ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року
м. Київ
справа № 730/1054/15-к
провадження № 51-3784км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 22 червня 2017 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ілліча Пермсько-Сергінського району Пермської області Російської Федерації та жителя АДРЕСА_1 ,

засудженого за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України (далі КК).
Обставини справи

1. Борзнянський районний суд Чернігівської області вироком від 1 березня 2016 року визнав ОСОБА_6 винним у службовому підробленні, тобто складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей. Суд визнав доведеним вчинення злочину за таких обставин:
ОСОБА_6 , обіймаючи посаду директора фермерського господарства «Виробничо-торговельна фірма «Борзна-Агробазис» (далі Господарство), пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, тобто будучи службовою особою, спільно з директором ТОВ «Агросервіс» ОСОБА_7 , кримінальне провадження щодо якого було закрите у зв`язку з дійовим каяттям, умисно склав, підписав і засвідчив печаткою Господарства договір на виконання будівельних робіт від 29 липня 2013 року № 9, документ про договірну ціну на будівництво тепличного комплексу на чотири теплиці, довідку про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2013 року, акт приймання-виконання будівельних робіт за вересень 2013 року. До цих офіційних документів ОСОБА_6 вніс завідомо неправдиві відомості про вартість та об`єм виконаних робіт, які Господарство фактично не виконувало.
2. Суд, застосувавши статтю 69 КК, призначив засудженому покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
3. Апеляційний суд Чернігівської області ухвалою від 16 червня 2016 року залишив вирок без змін.
4. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ 23 березня 2017 року скасував згадане рішення апеляційного суду і призначив новий розгляд у суді апеляційної інстанції через порушення вимог статті 419 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК).
5. За наслідками нового розгляду Апеляційний суд Чернігівської області ухвалою від 22 червня 2017 року залишив вирок місцевого суду від 1 березня 2016 року без змін.
Вимоги і доводи касаційної скарги

6. У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на пункти 1 та 2 частини першої статті 438 КПК, просить скасувати оскаржену ухвалу і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
7. Скаржник вважає, що його вина у вчиненні інкримінованого злочину не доведена поза розумним сумнівом. На його думку, докази, якими суд першої інстанції обґрунтував свої висновки про те, що будівництво теплиць було завершене в серпні 2011 року іншою особою, зокрема довідка ПП «Панорама квітів» від 3 серпня 2015 року, заява ОСОБА_8 від 4 червня 2015 року та показання свідка ОСОБА_9 є недопустимими і недостовірними.
8. Засуджений стверджує, що в його діях немає об`єктивної сторони службового підроблення, а складені і підписані ним документи є правдивими і містять реальні відомості про вартість та об`єм виконаних робіт, оскільки він дійсно здійснював загальне керівництво будівництвом об`єкта відповідно до розробленого ним проекту (виконував функції виконроба) та склав документацію для подальшого введення об`єкта в експлуатацію.
9. Крім того він вважає, що апеляційний суд не виконав вказівок касаційного суду, зазначених в ухвалі від 23 березня 2017 року, оскільки не розглянув належним чином доводів апеляційної скарги захисту та необґрунтовано відмовив у повторному дослідженні доказів, неправильно оцінив висновок експерта №03-07/16 від 27 травня 2016 року.
Оцінка Суду

10. Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені в скарзі доводи, Суд дійшов висновку, що в задоволенні касаційної скарги слід відмовити з огляду на таке.
11. У своїй касаційній скарзі засуджений посилається переважно на невідповідність висновків судів фактичним обставинам справи, а також на недостатність доказів для висновку про вчинення ним службового підроблення.
12. Однак, відповідно до статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність або невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
13. Суд відзначає, що в касаційній скарзі не наведено аргументів, чому докази, на які посилалися суди в своїх рішеннях, є недопустимими. Суди нижчих інстанцій ґрунтували свої висновки щодо обставин справи на сукупності зібраних допустимих та належних доказів, мотивувавши свою позицію щодо прийняття одних і відхилення інших доказів.
14. Відповідно до змісту документів, складених засудженим та ОСОБА_7 , Господарство у 2013 році збудувало чотири арочних теплиці загальною площею 4400 м2 за 63 678 грн. У той же час засуджений не заперечував, що Господарство таких робіт не виконувало, а він особисто здійснював функції виконроба на будівництві та складав документацію для введення об`єкта в експлуатацію. Враховуючи ці докази, Суд не вбачає підстав ставити під сумнів висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що складені і підписані засудженим офіційні документи містять завідомо неправдиві відомості про об`єм та вартість виконаних робіт, що складає об`єктивну сторону інкримінованого йому злочину.
15. Суд також не погоджується з тим доводом засудженого, що апеляційний суд не оцінив належним чином висновок експерта № 03-07/16 від 27 травня 2016 року. Апеляційний суд, відхиливши цей доказ, послався на те, що експерт не оглядав будівлі теплиць, його висновок ґрунтується на вивченні договору від 29 липня 2013 року № 9 та інших документів, службове підроблення яких інкримінувалося засудженому. В силу частини першої статті 433 КПК суд касаційної інстанції не має права вирішувати питання про достовірність фактичних даних. Завданням касаційного провадження є перевірка правильності застосування норм права, і аргументи, які навів апеляційний суд, не прийнявши вказаний доказ, не викликають сумніву в додержанні вимог статті 94 вказаного Кодексу.
16. Суд також не погоджується з доводами сторони захисту щодо невиконання вказівок Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зазначених в ухвалі від 23 березня 2017 року. Зміст оскарженої ухвали свідчить про те, що, переглядаючи справу, апеляційний суд детально розглянув усі доводи апеляційної скарги сторони захисту та навів в ухвалі мотиви щодо визнання їх необґрунтованими.
17. Таким чином, апеляційний суд, відхиливши доводи апеляційної скарги сторони захисту і залишивши без змін рішення суду першої інстанції, належним чином умотивовував свої рішення, і його ухвала відповідає вимогам статті 419 КПК.
18. З огляду на наведене Суд не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 22 червня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3