Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/19/2019 Справа № 610/297/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участі прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12

представника АТ «Укрпошта» - ОСОБА_13 ,

обвинувачених - ОСОБА_14 , ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001070 щодо

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої с. Борова Зміївського району Харківської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, одруженої, не працюючої, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.187, п.п.6,12 ч.2 ст. 115 КК України.,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25.09.2011 року Коммунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі; 16.06.2008 року звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.187, п.п.6,12 ч.2 ст. 115 КК України

В С Т А Н О В И В:

В липні 2013 року, більш точної дати не встановлено, у ОСОБА_14 та ОСОБА_15 склалося скрутне матеріальне становище та вони неодноразово стали обговорювати шляхи його покращення. В один із днів в липні 2013 року, більш точної дати не встановлено, ОСОБА_14 , яка раніше працювала листоношею у відділенні поштового зв`язку «Борова» Зміївського району ЦПЗ № 7 м. Харкова Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта», розповіла ОСОБА_15 , що періодично службовий автомобіль привозить до відділення грошові кошти, які в подальшому отримують листоноші і самостійно, без охорони, розносять їх громадянам. Усвідомлюючи, що листоноша буде розносити гроші без охорони і не зможе надати їм належного опору, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 домовилися між собою про заволодіння грошима шляхом розбійного нападу на листоношу відділення поштового зв`язку «Борова» Зміївського району ЦПЗ № 7 м. Харкова Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта».
16.07.2013 року в період часу з 08 годин 30 хвилин до 09 годин 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , за попередньою змовою, готуючись реалізувати свій намір, спрямований на заволодіння грошима УДППЗ «Укрпошта» шляхом розбійного нападу на листоношу відділення поштового зв`язку «Борова» Зміївського району ЦПЗ №7 м. Харкова Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта», знаходячись за адресою:Харківська область, Зміївський район, с.Борова, вул.. Перемоги,35, взяли з дому розкладний ніж, господарські рукавички та змінний одяг, які поклали до жіночої сумки ОСОБА_14 .
Після цього, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 направилися до с. Водяне по дорозі с. Борова - с. Водяне Зміївського району Харківської області, де сховавшись в заростях чагарнику стали спостерігати за дорогою, чекаючи листоношу.
Близько 09 годин 30 хвилин того ж дня до місця переховування ОСОБА_14 та ОСОБА_15 наблизилась раніше їм не знайома листоноша відділення поштового зв`язку «Борова» Зміївського району ЦПЗ № 7 м. Харкова Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_16 , яка пересувалася на велосипеді, з надітими на його руль великими сумками. Упевнившись, що ОСОБА_16 є листоношею, та ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вирішили скоїти розбій саме відносно неї.
ОСОБА_15 діючи узгоджено із ОСОБА_14 , вискочив з укриття та перегородив дорогу ОСОБА_16 , та вдарив ногою по передньому колесу велосипеда, від чого остання впала на ліве коліно. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_15 схопив руками за одяг ОСОБА_16 , яка, побоюючись за своє життя та здоров`я, стала чинити опір ОСОБА_15 завдаючи йому удари руками по різних частинах тіла.
Долаючи опір ОСОБА_16 , ОСОБА_15 завдав потерпілій два удари кулаком в обличчя, після чого стягнув її в кущі де, перевернувши потерпілу на живіт, придавив коліном в області грудної клітини до землі та почав душити, здавлюючи двома руками шию, доки ОСОБА_16 не втратила свідомість.
Даними діями ОСОБА_15 потерпілій ОСОБА_16 було заподіяно тілесні ушкодження кінцівок - ділянка травматичного набряку м`яких тканин в проекції лівого колінного суглоба, на тілі якого вбачаються множинні садна.
В цей час ОСОБА_14 , з метою уникнення втручання в їх злочинні дії сторонніх громадян, знесла з дороги в кущі велосипед потерпілої та знаходилась поруч з ОСОБА_15 , підтримуючи своїм видом дії співучасника.
Коли ОСОБА_16 почала приходити у свідомість, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , усвідомлюючи, що потерпіла буде продовжувати чинити їм опір, вирішили вбити її з метою подальшого заволодіння грошовими коштами УДППЗ «Укрпошта».
Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_15 , діючи узгоджено з ОСОБА_14 , яка весь час знаходилася поруч та своїми діями підтримувала дії ОСОБА_15 , а саме дістала із сумки, яка знаходилася у неї в руках та передала ОСОБА_15 заздалегідь заготовлений ніж, останній наніс зазначеним ножем два удари в область шиї потерпілої, заподіявши таким чином проникаючу колото-різану рану на передній поверхні шиї, з ушкодженням судин та органів шиї, які, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, внаслідок чого ОСОБА_16 померла на місці.
Причиною смерті ОСОБА_16 стало проникаюче колото-різане поранення шиї, з ушкодженням судин і органів шиї, що привело до розвитку гострої крововтрати.
Переконавшись, що ОСОБА_16 не подає ознак життя, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 за попередньою змовою, для реалізації умислу та досягнення зазначеної вище мети, заволоділи особистим майном ОСОБА_16 , а саме:
сережками із сплаву золота 585 проби, вартістю 658 гривень 21 копійка;
велосипедом ТМ «Україна», вартістю 180 гривень;
мобільним телефоном «Алькатель 117», вартістю 123 гривень;
на загальну суму 961 гривня 21 копійка.
Крім того, діючи із корисливих спонукань, ОСОБА_15 та ОСОБА_14 заволоділи ввіреним ОСОБА_16 майном УДППЗ «Укрпошта», а саме:
грошовими коштами для виплати пенсій у сумі 39113,44 гривень;
3 пачками вафель «Супердрайв», вартістю 2,75 гривень кожна, на суму 8,25 гривень;
7 пачок перця чорного молотого, вартістю 1,6 гривень кожна, на суму 11,2 гривень;
13 брусків мила «З морськими водоростями», вартістю 10 гривень кожна, на суму 130 гривень;
4 бруска мила «Друг», вартістю 4 гривні кожна, на суму 16 гривень;
1 пачка порошку «Лотос квітучий», вартістю 7,50 гривень;
3 пачки порошку «Сарма-Active», вартістю 9,75 гривень кожна, на суму 29,25 гривень;
2 банки «Згушенка», вартістю 12,63 гривень кожна, на суму 25,26 гривень;
2 пачки зефіру «Ванільний», вартістю 10,19 гривень кожна, на суму 20,38 гривень;
6 пачок печива « 33 корови «сметанка»», вартістю 5,10 гривень кожна, на суму 30,60 гривень;
3 пачки печива «Марія», в кількості 3 шт., вартістю 6,25 гривень кожна, на суму 18,75 гривень;
10 пачок торту вафельного глазурованого «Полюс «Фундук»», вартістю 3,38 гривень кожна, на суму 33,80 гривень;
3 пачки макаронних виробів, вартістю 6,25 гривень кожна, на суму 18,75 гривень;
1 пачка чаю «За динамо», вартістю 11,95 гривень;
знаки поштової оплати на суму 23.00 грн.,
на загальну на суму 39498 гривень 13 копійок.
Після цього, ОСОБА_14 разом з ОСОБА_15 , з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись викраденим за своїм розсудом.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 вину в інкримінованих йому злочинах, визнав, однак стверджував, що ОСОБА_14 не була обізнана про його злочинні наміри і ні в чому не винна. Так, ОСОБА_15 показав, що з ОСОБА_14 вони познайомилися в березні 2012 року, а з квітня цього ж року почали спільно проживати. Перший час він працював, однак, в подальшому звільнився у зв`язку з нестабільним графіком роботи. 13.07.2013 року він з ОСОБА_14 направилися в с. Водяне для того щоб забрати сина ОСОБА_14 з сел. Васищево, однак, вони були змушені повернутися, оскільки йому подзвонили та повідомили, що для нього є робота. 