Справа № 344/7728/19
Провадження № 1-кс/344/4114/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000056 від 11.03.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулася з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначила, що 12 березня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України. 13 березня 2019 року щодо підозрюваного ОСОБА_5 . Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 10.05.2019 року без визначення застави.

Матеріалами клопотання також зазначено, що закінчити досудове розслідування у зазначений вище термін неможливо, оскільки необхідно завершити проведення призначеної судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_7 , ряду імунологічних та цитологічних експертиз, судової медико-криміналістичної експертизи одягу потерпілої, криміналістичної експертизи мікрооб`єктів, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт. Виконання вказаних слідчих дій потребує додаткового часу.

Завершити проведення судово-медичної експертизи неповнолітньої ОСОБА_7 не представилось можливим оскільки потерпіла проходила необхідні медичні обстеження; завершити в належний строк судову медико-криміналістичну експертизу одягу потерпілої, криміналістичну експертизу мікрооб`єктів, судово-імунологічні та судово-цитологічні експертизи не представилось можливим через те, що по об`єктах дослідження, які необхідно надати експертам проводяться інші судові експертизи в порядку черги.

Висновки експертів, які необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження, можуть мати важливе значення для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення, а також доказове значення у кримінальному провадженні під час судового розгляду.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, за вчинення якого, відповідно до ч. 3 ст. 152 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України заявлені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення не зменшились.

З викладеного вище вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на неповнолітню потерпілу та свідків з якими добре знайомий, шляхом здійснення погроз, підкупу, умовляння свідків і потерпілої, схилення їх до дачі неправдивих показань; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки прокуратурою Івано-Франківської області направлено до суду обвинувальний акт про підозру ОСОБА_5 від 15.12.2017 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364-1, ч. 1 ст. 197-1 КК України, який на даний час знаходиться в провадженні суду що свідчить про його схильність до вчинення злочинів. Вказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, необхідно продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 на 60 днів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного клопотання заперечив, оскільки вважає підозру за ч.3 ст.152 КК України необгрунтованою, а наведені прокурором ризики недоведеними, просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що 12 березня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України. 13 березня 2019 року щодо підозрюваного ОСОБА_5 . Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 10.05.2019 року без визначення застави.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

В той же час 10.05.2019р. закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Однак стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, у зв`язку з чим 08.05.2019 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду строк досудового розслідування продовжено до чотирьох місяців (до 11.07.2019 року).

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш мяких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного вище злочину та його обставини (вчинення злочину щодо статевої недоторканості неповнолітньої особи), характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, не одружений, працює та раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

До суду подано заяву про бажання взяти підозрюваного ОСОБА_5 на поруку від ОСОБА_8 та депутатів Тлумацької ОТГ ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Однак, суд вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки щодо ОСОБА_5 неможливо враховуючи обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

В той же час обставини, які зазначені стороною захисту, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків, а запропонований запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання зазначеним вище ризикам.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні зокрема щодо злочину, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, враховуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 10.05.2019р., вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання його під вартою на строк 60 днів - до 06.07.2019 року включно без визначення розміру застави.

Крім того, адвокатом долучено скаргу про зобовязання начальника ДУ Івано-Франківська установа виконання покарань № 12 негайно забезпечити проведення медичного обстеження ОСОБА_5 в порядку ст.206 КПК України.

Згідно ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що звертався протягом 2 тижнів за наданням медичної допомоги з приводу підвищеного артеріального тиску. Для зясування обставин, зазначених підозрюваним щодо ненадання йому необхідної медичної допомоги оголошувалась перерва та прокурор повідомив, що дійсно ОСОБА_5 звертався до лікарів за наданням йому медичної допомоги, однак від проведення будь-яких медичних заходів останній відмовлявся. Зазначені обставини також підтверджуються відповіддю завідувача міської медичної частини № 12 ОСОБА_19 .

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на шістдесят днів до 06 липня 2019 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 08 травня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1