Справа № 445/1736/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області обвинувальний акт від 27.10.2017 року з угодами про визнання винуватості від 27.10.2017 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000602 від 18.10.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що у середині серпня 2017 року, будучи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , знаходячись в м. Глиняни Золочівського району Львівської області, з метою вчинення крадіжки, зайшли на незагороджену територію колишньої заготівельної контори, що знаходиться по АДРЕСА_3 , де шляхом віджиму металевих дверей, проникли у складське приміщення заготівельної контори, звідки таємно, умисно з корисливих спонукань, викрали бензиновий генератор на коліщатках зеленого кольору "ТИП АБ-1-0/230" за серійним № 119878-74 вартістю 3200,00 гривень, який належить ОСОБА_8 , чим заподіяли потерпілому збитків на загальну суму 3200,00 гривень.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що у середині серпня 2017 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_4 знаходячись в м. Глиняни Золочівського району Львівської області, з метою вчинення крадіжки, зайшли на незагороджену територію колишньої заготівельної контори, що знаходиться по АДРЕСА_3 , де шляхом віджиму металевих дверей проникли у складське приміщення заготівельної контори, звідки таємно, умисно з корисливих спонукань, викрали бензиновий генератор на коліщатках зеленого кольору "ТИП АБ-1-0/230" за серійним № 119878-74 вартістю 3200,00 гривень, який належить ОСОБА_8 , чим заподіяли потерпілому збитків на загальну суму 3200,00 гривень.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.

27.10.2017 року між прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, укладені угоди про визнання винуватості, які разом з обвинувальним актом скеровані до суду.

Відповідно до укладеної угоди, між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , останній визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, кається у вчиненому, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 3 ст. 185 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин.

При визначенні міри покарання, сторони дійшли згоди, що з врахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, характеризуючих даних обвинуваченого, зокрема, що останній на обліках в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, а також наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання, таких як, щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілому завданих збитків, повинен понести покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на три роки, із звільненням, його, на підставі ст. 75 КК України, від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до укладеної угоди, між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 , останній визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, кається у вчиненому, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч.3 ст.185 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин.

При визначенні міри покарання, сторони дійшли згоди, що з врахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, характеризуючих даних обвинуваченого, зокрема, що останній на обліках в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, а також наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання, таких як, щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілому завданих збитків, повинен понести покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на три роки, із звільненням, його, на підставі ст. 75 КК України, від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та з врахуванням вимог кримінального процесуального законодавства, дійшов висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості та призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Потерпілим ОСОБА_8 надано прокурору письмову згоду на укладення ним угоди з обвинуваченими про визнання винуватості, що підтверджується відповідною заявою від 26.10.2017.

В судовее засідання потерпілий ОСОБА_8 не з`явився, подав заяву, у якій просить розглядати справу без його участі, претензій до обвинувачених не має.

Захисники обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять затвердити відповідні угоди про визнання винуватості, вказують, що такі були укладені з їх участю, добровільно, угоди та погоджені сторонами покарання відповідають вимогам закону та інтересам суспільства.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 беззаперечно визнали свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали відповідні угоди про визнання винуватості, зміст яких відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження таких, що передбачені ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання у виді позбавлення волі, передбачена санкцією ч.3 ст. 185КК України, на яку обвинувачені погоджуються, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65-67 КК України. Також встановлено, що умови угод відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинувачених. При цьому, судом з`ясовано в обвинувачених та встановлено, що вони зможуть реально виконати взяті на себе відповідно до відповідних угод зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченим роз`яснено та ними усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угод є їх відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого їх обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угод є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення їм наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання відповідної угоди, передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченими зрозумілі. Після наданих судом роз`яснень обвинувачені не заперечили проти затвердження угод.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угод, визначених ч.7 ст. 474 КПК України.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема, затвердити угоду.

За умовами ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження вищевказаних угод про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

Запобіжний захід щодо обвинувачених не обирався.

Витрати на проведення експертиз, що понесені державою, відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.75, 76, ч.3 ст.185 КК України, ст. 314, 369, 370, 373, 374, 376, 473, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.10.2017 року між прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.10.2017 року між прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк рахувати з 06.03.2019 року.

Речові докази: бензиновий генератор на кришці якого наявне маркування "ТИП АБ-1-0/230", серійний №119878-74, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , повернути останньому.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1