15.07.2013 року син ОСОБА_14 - ОСОБА_17 по телефону просив її забрати його з сел. Васищево додому. Вранці 16.07.2013 року ОСОБА_15 взяв з собою ніж, господарські печатки, які не бачила ОСОБА_14 , і вони разом направилися в с. Водяне. По шляху прямування вони бачили декілька автомобілів. Коли він обернувся, то побачив, що під`їжджає листоноша і сказав ОСОБА_14 .. Вона пройшла далі, а він залишився на місці. Коли листоноша під`їхала, ОСОБА_15 штовхнув велосипед ногою в область руля, внаслідок чого листоноша впала, але одразу підвилася і почала чинити йому опір, він наніс потерпілій удар кулаком в ніс, а листоноша схопила його за зап`ястя і почала щось кричати. На ці крики повернулася ОСОБА_14 і розпочала їх рознімати, однак, це їй не вдалося і вона знову пішла. Після цього, він вдарив листоношу кулаком в голову, але не пам`ятає яким чином вони опинилися в яру, де він придушив руками листоношу. Після того, він також спустив велосипед листоноші вниз та хотів піти, але потерпіла почала ворушитися і він дістав ніж і перерізав їй гортань. Потім, він взяв велосипед та направився на галявину до річки, де вже перебувала ОСОБА_14 .. Він взяв у неї сумку і поклав гроші, які дістав з сумки листоноші, не перераховувавши їх. Велосипед та сумку листоноші він викинув, а жіночу сумку повернув ОСОБА_14 . Крім того, після того як він перерізав гортань потерпілій, він зняв з її вух сережки, які потім кинув разом з грошима у сумку ОСОБА_14 . Під час бійки з листоношею у нього розірвалася футболка та шорти, у зв`язку з чим він перевдягнувся в нову майку, яку брала ОСОБА_14 , оскільки він розраховував на те, що йому подзвонять з приводу роботи і йому необхідно буде переодягтися. По дорозі він з ОСОБА_14 зустріли сусіда Картавих. Дійшовши до траси, він разом з ОСОБА_14 сіли на «Газель» та доїхали до сел. Васищево, де збиралися забрати сина. Після цього, забравши сина вони, поїхали до собачого притулку щоб взяти додому собаку. Побачивши, що притулок закритий, вони поїхали до м. Харкова, де купили нові капці. Після чого,свої шорти, футболку, а також капці ОСОБА_14 , оскільки вона на місці події вступила в грязь, вони викинули в сміттєвий бак. ОСОБА_14 запропонувала поїхати додому, в свою чергу він, знаючи, що він буде засуджений за вчинене, запропонував поїхати до м. Запоріжжя для знайомства з його батьками. Наміру переховуватися від слідства у нього не було. На шляху прямування до «Автостанції» він запропонував ОСОБА_14 обміняти гроші в обмінному пункті, що остання, після коротких суперечок, в подальшому і здійснила. Також пояснив, що у нього не було умислу на вбивство листоноші, а на скоєння крадіжки, він випадково обернувся та побачив листоношу і вирішив її пограбувати, і лише побоюючись, що буде впізнаний листоношею, вирішив її вбити.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_14 вину в інкримінованих їй злочинах не визнала в повному обсязі і пояснила, що 16.07.2013 року вона мала намір забрати свого сина з сел. Васищево, який перебував там у свого батька. Донька виявила бажання залишитися з батьком. Оскільки вона на той час перебувала у стані вагітності та погано себе почувала, вона взяла з собою ОСОБА_15 . По дорозі він відстав від неї, а потім, вона почула крик і побачила, що ОСОБА_15 бореться з листоношею. Вона хотіла відтягти останнього від листоноші, але він її відштовхнув, вона злякалася і відійшла вперед за поворот приблизно на 10 м, де їй стало зле, її нудило, у зв`язку з чим вона зійшла з дороги, після чого вона перевзулася в інші капці. Через деякий час ОСОБА_15 наздогнав їі та кинув їй в сумку целофановий пакет. Вона зрозуміла що це гроші, до тіла листоноші не підходила. Вона разом з ОСОБА_15 пішли по дорозі в с. Водяне, зустріли сусіда, з яким не спілкувалися, після чого на «Газелі» доїхали до сел. Васищево, де дочекавшись дітей, забрали сина. Після цього, вона разом з ОСОБА_15 , та її сином поїхали до собачого притулку, але він був зачинений. Потім, вони направилися до м. Харкова, де ОСОБА_15 змусив її поміняти викрадені грошові кошти на іншу валюту. Вона хотіла поїхати додому, однак, ОСОБА_15 запропонував поїхати до м. Запоріжжя для того, щоб познайомитися з його батьками. Оскільки, вона була налякана на шокована діями ОСОБА_15 то погодилася на його пропозицію і в м. Запоріжжі вони були затримані робітниками міліції.
Винуватість ОСОБА_15 та ОСОБА_14 у фактично скоєному підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, які були надані суду сторонами кримінального провадження і безпосередньо досліджені судом в процесі судового розгляду, а саме:
- показами потерпілого ОСОБА_18 , який пояснив,що його мати ОСОБА_16 працювала листоношею відділення поштового зв`язку «Борова» Зміївського району ЦПЗ № 7 м. Харкова Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» приблизно 5-6 років. 16.07.2013 року йому зателефонував приятель та повідомив, що в с. Водяне вбили листоношу. Він почав телефонувати матері, яка працювала листоношею у, однак її телефон був відключений, був відсутній зв`язок. Після чого, він зателефонував напарнику своєї матері, яка по телефону нічого не розповіла йому, але була вся в сльозах. Він одразу виїхав з м. Харкова до с. Борова Зміївського району Харківської області, де вже були присутні працівники міліції, які і повідомили йому про смерть матері ОСОБА_16 . Також потерпілий зазначив, що його мати була доброю, чуйною людиною. Цивільний позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.
- показами представника потерпілого, з яких вбачається, що ОСОБА_16 працювала листоношею відділення поштового зв`язку «Борова» Зміївського району ЦПЗ № 7 м. Харкова Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта», розвозила на велосипеді пошту, пенсії, продукти харчування. 16.07.2013 року ОСОБА_16 виїхала по звичайному маршруту, але близько12 години 50 хвилин цього ж дня до відділення поштового зв`язку зайшов дільничний міліціонер, та повідомив, що була знайдена листоноша мертвою по дорозі між селами Борова та Водяне. Цивільний позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.
- показами свідка ОСОБА_19 відповідно до яких, 16.07.2013 року приблизно 09 годин.00 хвилин він разом з ОСОБА_20 виїхали по цемент. По дорозі вони побачили ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , яка була в перуці чорного кольору та темних, великих сонцезахисних окулярах. Також по дорозі, приблизно о 08 годин 30 хвилин вони бачили машину, яка везла пошту у відділення. У ОСОБА_15 було дві сумки. Від місця зустрічі з обвинуваченими до газопроводу приблизно 200-300 м.. Він та ОСОБА_20 їхали на машині, а обвинувачені йшли пішки. При його зустрічі з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , останні ще не дійшли до місця, де був виявлений труп листоноші. Автомобіль, на якому він їхав, рухався в одному напрямку з ОСОБА_14 та її співмешканцем.
- показами свідка ОСОБА_20 , який, зокрема, пояснив, що ОСОБА_14 є однокласницею його брата. Вранці 16.07.2013 року він з ОСОБА_19 їхали в магазин «Епіцентр» в м. Харків і зустріли ОСОБА_14 з її співмешканцем, які йшли по напрямку з с. Борова в с. Водяне. Він звернув увагу на перехожих, оскільки ОСОБА_14 ніби то ховалась, відвертаючись від дороги, саме тому свідок зацікавився і подивився у дзеркало заднього виду, де побачив, що це саме ОСОБА_14 . ОСОБА_20 їхав в напрямку в спину обвинуваченим, і зустрів їх на відстані від дитячого табору приблизно в 300 м. Вони йшли по дорозі, її співмешканець не ховався. ОСОБА_14 раніше працювала на пошті, і пішла через якусь нестачу, яку саме свідку не відомо.
- показами свідка ОСОБА_21 , з яких вбачається, що 16.07.2013 року він їздив до м. Змієва і приблизно о 10 год. ранку повертався додому, по дорозі, поблизу дитячого табору, зустрів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , в їх поведінці нічого підозрілого не помітив. Пройшов трохи далі і зупинившись до туалету, в заростях чагарнику він виявив труп жінки, про що пізніше сповістив у сільській раді.
- показами свідка ОСОБА_22 , з яких вбачається, що він працює водієм на УДППЗ «Укрпошта», з ним працює експедитором ОСОБА_23 16.07.2013 року він разом з нею, загрузивши автомобіль поштою, виїхали по звичайному маршруту з м. Харкова приблизно о 08 год. ранку і були в с. Борова десь о 09 год. ранку.
- показами свідка ОСОБА_23 , відповідно до яких, 16.07.2013 року вона разом з ОСОБА_22 виїхали з центру поштового зв`язку в м. Харкові приблизно о 08 год. ранку, в с. Борова вони були в 09 год., обмінявши пошту за 5-10 хв., вирушили до с. Костянтівка, звідки поверталися вже іншою дорогою. По дорозі в с. Борова вони нічого підозрілого не бачили.
- показами свідка ОСОБА_24 , відповідно до яких, вона є начальником поштового відділення с. Борова, де працює 4 роки. ОСОБА_14 вона знала 10 днів, яка потім звільнилася. З потерпілою ОСОБА_16 вона працювала декілька місяців, характеризувала її як порядну, чесну людину. 16.07.2013 року ОСОБА_16 дійсно працювала, однак, скільки у неї було грошей на доставці вона не пам`ятала. У ОСОБА_16 був встановлений маршрут, за який вона розписалася. Маршрут листоноші, а також факти і час привезення пошти могла знати і ОСОБА_14 , оскільки вона раніше працювала на пошті, однак ОСОБА_14 працювала на іншому маршруті. Потерпіла працювала у поштовому відділенні с. Борова тричі на тиждень, розвозила гроші та матеріальні цінності.
