Код суду 233 Справа № 233/6348/18
Вирок
Іменем України
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Костянтинівка Донецької області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, який до затримання працював за трудовим договором ТОВ «Мадеса» пакувальником, працездатного, в силу ст.89 КК України не судимого, який зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-
10 жовтня 2018 року у вечірній час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшов в гості до раніше знайомих ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які знаходились за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та вживали спиртні напої.
Цього ж дня, приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 зайшов до зазначеної квартири, у приміщенні коридору, де у вказаний день та час між ним і ОСОБА_7 виникла сварка, під час якої ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав відчувати неприязнь по відношенню до ОСОБА_6 , на підставі чого у ОСОБА_7 виник злочинний намір спрямований на завдання останньому тяжкого тілесного ушкодження.
ОСОБА_7 негайно реалізуючи свій злочинний умисел, будучі в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , у приміщенні коридору вищевказаної квартири, на тумбочці взяв кухонний ніж та утримуючи його в лівій руці, наніс один удар в область животу ОСОБА_6 , внаслідок чого заподіяв потерпілому проникаючу колото-різану рану передньої черевної стінки з ушкодженням тонкого кішківника, що за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, але, відповідно до ст.63 Конституції України, надавати суду пояснення, відповідати на питання, виступати у судових дебатах і від останнього слова відмовився без пояснення причин своєї відмови. Лише на запитання захисника відповів, що щиро шкодує про вчинене, вину свою визнає.
Незважаючи на таку позицію обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає, що вина останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у показав потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_9 та в сукупності письмових доказів, досліджених та перевірених в судовому засіданні.
Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 10 жовтня 2018 року, під вечір, він йшов додому по вул. Громова, де біля одного з будинків на балконі зустрів ОСОБА_10 , яка вказала на під`їзд, де перебували ОСОБА_11 і раніше не знайомий йому ОСОБА_12 . Він привітався з ними, познайомився з ОСОБА_12 . Після, ОСОБА_13 пішов додому, а вони разом з ОСОБА_12 пішли за дім випити спиртного. Потім ОСОБА_12 запросив його до ОСОБА_11 у гості. В коридорі квартири АДРЕСА_2 , він побачив ОСОБА_13 у нетверезому агресивному стані, який лаявся зі своєю мамою. Він зробив ОСОБА_13 з цього приводу зауваження, на що отримав від нього удар в область живота. Після чого, він відчув тепло в області удару, і присів. Спочатку він не зрозумів, що удар був нанесений ножем та не бачив, де ОСОБА_13 узяв ніж, оскільки все відбулося дуже швидко. Після удару, зрозумівши, що ОСОБА_13 наніс йому удар ножем, злякавшись за себе, він побіг до балкону, розбив скло та вистрибнув на землю, у зв`язку з чим пошкодив собі плече. Що відбувалося далі він не пам`ятає. Претензій до ОСОБА_7 він не має, просить покарати його на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_11 є його рідним племінником, з потерпілим раніше не був знайомий, знає лише, що його звуть ОСОБА_14 . Більше двох місяців потому він прийшов до сестри і ОСОБА_13 у гості, де разом вживали спиртні напої. Потім, коли вийшли до під`їзду покурити, зустріли ОСОБА_14 з яким у ОСОБА_13 назрівав конфлікт. З метою недопущення конфлікту, він пішов разом з ОСОБА_14 випити, а ОСОБА_13 пішов додому. Повернувшись до квартири АДРЕСА_2 у ОСОБА_14 з ОСОБА_13 знову назрів конфлікт. Коли вони стояли близько один до одного, ОСОБА_13 рукою вдарив ОСОБА_14 . Але ножа він у ОСОБА_13 не бачив. Він за руку почав відтягувати ОСОБА_13 , а потім усвідомивши неладне, пішов з квартири. Як потерпілий вистрибував з балкона він не бачив. Чим конкретно і куди наніс ОСОБА_13 удар потерпілому також не бачив. В ході проведення слідчого експерименту на статисті приблизно показував, куди був нанесений удар. Потерпілий ОСОБА_13 удари не наносив.
Під час проведення огляду місця події 10 жовтня 2018 року в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що на відстані 160 см від входу у квартиру і 53 см від правої стінки виявлено фрагмент клинка виготовленого з металу, що має зубчасте лезо і нашарування речовини бурого кольору. На відстані 168 см від входу та 130 см від правої стіни виявлено рукоятку із частиною клинка, яка складається з двох пластикових частин із нашаруванням речовини бурого кольору. На дерев`яній лутці праворуч виявлено нашарування речовини бурого кольору на висоті 55 см від підлоги. У вітальні прямо перед входом розташовано крісло і журнальний стіл, на якому знаходяться порожні склянки і чарки. На рухомій рамі розбитого вікна балкону виявлено нашарування речовини бурого кольору. На відстані 220 см від стіни будинку під вікном оглядаємої квартири було виявлено елементи розбитого скла і нашарування речовини бурого кольору на ґрунті (а.п. 67-76).
