УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя об`єднане судове провадження за скаргами ОСОБА_4 на постанови прокурора другового відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій від 02.11.2018 року в рамках кримінального провадження № 0000119, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя зі скаргами в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, в яких просив скасувати постанову прокурора другового відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 02.11.2018 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000119 щодо проведення одночасного допиту двох і більше вже допитаних осіб, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 для з`ясування причин розбіжностей у показаннях раніше допитаних осіб та їх усунення, а також щодо допиту ОСОБА_6 під контролем поліграфа детектора брехні, а також про скасування постанови прокурора другового відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 02.11.2018 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000119 щодо вилучення матеріалів наглядового провадження по кримінальній справі № 4081001, щодо вилучення документів про направлення кримінальної справи № 4081001 до Ленінської прокуратури м. Запоріжжя, щодо допиту в якості свідків осіб, які вносили подання щодо обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу в рамках кримінальної справи № 4081001, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Особа, що звернулася зі скаргами, в судовому засіданні підтримала скарги, просила їх задовольнити з наведених підстав.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження був повідомлений належним чином, просив проводити розгляд справи за його відсутності.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд провадження у його відсутність, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарг без участі прокурора в судовому засіданні на підставі наявних доказів.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення особи, що подала скарги, дослідивши матеріали об`єднаного провадження за скаргами ОСОБА_4 , приходить до наступного висновку.
Згідно вимог п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, - особою, якій відмовлено в задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захистом.
Так, судовим розглядом встановлено, що в провадженні слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Запорізької області радника юстиції ОСОБА_10 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 від 19.04.2016 року за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України.
Скаржник ОСОБА_4 по вказаному кримінальному провадженні визнаний потерпілим.
30.10.2018 року ОСОБА_4 звернулася до прокуратури Запорізької області з клопотаннями.
Постановою прокурора другового відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 02.11.2018 року відмовдено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000119 щодо проведення одночасного допиту двох і більше вже допитаних осіб, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 для з`ясування причин розбіжностей у показаннях раніше допитаних осіб та їх усунення, а також щодо допиту ОСОБА_6 під контролем поліграфа детектора брехні.
Крім того, постановою прокурора другового відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 02.11.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000119 щодо вилучення матеріалів наглядового провадження по кримінальній справі № 4081001, щодо вилучення документів про направлення кримінальної справи № 4081001 до Ленінської прокуратури м. Запоріжжя, щодо допиту в якості свідків осіб, які вносили подання щодо обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу в рамках кримінальної справи № 4081001, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Частиною 1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).
Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Аналіз наведених положень КПК України дає підстави для висновку, що скасуванню підлягають лише постанови, які не вмотивовані належним чином.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмови, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
За встановлених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, які викладені в постановах та вважає, що постанови винесено з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч. 2 ст. 9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, так як оскаржувані постанови містять зміст обставин, які є підставами для їх прийняття, мотиви прийняття, їх обґрунтування.
Оскільки оскаржувані постанови прокурора від 02.11.2018 року обґрунтовані належним чином, тобто винесені з дотриманням вимог КПК України, а особою, що подала скарги не було доведено протилежного, тому, в задоволенні скарг слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скарги ОСОБА_4 на постанови прокурора другового відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій від 02.11.2018 року в рамках кримінального провадження № 0000119 залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 27.11.2018 року о 08-20 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1