- показами свідка ОСОБА_25 , з яких вбачається, що він є сусідом ОСОБА_14 , ОСОБА_15 є її співмешканцем. Про сусідів він нічого поганого сказати не міг, вони завжди поводили себе тихо, спокійно, все у них було добре. Крім того, свідок вказав, що ОСОБА_14 раніше працювала на пошті, але чому вона звільнилася, він не знає.
- показаннями свідка ОСОБА_26 , відповідно до яких, з 1998 року по 2005 рік він був співмешканцем ОСОБА_14 вони мають двох неповнолітніх дітей - сина та доньку. Декілька років вони жили нормально, однак, пізніше стосунки між ними почали псуватися, виникали часті сварки і вони розійшлися. Будь-яких речей ОСОБА_14 у свідка вдома немає. Дітей він ніколи не залишав, завжди піклувався про них, надавав та надає їм матеріальну допомогу. Свідок негативного характеризував свою колишню співмешканку, крім того, зазначав, що не один раз звертався до різних інстанцій з приводу аморальної поведінки ОСОБА_14 та з метою забрати дітей до себе, однак, представники служб завжди залишалися на боці матері. В липні 2013 року до нього приїхали діти, спочатку донька, а потім і син. Напередодні 16.07.2013 року ОСОБА_14 хотіла забрати дітей, але донька не хотіла повертатися до матері в с. Борова, у зв`язку з чим посварилася з останньою, син же, навпаки, хотів повернутися додому і просив матір забрати його. 16.07.2013 року він був на роботі, йому зателефонувала ОСОБА_14 і повідомила, що вона забрала сина Наступного дня, 17.07.2013 року, близько 04 год. ранку йому зателефонували працівники міліції і попросили забрати сина, що він і зробив. Крім того, він повідомив, що в домі у ОСОБА_14 в с. Борова він не був приблизно 2 роки, однак, зі слів доньки, знає, що в домоволодінні завжди брудно, будинок в жахливому стані, антисанітарія та періодично відрізають світло.
- показами експерта ОСОБА_27 з яких вбачається, що наявна у ОСОБА_16 проникаюча колото-різана рана на передній поверхні шиї, має ознаки при життєвості, мається додатковий надріз праворуч. Все це свідчить про те, що нанесено не менше двох ударів ножем, тобто має місце основне поранення та додатковий надріз, які спричинені двома рухами ножа, що не суперечить висновкам медичної експертизи. Крім того, експерт вказував на те, що з отриманих ОСОБА_16 саден, які утворилися в ході боротьби між нею та ОСОБА_15 , кров не виділялася, що унеможливлює її потрапляння на капці ОСОБА_14
- протоколом огляду місця події від 16.07.2013 року та фототаблицею до нього, відповідно до яких була оглянута ділянка автодороги с. Водяне - с. Борова Зміївського району Харківської області, де в кущах на узбіччі виявлено тіло ОСОБА_16 з ознаками насильницької смерті - пораненням шиї, а також розкидані товарно-матеріальні цінності /т. 2 а.с. 16-22, 23-39/.
- протоколом додаткового огляду місця події від 16.07.2013 року та фототаблицею до нього, згідно якого навпроти місця виявлення тіла ОСОБА_16 в річці «Уди» виявлено та вилучено велосипед «Україна» з сумкою чорного кольору, у якій виявлено вафлі, чай, печиво, перець, макаронні вироби, зефір, гроші в сумі 5000 грн. На відстані 65 м від місця виявлення веломашини та 75 м від місця виявлення трупа вилучено маси, схожі на рвотні /т. 2 а.с. 44-45, 46-48/.
- протоколом огляду трупа від 16.07.2013 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого в ході огляду трупу ОСОБА_16 було виявлено, що на передній поверхні шиї у верхній третині вище рівня краю щитовидного хряща мається рана веретено образної форми, з пошкодженням судин та органів шиї. Крім цього, у правого кінця рани мається додатковий надріз. Під час огляду вилучено футболку, спідницю, білизну - труси, кеди, зразки волосся та нігтів /т. 2 а.с. 40-41, 42-43/.
- протоколом огляду місця події від 07.08.2013 року, з якого вбачається, що було оглянуто ділянку підводної частини р. Уди, яка розташована ближче до правого берегу до дороги із с. Водяне до с. Борова Зміївського району Харківської області. В ході огляду нічого не вилучалося /т. 2 а.с. 60-61/.
- протоколом огляду предметів від 19.07.2013 року, з якого вбачається, що були оглянуті речі, видані ОСОБА_14 , а саме туніка кольорова ношена, без видимих ушкоджень та лосини чорного кольору, трикотажні, ношені, без видимих ушкоджень /т. 2 а.с. 107/.
- протоколом слідчого експерименту, а також досліджено відеозапис, на якому зафіксовано даний слідчий експеримент за участю ОСОБА_15 від 18.07.2013 року, в ході якого останній, в присутності свого захисника, розказав про обставини скоєного та показав механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_16 . При цьому, ОСОБА_15 стверджував, що ОСОБА_14 не була обізнана про його намір пограбувати листоношу, намагалася перешкодити протиправним діями ОСОБА_15 , однак, була дуже налякала і нічого вдіяти не змогла /т. 2 а.с. 170-179/.
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 19.07.2013 року, відповідно до яких потерпілі ОСОБА_18 та ОСОБА_28 впізнали сережки, які належали загиблій ОСОБА_16 /а.с. 152-154, 155-157/.
- протоколом огляду предметів від 19.07.2013 року, відповідно до якого були оглянуті мобільні телефони «Нокиа-113» та «Самсунг SGH-С130», «LG GB-106» та «Самсунг GТ-Е2232», оглянуті їх вхідні та вихідні дзвінки /т. 3 а.с. 169-170/.
- протоколом обшуку від 19.07.2013 року, в ході обшуку домоволодіння ОСОБА_14 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучені документи ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , їх мобільні телефони, кредитні картки та кредитні договори, укладені між Банками та ОСОБА_14 (попереднє прізвище - « ОСОБА_29 »), а також позовну заяву АК «Харківобленерго» з копіями доданих до неї документів до ОСОБА_14 про стягнення нарахування по акту /т. 3 а.с. 176-179/.
- протоколом огляду предметів та визнання предметів речовими доказами від 21.10.2013 року, з яких вбачається, що під час досудового слідства були знайдені та вилучені предмети, які зберігали на собі сліди злочину, а також містили відомості, які можуть бути використані як докази фактів і обставин, що встановлені під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. Дані предмети були оглянуті та визнані речовими доказами /т. 3 а.с. 204-206, 207-208/.
- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.07.2013 року за участю свідка ОСОБА_21 , який розказав та показав на місці, де він зустрів обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вранці 16.07.2013 року, а також місце, де він виявив труп листоноші /т. 4 а.с. 23-26/.
- відеозаписом слідчих експериментів за участю обвинуваченого ОСОБА_15 від 01.08.2013 року та 17.10.2013 року, в ході яких обвинувачений розказав про обставини скоєного та показав механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_16 . При цьому, ОСОБА_15 стверджував, що ОСОБА_14 спонукала його до вчинення розбійного нападу на листоношу з метою заволодіння грошовими коштами, які вона перевозила, а також, враховуючи, що потерпіла могла впізнати нападаючих ОСОБА_14 дала ніж ОСОБА_15 і наказала вбити листоношу /т. 2 а.с. 180-181/.
- висновком імунологічної експертизи від 23.07.2013 року № 2156-И/13, відповідно до яких встановлено, що кров ОСОБА_14 відноситься до групи А з ізогемаглютініном анти-В /т. 2 а.с. 63/.
- висновком імунологічної експертизи від 23.07.2013 року № 2157-И/13, відповідно до якого кров ОСОБА_15 відноситься до групи В з ізогемаглютініном анти-А /т. 2 а.с. 65-66/.
- висновком судово-імунологічної експертизи від 08.08.2013 року № 2162-И/13. відповідно до якого, кров ОСОБА_16 відноситься до групи О з ізогемаглютініном анти-А і анти-В. Групова належність крові ОСОБА_15 - В з ізогемаглютініном анти-А. Крім того, у зразках його крові виявлений супутній антиген Н. Кров ОСОБА_14 відноситься до групи А з ізогемаглютініном анти-В і супутнім антигеном Н. На чоловічих капцях, які належать ОСОБА_15 та були вилучені зі сміттєвого баку під час слідчого експерименту 18.07.2013 року, виявлена кров людини групи О з ізогемаглютініном анти-А і анти-В, походження якої від ОСОБА_16 не виключається. Від ОСОБА_15 та ОСОБА_14 ця кров походити не могла. Крім цього, на капці на ліву ногу з вищевказаної пари виявлена кров людини групи А з ізогемаглютініном анти-В і з супутнім антигеном Н, походження якої не виключається від ОСОБА_14 . Від потерпілої та ОСОБА_15 кров на даному об`єкті виникнути не могла /т. 2 а.с. 76-78/.
