ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа№619/2555/18-к Головуючий I інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/174/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.150 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
4 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- обвинуваченого ОСОБА_7 ,
- захисника ОСОБА_8 ,
- потерпілого ОСОБА_9 ,
- законного представника
потерпілого ОСОБА_10 ,
- представника потерпілого ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова матеріали провадження № 11-кп/818/174/18 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 13 серпня 2018 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Благодатне Зміївського району Харківської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.150 КК України, повернуто прокурору у порядку, передбаченому п.3 ч.3 ст.314 КПК України.
Суд мотивував своє рішення тим, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, а наведені в обвинувальному акті фактичні обставини не дають уявлення щодо кваліфікуючих ознак експлуатація дитини та поєднана з використанням дитячої праці в шкідливому виробництві. Зазначив, що в обвинувальному акті не зазначена сума винагороди за виконання обумовленої роботи, строки та порядок розрахунку, яку суму коштів повинні були сплатити замовники робіт власники будинку, яка середня ринкова вартість подібної виконуваній потерпілим роботи в період часу, коли сталася подія. Зазначені обставини позбавляють суд можливості роз`яснити обвинуваченому суть пред`явленого обвинувачення. Також, наголосив, що обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні вже повертався ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 5 грудня 2017 року, яка була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2018 року, однак вимоги, які були зазначені в зазначених рішеннях, в тому числі і щодо призначення експертизи на предмет встановлення чи відносяться виконувана робота до шкідливих та важких умов праці, органами досудового розслідування виконані в повному обсязі не були.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що формулювання обвинувачення викладено в повному обсязі, а обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, а посилання суду на невідповідність останнього вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України носять суто формальний характер. Зазначив, що посилання суду на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 12.04.2018 року в якій указані доводи ухвали Апеляційного суду Харківської області від 10.04.2018 року, а саме: необхідність проведення експертизи для визначення виконуваної потерпілим роботи як шкідливе виробництво, є неприйнятним та таким, що виходить за межі вимог ст.314 КПК України, оскільки суд фактично надав оцінку суті обвинувачення. Наголосив, що посилання суду на відсутність в обвинувальному акті відомостей щодо суми винагороди, строків та порядку розрахунку, є неконкретним, оскільки досудовому розслідування такі дані відомі не були, однак потерпілий стверджував, що оплата була неналежна.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_8 подав до Харківського апеляційного суду заперечення, в яких просив залишити без змін ухвалу суду першої інстанції. В обґрунтування своїх заперечень, захисник послався на те, що прокурором не були усунуті в повному обсязі недоліки вказані в ухвалі Апеляційного суду Харківської області від 12.04.2017 року.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, потерпілого, його представника та законного представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які просили залишити ухвалу без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
За приписами ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Згідно положень п. 5 ч. 2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншим, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
У п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України зазначено, що у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
З аналізу цих вимог кримінального процесуального закону, формулювання обвинувачення, яке зазначається в обвинувальному акті повинно містити місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінального правопорушення, форму вини і мотиви кримінального правопорушення, а також вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Як слідує з матеріалів провадження, в обвинувальному акті замість формулювання обвинувачення міститься лише правова кваліфікація дій ОСОБА_7 , а тому колегія суддів приходить до висновку, що в обвинувальному акті, у порушення вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, не міститься належного викладу формулювання обвинувачення.
Таким чином, відсутність належного викладення формулювання конкретного обвинувачення в обвинувальному акті, може істотно вплинути на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд та порушення права на захист обвинуваченого.
Тому твердження прокурора в цій частині скарги про зворотне, є безпідставними.
Крім того, згідно матеріалів кримінального провадження, ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 5 грудня 2017 року, яка була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2018 року обвинувальний акт був повернутий прокурору.
Повертаючи обвинувальний акт суди першої та апеляційної інстанції послалися на те, що для визначення виконуваної потерпілим роботи як «шкідливе виробництво» необхідно провести відповідну експертизу, а також для з`ясування наявності кваліфікуючої ознаки експлуатація необхідно встановити суму винагороди за виконання обумовленої роботи потерпілим, строки та порядок розрахунку, суму коштів, яку повинен був заплатити замовник робіт власник будинку, а також середню ринкову вартість подібної роботи в період часу коли сталася подія.
За таких обставин, висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону, є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги прокурора про зворотне, позбавлені правових підстав.
З огляду на наведене, підстави для скасування ухвали суду і задоволення апеляційної скарги прокурора, відсутні.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: