Справа № 697/243/19
Провадження № 1-кп/697/62/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2019 Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Каневі Черкаської області в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів Черкаської області, українця, гр. України, розлученого, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого 03.04.2015 року Канівським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 315 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 2 роки, відповідно до ст. 89 КК України судимість знята та погашена у встановленому законом порядку,-
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.315 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 14.01.2019, близько 11 год. 30 хв., знаходячись в м. Канів по вул. Енергетиків, Черкаської області, на території не діючого розважального комплексу «Славутич» порадами та переконанням викликав бажання у ОСОБА_6 вжити наркотичний засіб з метою покращення стану почуття, тобто схилив ОСОБА_6 до вживання наркотичного засобу. Після чого, ОСОБА_6 того ж дня, близько 11 год. 30 хв., знаходячись на тому ж місці, за допомогою виготовленого пристрою для паління вжив особливо-небезпечний наркотичний засіб канабіс, що належав ОСОБА_5 , шляхом паління.
Під час проведення досудового розслідування 31.01.2019 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України, в якій зазначено, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному в угоді діянні.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.315 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України - протягом іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В підготовчому судовому засідання обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч.2 ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Суд, проаналізувавши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , думку захисника, прокурора, дійшов наступного висновку.

Відповідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суд у з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.315 КК України - схиляння особи до вживання наркотичних засобів, які, згідно з положеннями ст.12 КК України, відносяться до категорії середньої тяжкості кримінальних правопорушень. Обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обиралася, а тому до вступу вироком у законну силу підлягає обранню у виді особистого зобов`язання.

Речовий доказ: 0,158 грам наркотичного засобу обіг якого заборонено канабіс, та саморобний пристрій, який складається з пляшки з полімерного матеріалу з отвором в нижній частині та фольговим відрізком з слідами термічного впливу, які передано в кімнату зберігання речових доказів Канівського ВП Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області необхідно знищити.

Процесуальні витрати на залучення експерта в зв`язку з проведенням судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів в загальній сумі 1 144,00 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст. ст.369-371, 373-374, 472-474 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.01.2019 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.315 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.315 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.315 КК України у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироком в законну силу обрати у виді особистого зобов`язання, а після чого скасувати.

Процесуальні витрати на залучення експерта в зв`язку з проведенням судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів в загальній сумі 1 144,00 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речовий доказ: 0,158 грам наркотичного засобу обіг якого заборонено канабіс, та саморобний пристрій, який складається з пляшки з полімерного матеріалу з отвором в нижній частині та фольговим відрізком з слідами термічного впливу, які передано в кімнату зберігання речових доказів Канівського ВП Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити учасникам процесу.

Головуючий / підпис / ОСОБА_1
З оригінал згідно: оригінал знаходиться при матеріалах справи №697/243/19

Головуючий ОСОБА_1