- висновком судово-імунологічної експертизи від 08.08.2013 року № 2163-И/13, яким встановлено, що на шортах, що належать ОСОБА_15 , які були вилучені зі сміттєвого баку під час слідчого експерименту 18.07.2013 року, виявлена кров людини групи О з ізогемаглютініном анти-А і анти-В, походження якої від ОСОБА_16 не виключається. Від ОСОБА_15 та ОСОБА_14 ця кров походити не могла. На цих же шортах виявлено кров людини, в якій тільки антиген Н, що дає підстави вважати, що ця кров відноситься до групи В з ізогемаглютінінами анти-А та анти-В, і висновки про її походження можна зробити такі ж, як і в попередньому пункті, тобто її походження від ОСОБА_15 не виключається. Крім того, неможна виключити можливість наявності у вказаних об`єктах домішок крові групи О з ізогемаглютініном анти-А і анти-В, яка могла походити від потерпілої ОСОБА_16 .. Від ОСОБА_14 кров у цих об`єктах виникнути не могла /т. 2 а.с. 80-82/.
- висновком експертизи від 15.10.2013 року № 40,з якого вбачається, що на поверхні джемперу та шортів ОСОБА_15 виявлені волокна-нашарування, а саме волокна вовни, бавовни і хімічні волокна, з яких вилучено поодинокі білі і світло-зелені волокна віскози, які мають спільну родову належність з волокнами, що входять до складу за волокном спідниці потерпілої. На поверхні футболки потерпілої ОСОБА_16 виявлені волокна-нашарування, а саме волокна бавовни і хімічні волокна, з яких вилучено поодинокі білі і світло-сірі поліефірні волокна, які мають спільну родову належність з волокнами, що входять до складу за волокном джемперу та шортів ОСОБА_15 /т. 2 а.с. 83-87/.
- згідно з висновком імунологічної експертизи від 31.07.2013 року № 2160-И/13 на футболці потерпілої ОСОБА_16 виявлена кров, що властива їй самій. Від ОСОБА_15 та ОСОБА_14 дана кров походити не могла /т. 2 а.с. 90-91/.
- висновком експерта від 31.07.2013 року № 2164-И/13, відповідно до якого на футболці, яка належить ОСОБА_15 та була вилучена в ході слідчого експерименту, плям, схожих на кров, не виявлено /т. 2 а.с. 93/.
- висновком експерта від 31.07.2013 року № 2161-И/13, згідно якого на господарській рукавичці, яка належить ОСОБА_15 та була вилучена в ході слідчого експерименту, кров не виявлено /т. 2 а.с. 95-96/.
- відповідно до висновку експерта від 10.09.2013 року № 20-580, з якого вбачається, що генетичні ознаки клітин у змиві з сережок збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_16 і не збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_15 та ОСОБА_14 /т. 2 а.с. 99-105/.
- висновком експерта від 10.09.2013 року № 20-581, згідно якого при досліджені слідів речовини сіро-коричневого кольору на туніці, наданої на експертизу, крові не виявлено. При дослідженні лосин, наданих на експертизу, слідів речовини, сходженої на кров, не виявлено /т. 2 а.с. 110-112/.
- висновком експерта від 27.07.2013 року № 28, відповідно до якого на об`єктах матеріально-побутових цінностей, виявлених біля трупа ОСОБА_16 , сліди пальців рук відсутні /т. 2 а.с. 113-132/.
- висновком товарознавчої експертизи № 7 відповідно до якого, встановлена вартість сережок з металу жовтого кольору, 583 проби, яка становить 658,21 грн., телефону мобільного «Алькатель 117» - 123 грн., велосипеду ТМ «Україна» - 180 грн. Загальна сума складає 961,21 грн. /т. 2 а.с. 134/.
- висновком експерта від 10.09.2013 року № 20-582, з якого вбачається, що у змиві з капця на ліву ногу виявлені генетичні ознаки клітин, які належать особі жіночої генетичної статі, які не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_14 . В результаті проведеного дослідження пари капців, в слідах речовини бурого кольору виявлена кров людини. Генетичні ознаки слідів крові на капцях збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_16 /т. 2 а.с. 137-143/.
- згідно з висновком судово-медичного експерта від 19.07.2013 року № 313-Зм/13 у ОСОБА_15 мали місце садно в правій під очноямковій області, садно на передній поверхні правого передпліччя в нижній третині, множені садна на тильній поверхні правої кисті. Вказані вище тілесні ушкодження утворилися в результаті тертя-ковзання, індивідуальні особливості яких своїй травмуючій поверхні не відобразилися, і відповідають терміну давності від подій 16.07.2013 року, і в строк і при обставинах, вказаних в постанові. По ступеню тяжкості ці ушкодження, як в сукупності, так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вищевказані садна, виявлені у ОСОБА_15 на різних ділянках тіла, цілком могли бути отримані по механізму тертя-ковзання від дії нігтьових пластинок фаланг пальців правої і лівої кисті потерпілої ОСОБА_16 в процесі самооборони, які були заподіяні йому з невеликою силою. Виявлені вищезгадані садна у ОСОБА_15 були заподіяні йому одномоментно. У момент спричинення вищезгаданих тілесних ушкоджень ОСОБА_15 міг розташуватися у вертикальному, горизонтальному, схиленому, на пів-схиленому положенні. Об`єктивних судово-медичних даних, що вказують на наявність тілесних ушкоджень ОСОБА_15 , характерних для самооборони, немає. Свідчення ОСОБА_15 , дані ним в ході проведення слідчого експерименту від 18.07.2013 року в цілому не суперечать судово-медичним даним, як в механізмі нанесення йому тілесних ушкоджень, так і в способі їх спричинення, і відповідають об`єктивним судово-медичним даним, отриманим в ході судово-медичної експертизи /т. 2 а.с. 144-146/.
- висновком експерта від 19.07.2013 року № 258-МК/185-ЗМт/13, відповідно до якого при судово-медичній експертизі двох шкіряних лоскутків з області передньої поверхні шиї від трупа ОСОБА_16 з метою виявлення металів контактно-дифузійним методом (кольорових відбитків) на одній контаграммі фарбувань, характерних для наявності металів заліза, міді, свинцю та нікелю, не з`явилося, а при контролі їх маркерами поза зоною дотику з ушкодженням з`явилося зафарбування заліза, зеленого кольору, міді - чорного кольору, свинцю - красно-оранжевого кольору, нікелю - синьо-фіолетового кольору /т. 2 а.с. 148-149/.
- висновком судово-медичної криміналістичної експертизи від 31.07.2013 року № 259-МК/185-ЗМт/13, згідно якого рани на кожних лоскотах, отриманих від трупа ОСОБА_16 , є різаними ранами, які утворилися від дії гострого предмета, що має ріжучі властивості /т. 2 а.с. 150-151/.
- висновком експерта від 17.09.2013 року № 185-Змт/13 встановлено, що при дослідженні тіла ОСОБА_16 виявлено наступні тілесні ушкодження: шиї - проникаюча колото-різана рана на передній поверхні шиї у верхній третині, з ушкодженням судин і органів шиї; кінцівок - ділянка травматичного набряку м`яких тканин в проекції лівого колінного суглоба, на тлі якого вбачаються множинні садна. Вказана вище проникаюча колото-різана рана на передній поверхні шиї має ознаки при життєвості її утворення, і утворилася в результаті одноразової дії плоского клинка колюче-ріжучего знаряддя, односторонньо- гострого, загостреного, такого, що має «П»-образний обушок, додатковий надріз донизу від основної рани на передній поверхні шиї справа утворився від дії того ж предмета, що має різальні властивості і цілком могли бути заподіяні ножем, і відповідають терміну давності від подій 16.07.2013 року, в строк і при обставинах, вказаних в постанові. Вищезгадана ділянка травматичного набряку м`яких тканин в проекції лівого колінного суглоба, з наявністю множинних садн в цій утворився від дії тупого предмета або в результаті по механізму тертя-ковзання (садна), індивідуальні особливості яких своїй травмуючій поверхні не відобразилися, можливо, в результаті падіння ОСОБА_16 на тверду поверхню грунту лівим колінним суглобом, з подальшим тертям-ковзанням, і відповідають терміну давності від подій 16.07.2013 року, в строк і при обставинах, вказаних в постанові. Причиною смерті ОСОБА_16 стало вищезгадане проникаюче колото-різане поранення шиї, з ушкодженням судин і органів шиї, що привело до розвитку гострої крововтрати, що і стало безпосередньою причиною смерті. Виходячи з динаміки розвитку трупних явищ, смерть ОСОБА_16 настала в період часу з 09 годин 30 хвилин до 10 годин 00 хвилин 16.07.2013 року. Між спричиненням вищезгаданих тілесних ушкоджень і смертю ОСОБА_16 прямий причинний зв`язок і смерть її настала від проникаючого колото-різаного поранення на передній поверхні шиї, що привело до розвитку гострої крововтрати, що і стало безпосередньою причиною смерті. Вищезгадане проникаюче колото-різане поранення на передній поверхні шиї, з ушкодженням судин і органів шиї кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя. По ступеню тяжкості вищезгадана ділянка травматичного набряку м`яких тканин в проекції лівого колінного суглоба, множинні садна в цій зоні, як в сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вищезгадані тілесні ушкодження на тілі трупа ОСОБА_16 заподіяно одномоментно. В момент спричинення проникаючого колото-різаного поранення шиї, з ушкодженням судин і органів шиї ОСОБА_16 цілком могла розташовуватись в горизонтальному положенні на животі, обличчям вниз по відношенню до нападаючого. Можна стверджувати, що вищезгадані ушкодження на одязі та тілі трупа ОСОБА_16 цілком могли утворитися в результаті боротьби. Свідчення підозрюваного ОСОБА_15 , дані ним в ході проведення слідчого експерименту 17.08.2013 року в цілому не суперечать судово-медичним даним, як в механізмі нанесення тілесних ушкоджень так і в способі їх спричинення. При судово-медичній експертизі в області мочки правої та лівої вушної раковини ОСОБА_16 є по 1 рубцю округлої форми, в діаметрі по 0,2 см, у центрі яких є точкові отвори, які свідчать про те, що загибла за життя носила прикраси у вигляді сережок /т. 2 а.с. 158-162/.
