Справа № 173/1577/16-к
Номер провадження1-кп/173/160/2018
27 листопада 2018 року Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, уродженця с.Бородаївка Верхньодніпровського
району Дніпропетровської області, раніше не судимого, зареєстрованого
за адресою:
АДРЕСА_1 , фактично проживаючого
АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
П.1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
П.1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»
П.2.3 «Для забезпечення безпеки дорожєнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення і вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування транспортним засобом у дорозі»
П.12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год»
П 12.9 «Водієві забороняється:
б) перевищувати максимальну швидкісчть, зазначену у пунктах 12.4-12.7,на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до пункту «и» пункту 30.3 цих Правил».
П.14.6 (а) «Обгін заборонено: а) на перехресті
Порушення п.14.6 (а) Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 знаходяться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події.
Своїми діями водій мопеда «DELTA EX 50QT-B» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_7 , грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3.10.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:
П.1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
П.1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»
П.2.3«Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення і вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування транспортним засобом у дорозі».
П. 10.1 « Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»
Порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 ,. знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 82-Е від 11.07.2016 року водій мопеда «DELTA EX 50QT-B» ОСОБА_7 , в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з вогнищевими крововиливами під м`якими мозковими оболонками в ділянках правої тім`яної та скроневої долей головного мозку, забійною раною та крововиливами в м`які покривні тканини голови у лівій скроневій ділянці, саднами на шкірі спинки носу та шкірі лоба над лівою бровою; закрита тупа травма грудної клітини з переломами 3.4,5,6,7,8-го ребер зліва по лівій навколо хребтовій лінії, зі скупченням рідкої крові в лівій плевральній порожнині, 4-ма пошкодженнями тканини лівої легені; рвано-забійна рана на шкірі в ділянці лівої п`ятки, садна на шкірі в ділянках обох ліктьових суглобів, по тильним поверхням обох стоп, ділянки зсаднення шкіри по бічній поверхні лівої половини грудної клітини та по задньо-зовнішній поверхні плеча, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, інфільтруючи крововиливи у м`яких тканинах навколо ран. Вищеописані ушкодження знаходяться у прямому причинному зв`язку з причиною смерті та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_7 настала 06.07.2016 року приблизно о 12 годині 35 хвилин на перехресті вул. Варвари Ілляшевської з вул. Нечуя Левицького в с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, від сумісної тупої закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під м`які мозкові оболонки, закритої тупої травми грудної клітини з переломами ребер зліва та пошкодженням тканини лівої легені.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що в той день він їхав з міста Верхньодніпровська в с. Бородаївку Верхньодніпровського району. По цій дорозі він їздив неодноразово і добре її знав. При під`їзді до перехрестя перед ним їхала «маршрутка» яка зупинилась, а потім поїхала, він поїхав за нею. Потім виїхав на зустрічну полосу одним колесом і в цей час побачив, що мопед здійснює поворот вліво. Він також почав рухатись вліво і відбулось зіткнення його автомобіля з мопедом. Саме зіткнення відбулось на перехресті. Він усвідомлює, що порушив Правила дорожнього руху, так як на перехресті не повинен був здійснювати маневр обгону.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що очевидцем даного злочину вона не була. Просить суд призначити суворе покарання, претензій матеріального характеру не має.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного в мотивувальній частині вироку злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.
Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст.286 КК України, за ознаками порушення Правил безпеки дорожнього руху України особою, яка керує транспортним засобом, що причинили смерть потерпілого.
Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 характеризується посередньо, скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами, яке, на думку суду, буде справедливим, достатнім для досягнення мети покарання та відповідатиме принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, передбаченого Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , та його захисник просили звільнити ОСОБА_4 , від призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», так як на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, а вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, вчинених з необережності, відповідно до ст. 12, 25 КК України.
Вирішуючи питання про задоволення заявленого клопотання суд виходить з наступного.
Відповідно до п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію в 2016 році» - Звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили які на день набрання чинності цим Законом не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про амністію в 2016 році» - Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Відповідно до п. «г» ст. 10 ЗУ «Про амністію в 2016 році» застосування цього закону здійснюється щодо осіб, стосовно яких судом ухвалені вироки, що не набрали законної сили за клопотанням самої особи, її захисника, законного представника.
Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про амністію в 2016 році» - особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 ,. від призначеного покарання шляхом застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році», судом встановлено, що ОСОБА_4 підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році», так як він має на своєму утриманні двох дітей, яким не виповнилося 18 років, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження та по відношенню до яких він не позбавлений батьківських прав, вчинив необережний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів та не є особливо тяжким злочином, враховуючи дані обставини та думку обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що наявні всі правові підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію в 2016 році» звільнивши його від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи в сукупності всі обставини скоєного злочину та тяжкі наслідки вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме загибель людини, яка спричинена в результаті порушення обвинуваченим правил безпеки дорожнього руху, суд не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого від призначеного додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.
Судові витрати за проведення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертиз в розмірі 2462.88 грн., згідно ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілим судом не обговорювалось, оскільки потерпілі ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявили.
Строк дії запобіжного заходу, обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , закінчився та суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду чинності.
Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
Згідно ст.1 п. «в» Закону України «Про Амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від призначеного основного покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирається.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави понесені витрати по кримінальному провадженню в зв`язку з проведенням судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи в загальній сумі 2462 грн., 88 коп.
- мопед «DELTA EX 50QT-B», який зберігається на території Верхньодніпровського ВП ЖВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком чинності - повернути потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.