Єдиний унікальний номер 205/1163/19
У Х В А Л А

13 березня 2019 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003478 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_4 було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що ризики, які послужили підставою для обрання йому саме такого запобіжного заходу не змінилися, окрім того, перебуваючи на свободі, ОСОБА_3 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_6 заперечував проти продовження своєму підзахисному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на необґрунтованість прокурором зазначених ризиків, окрім того, зазначив, що ОСОБА_3 жодного разу не порушував умови відбування запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні просила суд застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думки обвинуваченого та його захисника, потерпілої приходить до наступного висновку.
У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Домашній арешт є запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, в судовому засіданні встановлено, що стороною обвинувачення не наведено жодних вагомих ризиків, які дають підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки прокурором в обґрунтування свого клопотання не надано жодних підтверджуючих документів, про те, що обвинуваченим ОСОБА_3 порушувалися умови відбування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також те, що останній не з`являвся у судові засідання без поважних причин.

Крім того, прокурором не надано жодних належних доказів на підтвердження можливості вчиняти обвинуваченим ОСОБА_3 інших кримінальних правопорушень та переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків у будь-який спосіб.

Відповідно до ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону і приймаючи до уваги, що прокурором не надані докази на доведення обставин про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зазначених у клопотанні, а також враховуючи, що обвинувачений раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей, суд не вбачає правових підстав для продовження запропонованого прокурором запобіжного заходу, а тому у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту слід відмовити.

Крім того, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України складений відповідно вимог кримінального процесуального кодексу України та підсудний Ленінському районному суду м. Дніпропетровська. Підстав для повернення кримінального провадження прокурору для провадження досудового слідства, закриття провадження судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 315-317, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, відмовити.

Призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, на 15-00 годину 19 березня 2019 року в приміщенні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за адресою: м. Дніпро, вул. Коробова, №6.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1