- висновком імунологічної експертизи від 05.08.2013 року № 2159-И/13, з якого вбачається, що на спідниці ОСОБА_16 виявлена кров, що властива їй самій. Від ОСОБА_15 та ОСОБА_14 кров походити не могла /т. 3 а.с. 10-12/.
- відповідно до висновку цитологічної експертизи від 05.08.2013 року № 593-Ц, при проведенні якої встановлено, що речовина, вилучена під час огляду місця події, є рвотними масами, групову належність яких встановити не представилось можливим /т. 3 а.с. 26-31/.
- речовими доказами, які були оглянуті та досліджені у судовому засіданні.
Зазначені письмові докази сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.
Аналізуючи покази потерпілого, представника потерпілого, свідків, суд дійшов висновку про те, що їх покази співпадають одне з одним, не суперечать фактичним обставинам встановленим по справі, підстав оговорювати ОСОБА_14 , ОСОБА_15 судом не встановлено , а тому суд вважає їх достовірними. Не вірити показанням допитаних у судовому засіданні потерпілого, представника потерпілого та свідків підстав у суду не має.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.
Відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.
Згідно ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Відповідно до п.п. 6, 11 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК України) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні. Якщо під час розбою чи вимагання було умисно заподіяно тяжке тілесне ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, або останнього було умисно вбито, дії винної особи належить кваліфікувати за сукупністю злочинів - за частиною четвертою статті 187 чи статтею 189 КК України і частиною другою статті 121 або пунктом 6 частини другої статті 115 КК України.
Заслухавши усі показання, дослідивши докази, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_15 обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, доведено.
Крім того, ОСОБА_15 вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб і його дії необхідно кваліфікувати за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Сукупністю зазначених вище, досліджених в судовому засіданні доказів, у їх взаємозв`язку, в повному обсязі підтверджується вина ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
Крім того, ОСОБА_14 вчинила злочин, передбачений п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто умисне вбивство, а саме умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Твердження обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , захисника останньої - адвоката ОСОБА_11 щодо непричетності, необізнаності ОСОБА_14 про злочинні наміри ОСОБА_15 , а також її посилання на свій психічний стан в момент скоєння ОСОБА_15 злочинів, не приймаються судом до уваги і розцінюються судом як обраний нею спосіб захисту, що не спростовує її винність у вчиненні інкримінованих їй злочинів, а також не впливає на тяжкість покарання за вчинені злочини.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_14 раніше працювала листоношею у відділенні поштового зв`язку Борова Зміївського району ЦПЗ № 7 м. Харкова Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта». Під час слідчого експерименту від 18.07.2013 року ОСОБА_15 вказував на те, що ОСОБА_14 розповідала йому, що періодично службовий автомобіль привозить до відділення грошові кошти, які в подальшому отримують листоноші і самостійно, без охорони, розносять їх громадянам. В липні 2013 року у ОСОБА_30 та ОСОБА_14 склалося скрутне матеріальне становище та вони неодноразово стали обговорювати шляхи його покращення. Окрім наявності декількох невиплачених кредитів у будинку ОСОБА_14 через несплату боргу АК «Харківобленерго» відключили постачання електроенергії. Крім того, ОСОБА_14 , яка мала 2 малолітніх дітей, перебувала у стані вагітності, а постійного джерела доходів ні вона, ні ОСОБА_15 не мали. З відеозаписів слідчих експериментів за участю ОСОБА_15 останній вказував на ділянку місцевості, де виявили труп потерпілої ОСОБА_16 яка має рівчак - єдиний на дорозі с. Борова - с. Водяне Зміївського району Харківської області і який не можливо одразу помітити, що свідчить про ретельний підбір місця вчинення злочину, при цьому, саме ОСОБА_14 є постійною мешканкою с. Борова Змїівського району Харківської області і добре знає дану місцевість. Свої свідчення обвинувачений ОСОБА_15 розпочав з 13.07.2013 року, що повністю співпадає з його показаннями під час досудового розслідування та відеоматеріалами слідчих експериментів за його участю від 01.08.2013 року та 17.10.2013 року, коли він повідомляв про першу їх з ОСОБА_14 спробу нападу на листоношу. Крім того, при першому слідчому експерименті від 18.07.2013 року ОСОБА_15 взагалі не говорив про золоті сережки, які були зняті з потерпілої ОСОБА_16 , оскільки не знав про їх існування, так як саме ОСОБА_14 заволоділа прикрасами загиблої. Саме в цей момент на капцях ОСОБА_14 залишилися плями крові, які відповідно до судових експертиз, досліджених в судовому засіданні та визнаних належними доказами, належать саме потерплій, що спростовує показання обвинуваченої, про те, що вона взагалі не підходила до трупу ОСОБА_16 і не бачила, що відбувається між потерпілою та ОСОБА_15 . Також, припущення ОСОБА_14 , що кров, яка належить потерпілій, могла потрапити на її капці, коли обвинувачена підходила до ОСОБА_15 з метою відтягнути його від потерпілої, спростовуються висновками експертизи, дослідженої в судовому засіданні та показаннями допитаного в судовому засіданні експерта, який показав, що з отриманих потерпілою саден, які утворилися в ході боротьби між нею та ОСОБА_15 , кров не виділялася, а відповідно кров на капці ОСОБА_14 потрапила біля місця знаходження трупу. Крім цього, в показаннях ОСОБА_15 та ОСОБА_14 є розбіжності, в тому числі стосовно того, що ОСОБА_14 не підходила до річки, в той же час ОСОБА_15 стверджував, що коли він прийшов до річки, ОСОБА_14 була вже там. Твердження ОСОБА_14 стосовно її психічного стану та боязні агресії з боку ОСОБА_15 не приймаються судом до уваги, оскільки, ОСОБА_14 характеризується як вольова особа, саме вона переносила викрадені грошові кошти та в подальшому обміняла їх в обмінному пункті в м. Харкові.
Твердження ОСОБА_15 про відсутність попередньої змови з ОСОБА_14 на вчинення злочинів, а також стосовно того, що він хотів лише пограбувати листоношу є необґрунтованими, оскільки відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. Якщо група осіб за попередньою змовою мала намір вчинити крадіжку чи грабіж, а один з її учасників застосував або погрожував застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, то дії цього учасника належить кваліфікувати як розбій, а дії інших осіб - відповідно як крадіжку чи грабіж за умови, що вони безпосередньо не сприяли застосуванню насильства або не скористалися ним для заволодіння майном потерпілого.
Так, ОСОБА_14 весь час знаходилася поруч з ОСОБА_15 та своїми діями підтримувала дії останнього при їх розбійному нападі на листоношу ОСОБА_16 , крім того, в подальшому саме ОСОБА_14 дістала із сумки, яка знаходилася у неї в руках та передала ОСОБА_15 заздалегідь заготовлений ніж, яким останній наніс смертельні поранення потерпілій ОСОБА_16 .Після цього, вони заволоділи майном, як самої потерпілої, так і ввіреним їм майном у зв`язку з виконанням нею службових обов`язків, їх дії правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 187 КК України.
Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно з ч.1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Так, посилання обвинуваченої ОСОБА_14 , про визнання недопустимими, у якості доказів показів обвинуваченого ОСОБА_15 які він надав під час досудового розслідування,оскільки на той момент вони мешкали разом, та вона вважає, що він не повинен був давати покази проти членів сім`ї, не знайшло свого підтвердження, оскільки як встановлено під час судового розгляду покази обвинуваченого ОСОБА_15 одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.

