизу житлового будинку обвинувачений помітив залишений без нагляду належний ОСОБА_4 мобільний телефон, після чого у ОСОБА_5 виник умисел на його викрадення. З цією метою ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вказаний мобільний телефон належить ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Y6 Рго (ТІТ-U02)», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , золотистого кольору, вартістю 1600 грн., з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», вартістю 25 грн., сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», вартістю 25 грн., силіконовим чохлом, вартістю 100 грн., та флеш-картою пам`яті марки «Кіпgstoп» «Місго SD», об`ємом пам`яті 16 Gb, вартістю 120 грн.

В подальшому викраденим мобільним телефоном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд: віддав його у користування ОСОБА_7 .

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв майнової шкоди потерпілій ОСОБА_4 на загальну суму 1870 гривень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна.

26 лютого 2019 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення на таких умовах:

- обвинувачений ОСОБА_5 повністю та беззаперечно визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення відносно потерпілої, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за встановлених обставин;

- потерпіла ОСОБА_4 підтверджує факт примирення з обвинуваченим, здійснює акт його прощення в результаті вільного добровільного остаточного волевиявлення, яке виключає будь-який неправомірний вплив шляхом обіцянок, насильства, погроз, фізичного або психічного примусу;

- сторони повністю дійшли згоди щодо правової кваліфікації вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України;

- сторони дійшли взаємної згоди щодо міри покарання, яке має понести підозрюваний за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та просить затвердити угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди, судом не встановлено.

Узгоджена потерпілою і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, не суперечить інтересам суспільства, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що пом`якшує його покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, котрий вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, суд дійшов висновку, що укладену між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення слід затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.

Під час досудового розслідування до ОСОБА_5 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Суд приймає до уваги, що як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду ОСОБА_5 покладені на нього процесуальні обов`язки виконував, спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду або перешкоджати кримінальному провадженню не робив, інше кримінальне правопорушення не вчинив, ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, прокурор з клопотанням про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до суду не звертався, а тому суд вважає, що доцільно не обирати ОСОБА_5 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтвердженівитрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази підлягають поверненню власнику.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 474, 475 КПК України,

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 26 лютого 2019 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави 572 грн. 00 коп. витрат, пов`язаних із залученням експертів.
Речові докази:

- мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Y6 Рго», ІМЕІ: НОМЕР_1 , золотистого кольору; паперовий короб з-під мобільного телефону марки «Huawei» моделі «Y6 Рго», ІМЕІ: НОМЕР_1 , золотистого кольору, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 , повернути ОСОБА_4 , жительці АДРЕСА_2 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілою виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, не роз`яснення їй наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 статті 474 КПК України;

прокурором, виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1