Справа № 196/1422/18
№ провадження 1-кс/196/489/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Царичанка скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання,

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2018р. до суду надійшла скарга ОСОБА_5 , в якій він просить: визнати бездіяльність слідчого ОСОБА_4 протиправною; скасувати постанову слідчого ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання від 12.11.2018р.; зобов`язати слідчого ОСОБА_4 винести постанову щодо визнання ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000468 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.09.2018р. по вул.Центральній,2 с.Китайгород Царичанського району відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої він отримав численні тілесні ушкодження. Однак, незважаючи на отримання СВ Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області 09.11.2018р. клопотання про залучення його як потерпілого, відповідь у відповідності до вимог КПК України, надана не була. Лише 28.11.2018р. на електронну адресу його адвоката була надіслана постанова від 12.11.2018р. про відмову у задоволенні клопотання щодо визнання потерпілим ОСОБА_5 . Без визнання статусу потерпілого, він не може надавати будь-які докази у зв`язку з тим, що не є стороною у справі, як того вимагають положення КПК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав повністю та просив її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 суду пояснила, що постанова про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_5 нею прийнята обґрунтовано, в даному кримінальному провадженні призначено судово-автотехнічну експертизу, і лише після отримання висновку експерта можливо буде встановити особу, яка винна у ДТП.

Суд, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження та скарги, приходить до таких висновків.

Згідно до вимог ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Постанову слідчого заявник отримав на електронну адресу 28.11.2018р. До суду скаржник звернувся 29.11.2018р., тобто в строк, встановлений КПК України.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Отже, скарга подана до слідчого судді відповідною особою, яка має право на таке звернення.

Відповідно до вимог ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 5 статті 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального правопорушення як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, слідчим було відмовлено у визнанні заявника потерпілим у зв`язку з тим, що в даному кримінальному провадженні призначена судово-автотехнічна експертиза, і лише після отримання висновку експерта можливо буде встановити особу, яка винна у ДТП. При цьому слідчим при прийнятті процесуального рішення не взято до уваги висновок спеціаліста Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи, з якого вбачається, що ОСОБА_5 отримав середнього ступеню тілесні ушкодження, які могли утворитися в умовах ДТП та не суперечить терміну, вказаному освідуванням.

Як зазначалось вище, процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст. 55 КПК України, є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. Потерпілим визнається та особа, якій безпосередньо заподіюється шкода злочинними діями іншої особи, і саме наявність безпосередності цього причинного зв`язку має значення при вирішенні питання щодо надання особі статусу потерпілого у конкретному кримінальному провадженні.

Системний аналіз наведених положень закону та змісту оскаржуваної постанови, дає підстави для висновку, що оскаржувана постанова винесена передчасно, без дотримання вимог КПК України та не вмотивована належним чином, тому враховуючи вище зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити частково.

В той же час, зобов`язання слідчого прийняти конкретне позитивне рішення за заявою ОСОБА_5 про визнання його потерпілим є втручанням в дискреційні повноваження слідчого, в провадженні якого перебуває відповідне кримінальне провадження, а тому в цій частині скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.55, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12.11.2018 про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим.

Зобов`язати компетентну посадову особу СВ Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області розглянути заяву ОСОБА_5 від 06.11.2018 відповідно до вимог ст. 55 КПК України.

В задоволенні інших вимог ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено та оголошено 10 грудня 2018р. об 11 год.45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1