Таким чином, суд розцінює покази обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 як спосіб захисту та вважає, що вони свідчать про їх бажання ухилитися від кримінальної відповідальності за фактичне вчинене кримінальне правопорушення.

Відповідно до пункту 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого. (Рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).
Отже, виходячи з принципів забезпечення права на захист, змагальності сторін і свободи подання суду доказів і доведеності перед судом їх переконливості, а також оцінюючи докази, подані стороною обвинувачення та захистом з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що правова кваліфікація дій ОСОБА_15 , ОСОБА_14 доведена стороною обвинувачення перед судом поза розумними сумнівами.
З огляду на вищевикладене, суд виходить із сукупності всіх обставин, скоєних обвинуваченими злочинів, і вважає, що вина ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в інкримінованих їм злочинах повністю доведена.
Таким чином, скоєні ОСОБА_14 кримінальні правопорушення-злочини суд кваліфікує за:

ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу(розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Скоєні ОСОБА_15 кримінальні правопорушення-злочини суд кваліфікує за:

ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу(розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_14 , згідно зі ст.66 КК України, слід визнати скоєння злочину жінкою в стані вагітності.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України,судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_15 , згідно зі ст.66 КК України, щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, слід визнати рецидив злочинів.

Вивчаючи відомості про особу обвинуваченої, суд встановив, що ОСОБА_14 раніше не судима, одружена, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується негативно.

Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 12.08.2013 року № 648 ОСОБА_14 у теперішній час та у період часу, до якого відноситься правопорушення, що інкримінується ОСОБА_14 , перебувала поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, могла осмислювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_14 по своєму психічному стану у застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.
Вивчаючи відомості про особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_15 раніше судимий, одружений, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується негативно.

Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_15 від 19.08.2013 року № 670, останній у теперішній час ознак психоза та слабоумства не виявляє, а виявляє дисоціальний розлад особистості, а також виявляє симуляцію поведінки. За своїм психічним станом може осмислювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відноситься правопорушення, що інкримінується ОСОБА_15 , він перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг осмислювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_15 по своєму психічному стану у застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує /т. 3 а.с. 55-57/.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_14 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про її особу, сукупність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливо лише в умовах ізоляції її та поміщення на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу, при цьому суд вважає за можливе не призначати їй максимальне покарання, передбачене Законом.

В зв`язку з тим, що обвинувачена скоїла декілька кримінальних правопорушень, ні за одне із яких вона засуджена не була,суд вважає за необхідне призначити покарання за правилами ч.1 ст. 70 КК України.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_14 призначається покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити їй запобіжний захід у вигляді тримання від вартою.

Суд вважає за необхідне строк покарання обвинуваченій ОСОБА_14 обчислювати з 17 липня 2013 року та відповідно до положень ч.5ст.72 КК України суд зараховує у строк відбування покарання обвинуваченій строк попереднього ув`язнення з 17.07.2013 року по день набрання вироком законної сили та проводить його з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_15 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про її особу, сукупність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливо лише в умовах ізоляції його та поміщення на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

В зв`язку з тим, що обвинувачений скоїв декілька кримінальних правопорушень, ні за одне із яких він засуджений не був,суд вважає за необхідне призначити покарання за правилами ч.1 ст. 70 КК України.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_15 призначається покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити йому запобіжний захід у вигляді тримання від вартою.

