Справа № 554/2165/18
Справа № 554/2165/18
Провадження №1кп/554/131/19
Дата документу 25.03.2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2019 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003602 від 16.08.2017 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Табов, РФ., громадянки України, освіта середня, заміжньої, не працюючої, місце реєстрації та проживання по АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 18.10.2007 року Київським районним судом м.Полтава звільнено від відбування покарання за ч.1 ст.309, ч.1 ст.316 КК України на підставі п.»б» ст.1 Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року;
- 28.03.2016 року Київським районним судом м.Полтава за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 850,00 грн., на підставі ухвали Київського районного суду м.Полтава від 01.09.2016 року замінено призначене покарання на громадські роботи на 50 годин.;
- 29.03.2018 року Ленінським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного їй майна,
яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-

у с т а н о в и в:

16 серпня 2017 року приблизно о 09 годині 20 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу автомобільної стоянки, що по вулиці Героїв Сталінграда, 10 у м.Полтава, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, відкрито, шляхом ривка зірвала з шиї ОСОБА_4 належний тій підвіс у вигляді хрестика, виготовлений із дорогоцінного металу - золота, 585 проби, вагою 1,7 гр., вартістю 1500,00 грн. та заволоділа ним.

В подальшому, з місця скоєння злочину ОСОБА_7 втекла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріального збитку в розмірі 1500, 00 грн.
За таких обставин дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та показала, що 16 серпня 2017 року приблизно о 09 годині 00 хвилин вона, перебуваючи поблизу автомобільної стоянки, що по вулиці Героїв Сталінграда, 10 у м.Полтава побачила жінку, у якої на шиї висіли ювелірні вироби: ланцюжок та підвіс у вигляді хрестика та вирішила заволодіти ними. З цією метою вона швидко підійшла до жінки та шляхом ривка зірвала з її шиї підвіс, заволодівши ним та втекла з місця вчинення злочину.

Незважаючи на повне визнання вини обвинуваченою ОСОБА_6 , встановлені судом фактичні обставини вчинення нею кримінального правопорушення за викладених вище обставин, повністю підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Так потерпіла ОСОБА_4 показала суду, що 16 серпня 2017 року приблизно о 9 годині 20 хвилин вона йшла на роботу та проходячи поблизу автомобільної стоянки, що по вул. Героїв Сталінграда, 10 у м.Полтаві зустріла свою знайому ОСОБА_8 , з якою привіталася. В цей же час їй назустріч швидко підійшла незнайома жінка та порівнявшись з нею, різко рукою зірвала з її шиї підвіс у вигляді золотого хрестика, який знаходився на ланцюжку. Далі жінка побігла в сторону новобудов, а двоє чоловіків намагалися її наздогнати. В подальшому, в приміщенні відділу поліції вона впізнала ОСОБА_6 як жінку, що вчинила стосовно неї грабіж.

Свої показання про обставини відкритого заволодіння обвинуваченою її майном потерпіла ОСОБА_4 підтвердила під час проведення слідчого експерименту. (а.с. 177 - 181). В судовому засіданні було переглянуто відеозапис даної процесуальної дії. (а.с.186).

Свідок ОСОБА_8 показала, що 16 серпня 2017 року приблизно о 9 годині 20 хвилин поблизу автомобільної стоянки, що по вул. Героїв Сталінграда у м.Полтаві вона зустріла свою знайому ОСОБА_4 , з якою привіталася та пішла далі. Від разу ж вона почула крик останньої та незнайому їй жінку, яка швидко втікала у сторону новобудов, а її намагалися наздогнати двоє чоловіків. Від ОСОБА_4 вона дізналася, що незнайома жінка заволоділа її золотою підвіскою у вигляді хрестика. В подальшому, в приміщенні відділу поліції вона впізнала ОСОБА_6 як жінку, що вчинила грабіж стосовно ОСОБА_4 .

Свої показання про обставини відкритого заволодіння обвинуваченою ОСОБА_6 майном потерпілої ОСОБА_11 свідок ОСОБА_8 підтвердила в ході слідчого експерименту. (а.с. 190 - 191). В судовому засіданні було переглянуто відеозапис даної процесуальної дії. (а.с.186).

Допитаний свідок ОСОБА_9 показав, що являється чоловіком потерпілої ОСОБА_4 16 серпня 2017 року приблизно о 09 годині 20 хвилин йому зателефонувала дружина та повідомила, що незнайома жінка зірвала з її шиї підвіску у вигляді золотого хрестика, заволоділа даною річчю та втекла. Вказаний ювелірний виріб належав його дружині та був подарований їй її мамою.

Свідок ОСОБА_10 показав, що зранку в один із днів серпня 2017 року він, перебуваючи поблизу автомобільної стоянки, що по вул. Героїв Сталінграда у м.Полтаві побачив жінку, яка кликала на допомогу та повідомила, що у неї незнайома жінка зірвала з шиї ювелірний виріб.. Самої події він не бачив, однак в цей же день його знайома ОСОБА_6 попросила його здати до ломбарду підвіс у вигляді золотого хрестика, що він і зробив, не будучи обізнаним щодо того, що саме остання вчинила грабіж.

