Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
06 грудня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:
Судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого-адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , а також прокурора ОСОБА_8 на вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 18 червня 2018 року у кримінальному провадженні №0000547 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ст.290 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Кузнецовськ (зараз м.Вараш) Рівненської області, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого - 07.03.2017 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

-визнано винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ст.290 КК України, та засуджено :

-за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців;

-за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років без конфіскації майна;

-за ст.290 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік, що у перерахунку згідно ст.72 КК України становить 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.2 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 7 років, без конфіскації майна.

Також судом вирішено питання процесуальних витрат та долю речових доказів у провадженні.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 засуджено за те, що 31 серпня 2017 року, приблизно о 13 год. 00 хв., перебуваючи на території РОК «Біле озеро» білоозерського лісництва Рівненського природного заповідника, він, маючи умисел на викрадення чужого майна, таємно, протиправно, скориставшись відсутністю спостереження за його діями, шляхом вільного доступу, викрав надувного човна марки «Sport Boat», вартістю 2800 гривень та двигун марки «Yamaha 9.9», вартістю 39 158 гривень, які знаходились на березі озера «Біле» та належать ОСОБА_9 . Вказаними діями ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 41 958 гривень.

Також, 2 вересня 2017 року приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_6 , знаходячись у лісовому масиві Білоозерського лісництва Рівненського природного заповідника, що неподалік с.Рудка Володимирецького району Рівненської області, маючи умисел незаконно заволодіти транспортним засобом та скориставшись відсутністю спостереження за його діями сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом мотоциклом марки «Viper» моделі «V150 A», червоного кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 .

Крім того, цього ж дня 2 вересня 2017 року приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в лісовому масиві Білоозерського лісництва Рівненського природного заповідника, що неподалік с.Рудка Володимирецького району Рівненської області в урочищі «Коза», маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом та скориставшись відсутністю спостереження за його діями, шляхом вільного доступу, повторно, незаконно заволодів мотоциклом марки «Mustang MT 200-7», чорного кольору, без реєстраційного номера, який належить ОСОБА_11 .

Не погодившись із вироком суду, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 та прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_8 (далі прокурор) оскаржили судове рішення в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 вважає вирок суду необґрунтованим у зв`язку допущенням судом при його ухваленні істотних порушень вимог кримінального-процесуального закону. Просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції визнав ОСОБА_6 винним за ст.290 КК України та призначив реальну міру покарання. Разом з тим, під час розгляду справи, суд взагалі не встановлював фактичні обставини та не досліджував ніякі докази щодо знищення номерів рами мотоцикла «Viper» (підтверджується звукозаписом технічних засобів фіксування судового процесу). Крім того, вказує що суд допустив порушення вимог ст.23 КПК України, відповідно до якої суд досліджує докази безпосередньо. Також додає, що з оскаржуваного вироку ОСОБА_6 визнано винним також за ч.2 ст.289 КК України та призначено йому покарання - 5 років позбавлення волі, проте згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується за 2 епізодами ч.2 ст.289 КК України, й суд всупереч п.2 ч.4 ст.374 КПК України не призначив покарання за кожним з обвинувачень.

В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок суду необґрунтованим та незаконним внаслідок істотних порушень кримінального процесуального закону. Просить оскаржуваний вирок суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Свою правову позицію мотивує тим, що відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК України та п.15 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 29.06.1990 р., мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів, - чого суд першої інстанції не дотримався. Переконує, що у вироку суду відсутній виклад обвинувачення визнаного судом доведеним щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, - водночас у резолютивній частині вироку суд, визнає ОСОБА_6 винним не тільки за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, а й за ст.290 КК України, призначаючи відповідне покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника які підтримали вимоги своєї та прокурора апеляційних скарг, думку прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та не заперечив щодо задоволення вимог апеляційної скарги захисника обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах захисника обвинуваченого та прокурора доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, зазначених вимог закону суддею дотримано не було.

Так, відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

З наведеною нормою закону погоджується і Пленум ВСУ, у п.15 Постанови №5 від 29.06.1990 року («Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку») якого зазначено, що «..мотивувальна частина обвинувального вироку має містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів. В цій частині вироку потрібно викласти весь обсяг обвинувачення, визнаного доведеним, а також обставини, які визначають ступінь винності кожного з підсудних, їх роль у вчиненні злочину, а після цього - докази, покладені судом в обґрунтування своїх висновків.»

Як вбачається з вироку суду першої інстанції постановляючи вирок, у мотивувальній його частині, суд не вказує викладу обвинувачення визнаного судом доведеним щодо вчинення ОСОБА_6 злочину за ст.290 КК України, однак у резолютивній частині визнає ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.290 КК України та призначає реальну міру покарання за вказаною статтею.

Таким чином, місцевим судом у ході постановлення вироку порушено вимоги ч.3 ст.374 КПК України. Наведена обставина перешкодила суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що в силу вимог ч.1 ст.412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування вироку й колегія суддів в даному випадку позбавлена можливості прийняти кінцеве рішення у справі.

Відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст.7 цього Кодексу.

Діючим КПК України визначені повноваження суду апеляційної інстанції, й ст.415 КПК України містить лише вичерпний перелік підстав, для призначення нового розгляду в суді першої інстанції через істотні порушення кримінального процесуального закону. Беручи до уваги викладене та виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п.15), п.16) ч.1 ст.7 КПК України, колегія суддів вважає, що вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 18 червня 2018 року, постановлений стосовно ОСОБА_6 , підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, апеляційні скарги прокурора та захисника обвинуваченого є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції, з дотриманням прав учасників кримінального провадження та вимог кримінального процесуального закону слід ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 18 червня 2017 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 вважати продовженим на термін до 60 діб з моменту проголошення цієї ухвали.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

________________ ________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3