Суд вважає за необхідне строк покарання обвинуваченому ОСОБА_15 обчислювати з 17 липня 2013 року та відповідно до положень ч.5ст.72 КК України суд зараховує у строк відбування покарання обвинуваченому строк попереднього ув`язнення з 17.07.2013 року по день набрання вироком законної сили та проводить його з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Щодо цивільного позову суд дійшов наступного висновку.
Акціонерне товариство «Укрпошта» в особі Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» звернулося з цивільним позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином в сумі 39498 грн. 13 коп., яка складається з викрадених грошових коштів в сумі 39 113 грн. 44 коп., вартості викрадених товарів роздрібної торгівлі на суму 361 грн. 69 коп. та вартості викрадених знаків поштової оплати на суму 23 грн. Як вбачається з матеріалів справи товари роздрібної торгівлі були повернуті Укрпошті, а на грошові кошти в сумі 11010 грн., 1700 доларів США, 670 євро, які вилучені у обвинувачених та зберігаються в камері зберігання Харківського обласного управління Ощадбанку . Відповідно до офіційного курсу НБУ станом на момент скоєння злочину 1700 доларів США в гривневому еквіваленті становило 13588 грн. 10 коп., а 670 євро - 6971 грн. 35 коп. З урахуванням вказаного загальна сума вилучених коштів становила 31569 грн. 45 коп. За таких обставин позов слід задовольнити частково в сумі 7951 грн. 68 коп.
Потерпілий ОСОБА_18 звернувся з цивільним позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, який в подальшому уточнив та просив стягнути з обвинувачених моральну шкоду в сумі 100000 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Положеннями ст. 23 ЦК України передбачене право особи на відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.1995 року (з наступними доповненнями та змінами) моральна шкода це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльності інших осіб.
З урахуванням викладеного, виходячи з душевних страждань та фізичного болю, які зазнав потерпілий, змін у його життєвих стосунках, порушення його покою, додаткових зусиль, які необхідні були для організації життя в цей період, враховуючи тяжкість скоєного обвинуваченими кримінального правопорушення та наслідки для потерпілого, суд вважає розумним та справедливим цивільний позов в частині стягнення моральних збитків задовольнити повністю та стягнути з обвинувачених моральну шкоду у розмірі 100000 грн.
Стягнути з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в рівних частинах з кожного на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області судові витрати на проведення судових експертиз № 40 від 15.10.2013 р. в розмірі 1838 грн. 75 коп., № 28 від 27.07.2013 р. в розмірі 733 грн. 50 коп., № 34 від 10.10.13 р. в розмірі 978 грн. 88 коп., № 32 від 10.10.2013 р. в розмірі 611 грн. 80 коп., всього 4162 (чотири тисячі сто шістдесят дві) грн. 93 коп., на користь Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України судові витрати на проведення судових експертиз № 20-580 від 10.09.2013 р. в сумі 3677 грн. 50 коп., № 20-581 від 10.09.2013 р. в сумі 1529 грн. 50 коп., № 20-582 від 10.09.2013 р. в сумі 2942 грн., а всього 8148 (вісім тисяч сто сорок вісім) грн. 79 коп.
Питання щодо скасування арешту майна суд вирішує відповідно до вимог ст. 174 КПК України

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_14 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст. 187, п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України та призначити їй покарання

за ч.4 ст. 187 КК України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного їй майна.

за п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України - у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного їй майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання - у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного їй майна.

Строк покарання ОСОБА_14 обчислювати з 17 липня 2013 року, зарахувавши в строк строк попереднього ув`язнення з 17 липня 2013 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України
Запобіжний захід ОСОБА_14 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою під вартою в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)».

ОСОБА_15 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст. 187, п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України та призначити йому покарання

за ч.4 ст. 187 КК України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного їй майна.

за п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України - у виді 15 (п`ятнадцяти ) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання - у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк покарання ОСОБА_15 обчислювати з 17 липня 2013 року, зарахувавши в строк строк попереднього ув`язнення 17 липня 2013 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України
Запобіжний захід ОСОБА_15 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою під вартою в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)».

Цивільний позов Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» про стягнення майнової шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 солідарно на користь Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» майнову шкоду в сумі 7951 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят одну) грн. 68 коп.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_18 про відшкодування моральної шкоди задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 солідарно на користь ОСОБА_18 моральну шкоду в сумі 100000 (сто тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в рівних частинах з кожного судові витрати на проведення судових експертиз в сумі 8148 (вісім тисяч сто сорок вісім) грн. 79 коп.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 19 липня 2013 року на мобільний телефон «SAMSUNG-Е1182» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , із сім-картками «МТС» та «Life» скасувати та конфіскувати у власність держави.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 19 липня 2013 року на паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_15 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_14 - скасувати
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 19 липня 2013 року на грошові кошти в національній валюті України, а саме: номіналом 5 гривен в кількості 10 пачок з етикеткою 1000 аркушів; купюри номіналом 50 гривень в кількості 28 штук; купюри номіналом 2 гривні в кількості 83 штуки; купюри номіналом 10 гривень в кількості 2 штук; купюри номіналом 200 гривень в кількості 8 штук; купюри номіналом 1 гривня в кількості 4 штуки; купюри номіналом 20 гривень в кількості 1 штука; купюри номіналом 100 гривень в кількості 28 штук (загальна сума складає 6010 гривень); грошові кошти в валюті США в сумі 1700 доларів, а саме:купюри номіналом 100 доларів США в кількості 17 штук; грошові кошти в валюті Європейського Союзу в сумі 670 Євро, а саме: купюри номіналом 200 Євро в кількості 1 штука; купюри номіналом 100 Євро в кількості 1 штука; купюри номіналом 50 Євро в кількості 3 штук; купюри номіналом 20 Євро в кількості 11 штук скасувати та повернути Акціонерному товариству «Укрпошта» в особі Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта».
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 19 липня 2013 року на мобільний телефон «SAMSUNG-С 3050» IMEI: НОМЕР_5 , із сім-карткою «МТС» та картою пам`яті на 2 Гб, без аксесуарів до нього; мобільний телефон «Nokia 6101» IMEI: НОМЕР_6 , із сім-карткою «МТС», без карти пам`яті та аксесуарів до нього, що належить ОСОБА_14 - скасувати та конфіскувати у власність держави.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 19 липня 2013 року на два квитки на залізничний транспорт «Харків-Запоріжжя» на 16.07.2013 року, листок з розкладом руху поїздів, блокнот, платіжне доручення №61, повістка про виклик до суду, пара сережок жовтого металу, жіночу сумку-скасувати.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 23 липня 2013 року на трудові книжки НОМЕР_7 та НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_14 , які знаходяться в матеріалах кримінальної справи, сумку ОСОБА_14 ; кредитну картку «Приват Банк» НОМЕР_9 ; договори фінансового кредиту №№ 2529, 2929 та 2507 між ОСОБА_31 та ПП «ВАТ «Фінінвест»» з квитанціями за номерами №№ 011215, 010305, 010270 з ломбарду «Ютар»; договір про надання ПАТ «Приват Банк» позичальнику ОСОБА_32 строкового кредиту (кредитна картка НОМЕР_8); договір № 0 про надання споживчого кредиту ПАТ «Укрсиббанк» ОСОБА_32 на суму 3862,50 грн.; договір № 149145 про користування електричною енергією; два повідомлення про відключення електроустановки; акт про порушення № 02-04648, складений АК «Харківобленерго»; рішення Зміївського районного суду від 16.04.2013 р. про стягнення з ОСОБА_32 грошових коштів на користь АК «Харківобленерго»; позовну заяву АК «Харківобленерго» до Зміївського районного суду з додатками; дві квитанції №№ 42801/з25 та 42801/з27- платник ОСОБА_32 , отримувач - ВАТ «ПЛАТИНУМ БАНК»; кредитний договір № 1697 між ВАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_32 ; кредитний договір № 1271 між ВАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_32 ; лист - повідомлення від ТОВ «Укрфінанси» до ОСОБА_32 про розгляд справи у суді позовної заяви у зв`язку з невиплатою неї кредиту; лист ВАТ «Платинум Банк» до ОСОБА_32 ; позовну заяву ВАТ «Платинум Банк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_32 -скасувати.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 23 липня 2013 року на мобільні телефони «Simens A55»; «Noksa 6280», «Simens A55», «Samsung D900», «Sumsung S3650», «Nokia 6300»; пластикову картку з «PIN» ТА «PUK» кодами до сім карти з номером НОМЕР_10 ; пластикову картку з «PIN» та «PUK» кодами до сім карти з номером НОМЕР_11 , які були вилучені в ході обшуку в домоволодінні ОСОБА_14 - скасувати та конфіскувати у власність держави.
Речові докази:
-скляну пляшку з-під напою «SHAKE»; скляну пляшку коричневого кольору об`ємом 0,5 л; пластикову пляшку білого кольору, ємкістю 1,5 мл.; картонний коробок білого кольору з малюнком синього кольору з надписом «ERUIT HOUSE ORANGES»; пластикову пляшку з-під напою «ENERGO»; аркуш паперу, які знаходяться в камері схову Комінтернівського районного суду м. Харкова - знищити;