Крім того, винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджена іншими доказами у кримінальному провадженні, дослідженими у судовому засіданні.

Протоколом прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 16.08.2017 року. (а.с.171).

Даними рапорту інспектора чергового Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, із якого слідує, що 16.08.2017 року о 09 годині 29 хв. на колцентр «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що поблизу автостоянки, що по вул. Героїв Сталінграда у м.Полтаві незнайома жінка зірвала з її шиї золотий хрестик та втекла. (а.с.170).

16.08.2017 року було оглянуто ділянку відкритої місцевості, розташованої поблизу будинку № 10 по вулиці Героїв Сталінграда в м.Полтаву, а саме поблизу автостоянки, де було вчинено грабіж стосовно потерпілої ОСОБА_4 , про що складено протокол огляду від 16.08.2018 року (а.с.172).

В ході проведеного впізнання по фотокартках із потерпілою ОСОБА_4 , остання на картці під № 4 впізнала жінку, якою виявилася ОСОБА_6 та вказала, що саме вона вчинила грабіж стосовно неї, про що складено відповідний протокол від 13.01.2018 року. (а.с.174-175).

27.03.2018 року в кабінеті слідчого було проведено огляд ювелірного виробу ланцюжка, виготовленого із металу жовтого кольору, проба 585, який був пошкоджений в ділянці застібки, який для огляду надала потерпіла ОСОБА_4 та пояснила, що саме із даного ланцюжок було зірвано обвинуваченою ОСОБА_6 підвіс у вигляді золотого хрестика, який знаходився на її шиї. (а.с. 184- 185).

Свідок ОСОБА_8 по фотокартках впізнала жінку на фотокартці під № 2, якою виявилася ОСОБА_6 як таку, яка вчинила грабіж стосовно її знайомої ОСОБА_4 , про що складено відповідний протокол від 18.01.2018 року. (а.с.187-188).

На а.с. 196 наявна відповідь із ПТ «Климчук і компанія» «Ломбард Капитал» від 15.01.2018 року, із якої слідує, що перевіркою ломбардних відділень було встановлено факт звернення ОСОБА_10 , який мав місце 16.08.2017 року, до ломбарду, що по вул. Івана Мазепи, 3, а саме останнім було здано підвіс у вигляді золотого хрестика, вагою 1,7 г, проби 585. Даний ювелірний виріб через неповернення суми фінансового кредиту та нарахованих відсотків, у визначені у договорі строки, 04.09.2017 року було піддано стягненню.( а.с.196).

Таким чином, досліджуючи обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_6 , суд визнає кожний доказ належним, допустимим, достовірним, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення у справі.
При прийнятті даного рішення суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року «Коробов проти України» від 21.10.2011, відповідно до якої при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
З урахуванням цього у суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілої ОСОБА_4 , свідківОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , так як ці показання є логічними, послідовними, підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами та узгоджуються між собою.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , не встановлено.

Згідно ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У ході судового розгляду встановлено, що обвинуваченою ОСОБА_6 вчинено кримінальне правопорушення середньої тяжкості, вона є раніше судимою за вчинення умисного корисливого злочину, в даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі, не працевлаштована, спричинену шкоду потерпілій не відшкодувала, перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання канабіноїдів зі шкідливими наслідками з 2007 року, виявляє синдром залежності із 2014 року.

Відповідно до висновку судової психіатричної експертизи № 581 від 20.12.2017 року ОСОБА_6 будь якими захворюваннями не страждала, як і не виявляла тимчасового розладу психічної діяльності чи недоумства.

Таким чином, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу ОСОБА_6 , її молодий вік, стан здоров`я, її поведінку як під час скоєння злочину, так і після, а також наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_6 у виді позбавлення волі, яке на думку суду буде необхідним й достатнім для її виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_6 повинно бути призначено за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст.70 КК України, оскільки після постановлення вироку у справі встановлено, що обвинувачена винна в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до обвинуваченої, в якому вона просить стягнути на свою користь спричинену їй злочином матеріальну шкоду у розмірі 1500, 00 грн. (а.с. 51-53).

Оскільки обвинувачена ОСОБА_6 визнала позов повністю, то він підлягає до повного задоволення.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

З метою забезпечення належного виконання обвинуваченою ОСОБА_6 призначеного покарання, уникнення ризиків, пов`язаних із ухиленням від суду та продовження нею злочинної діяльності, до набрання вироком законної сили стосовно неї слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК, суд,-
у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом частково складання до покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 29.03.2018 року частково приєднати покарання за цим вироком та остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 1 (один) місяць з конфіскацією всього майна, що є її власністю.

Початок строку відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_6 рахувати із 25 березня 2019 року.

Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченої ОСОБА_6 час відбутого нею покарання за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 29.03.2018 року із 05 грудня 2017 року.

До набрання вироком законної сили, обрати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Речові докази: СД - диски із зафіксованими на них відеозаписами процесуальних дій зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, грошові кошти у розмірі 1500, 00 (одна тисяча п`ятсот) грн.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій, прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1