-жіночу футболку, спідницю, труси та кеди ОСОБА_16 , які знаходяться в камері схову Комінтернівського районного суду м. Харкова - повернути потерпілому ОСОБА_18 а в разі відмови - знищити;

-капці, які були на ОСОБА_14 в момент вчинення кримінального правопорушення, що знаходяться в камері схову Комінтернівського районного суду м. Харкова - знищити;

-мобільний телефон «SAMSUNG-Е1182» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , із сім-картками «МТС» та «Life», без карти пам`яті та аксесуарів до нього, який належить ОСОБА_15 , які знаходяться в камері схову Комінтернівського районного суду м. Харкова конфіскувати в власність держави;

-мобільний телефон «SAMSUNG-С 3050» IMEI: НОМЕР_5 , із сім-карткою «МТС» та картою пам`яті на 2 Гб, без аксесуарів до нього; мобільний телефон «Nokia 6101» IMEI: НОМЕР_6 , із сім-карткою «МТС», без карти пам`яті та аксесуарів до нього, що належить ОСОБА_14 , які знаходяться в камері схову камері схову Комінтернівського районного суду м. Харкова конфіскувати у власність держави;

-два квитки на залізничний транспорт «Харків-Запоріжжя» на 16.07.2013 року, які знаходяться в камері схову Комінтернівського районного суду м. Харкова - знищити;

-2 банки консервів «сардина»; 3 банки консервів «шпроти»; 3 пачки мила «шик»; 3 бруска мила «шик»; 4 бруска мила «друг», пачку прального порошку «Лотос»; 2 пачки прального порошку «SARMA»; 2 банки «згушенки»; вафлі «Полюс» в кількості 10 штук; упаковку чаю «За Дінамо»; печиво « 33 корови» в кількості 5 штук; печиво «Марія» в кількості 3 штук; перець чорний мелений в кількості 3 штук; вафлі «Супер Драйв» в кількості 3 штук; макаронні вироби «Зірочка» в кількості 2 упаковок; макаронні вироби «Локшина» в кількості 1 упаковки; зефір «Жако» в кількості 1 пачки, які знаходяться у начальника Борівського відділення ОСОБА_24 , вважати повернутими;

-коробку (посилку) з написом «клуб сімейного досугу» з книгою, на ім`я ОСОБА_33 , яка передана їй - вважити їй повернуто;

-велосипед марки «Україна», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_18 - вважати повернутим;

-поліетиленовий пакет з грошовими коштами номіналом 5 гривен в кількості 10 пачок з етикеткою 1000 аркушів; купюри номіналом 50 гривень в кількості 28 штук; купюри номіналом 2 гривні в кількості 83 штуки; купюри номіналом 10 гривень в кількості 2 штук; купюри номіналом 200 гривень в кількості 8 штук; купюри номіналом 1 гривня в кількості 4 штуки; купюри номіналом 20 гривень в кількості 1 штука; купюри номіналом 100 гривень в кількості 28 штук (загальна сума складає 6010 гривень); купюри номіналом 100 доларів США в кількості 17 штук; купюри номіналом 200 Євро в кількості 1 штука; купюри номіналом 100 Євро в кількості 1 штука; купюри номіналом 50 Євро в кількості 3 штук; купюри номіналом 20 Євро в кількості 11 штук (загальна сума 670 Євро), які знаходяться на зберіганні в камері схову Харківського обласного управління Ощадбанку - повернути Українському державному підприємству поштового зв`язку «Укрпошта» в особі Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта»;

-пару золотих сережок ОСОБА_16 , які знаходяться в камері схову Комінтернівського районного суду м. Харкова- повернути потерпілому ОСОБА_18 ;

-трудові книжки НОМЕР_7 та НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_14 , які знаходяться в матеріалах кримінальної справи, сумку ОСОБА_14 ; кредитну картку «Приват Банк» НОМЕР_9 ; договори фінансового кредиту №№ 2529, 2929 та 2507 між ОСОБА_31 та ПП «ВАТ «Фінінвест»» з квитанціями за номерами №№ 011215, 010305, 010270 з ломбарду «Ютар»; договір про надання ПАТ «Приват Банк» позичальнику ОСОБА_32 строкового кредиту (кредитна картка НОМЕР_8); договір № 0 про надання споживчого кредиту ПАТ «Укрсиббанк» ОСОБА_32 на суму 3862,50 грн.; договір № 149145 про користування електричною енергією; два повідомлення про відключення електроустановки; акт про порушення № 02-04648, складений АК «Харківобленерго»; рішення Зміївського районного суду від 16.04.2013 р. про стягнення з ОСОБА_32 грошових коштів на користь АК «Харківобленерго»; позовну заяву АК «Харківобленерго» до Зміївського районного суду з додатками; дві квитанції №№ 42801/з25 та 42801/з27- платник ОСОБА_32 , отримувач - ВАТ «ПЛАТИНУМ БАНК»; кредитний договір № 1697 між ВАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_32 ; кредитний договір № 1271 між ВАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_32 ; лист - повідомлення від ТОВ «Укрфінанси» до ОСОБА_32 про розгляд справи у суді позовної заяви у зв`язку з невиплатою неї кредиту; лист ВАТ «Платинум Банк» до ОСОБА_32 ; позовну заяву ВАТ «Платинум Банк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_32 , які знаходяться в камері схову Комінтернівського районного суду м. Харкова повернути ОСОБА_14 ;

-мобільні телефони «Simens A55»; «Noksa 6280», «Simens A55», «Samsung D900», «Sumsung S3650», «Nokia 6300»; пластикову картку з «PIN» ТА «PUK» кодами до сім карти з номером НОМЕР_10 ; пластикову картку з «PIN» та «PUK» кодами до сім карти з номером НОМЕР_11 , які були вилучені в ході обшуку в домоволодінні ОСОБА_14 та які знаходяться в камері схову Комінтернівського районного суду м. Харкова конфіскувати у власність держави;

-трудову книжку НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_15 , яка знаходиться в матеріалах кримінальної справи повернути ОСОБА_15 ;

-медичну картку на ім`я ОСОБА_15 , яка знаходиться в камері схову камері схову Комінтернівського районного суду м. Харкова повернути ОСОБА_15 ;

-особову карту № НОМЕР_13 на ім`я ОСОБА_16 ; книгу обліку поштових відправлень № 109 ф. 55 ОС Водяне в 1 томі на 48 аркушах; розрахунок працівника поштового зв`язку на ім`я ОСОБА_16 на 1 аркуші; квитанції про сплату послуг в кількості 12 штук; положення про відділення поштового зв`язку Борова, затверджене 14.10.2011 року наказом ЦПЗ № 7 за № 1237, коробку з-під мобільного телефону з IMEI: НОМЕР_14 - повернути Акціонерному товариству «Укрпошта» в особі Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» - у разі відмови - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженим та прокурору.

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Судді-
ОСОБА_2

ОСОБА_3