Під час проведення огляду 11 жовтня 2018 року в хірургічному відділенні КУ «Центральна районна лікарня», при огляді особистих речей потерпілого ОСОБА_6 на передній частині джинсів виявлено плями з речовиною бурого кольору, з переднього боку знизу на футболці мається пляма розміром 15 см х 8 см бурого кольору, поряд з плямою на футболці виявлено механічне пошкодження тканини у вигляді різаного отвору (а.п. 77-81).
Під час проведення слідчого експерименту 11 жовтня 2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 в присутності захисника ОСОБА_5 і понятих, ОСОБА_7 пояснював, що 10 жовтня 2018 року він разом з матір`ю ОСОБА_8 та дядьком ОСОБА_9 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , у вітальні розпивали спиртні напої, після чого він пішов до спальні. Приблизно о 18-00 годині до них прийшов ОСОБА_15 та матір покликала його до коридору. Там він побачив матір, у якої на обличчі біля ока було припухле місце та вони кричали один на одного. Після чого ОСОБА_7 взяв лівою рукою кухонний ніж, що знаходився на тумбочці, та вдарив ОСОБА_16 один раз в живіт. Що відбувалось далі він погано пам`ятає. Вони продовжували боротися, після чого ОСОБА_17 відштовхнув його та пішов в сторону балкону, вибив чи видавив скло, намагався злізти з балкону, проте не утримався та упав на землю. Під час слідчого експерименту ОСОБА_7 за допомогою статиста вказав механізм нанесення ножем удару ОСОБА_17 та місце розташування ОСОБА_17 в момент нанесення ним удару (а.п. 102-106).
В ході проведення слідчого експерименту 16 жовтня 2018 року за участю свідка ОСОБА_9 , останній вказав, що 10 жовтня 2018 року разом із сестрою ОСОБА_8 та її сином ОСОБА_7 за місцем їх мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , розпивали спиртні напої. Приблизно о 17-20 годині разом із ОСОБА_7 він вийшов на вулицю покурити, де зустріли ОСОБА_18 , з яким раніше знайомий не був. Передельський та ОСОБА_17 почали між собою сперечатися. Обидва були в стані алкогольного сп`яніння. Після чого ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_14 прогулятися і вони пішли. Приблизно о 18-30 годині вони повернулися додому до ОСОБА_11 . Між ОСОБА_14 та ОСОБА_11 раніше був конфлікт. Потім ОСОБА_13 вдарив ОСОБА_14 в живіт, але він не бачив чим саме. ОСОБА_14 почав осаджуватися та ліг на підлогу. ОСОБА_9 почав відтягувати Передельського від ОСОБА_14 . Тоді ОСОБА_12 зрозумів, що ОСОБА_11 вдарив ОСОБА_14 ножем. Після чого ОСОБА_14 пішов до зали, а Передельський за ним. Цей конфлікт відбувався всього до 2 хвилин. Під час слідчого експерименту ОСОБА_9 за допомогою статиста показала місце розташування ОСОБА_17 під час нанесення йому удару ОСОБА_7 (а.п. 120-125).
Відповідно до висновку експерта № 145 по документам від 15 листопада 2018 року спираючись на данні наданої історії хвороби № 4232/1747 хірургічного відділення КУ ЦМЛ № 5 м. Костянтинівка на ім`я ОСОБА_6 , 1982 р., даних протоколів слідчих експериментів за участю підозрюваного ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_6 була спричинена проникаюча колото-різана рана передньої черевної стінки з ушкодженням тонкого кішківника, яка утворилась внаслідок однократної дії колюче-ріжучого предмету, можливо у термін та за обставини, указаних в ухвалі та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як не безпечні для життя. Різана рана лівого плеча, яка утворилася внаслідок однократної дії ріжучого предмета можливо у термін та за обставини, указаних в ухвалі та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Закритий перелом правої ключиці, який утворився внаслідок дії тупих предметів та відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, потребуючий для свого лікування термін більш 21 дня (3х тижнів). У наданій історії хвороби вказано, що потерпілий поступив до хірургічного відділення 10.10.2018 о 19.25. Зі слів співробітників швидкої медичної допомоги травма близько 17.00. Час отримання тілесних ушкоджень може бути встановлений слідчим шляхом. Згідно записам в історії хвороби у потерпілого малась рана розміром 2,0х1,5 см, виходячи з цього можна припустити, що травмуючий предмет мав ширину клинка не менш ніж 1,5 см. Хід раньового каналу, його довжина та напрямок в наданої історії хвороби не вказано. Локалізація тілесного ушкодження доступна для його утворення шляхом самостійного нанесення удару власною рукою. Будь-яких даних про те, що потерпілий вчиняв самостійні дії в наданій історії хвороби не вказано. Схема ушкоджень додається. Проникаюче колото-різане поранення живота могло утворитися за обставин, вказаних підозрюваним ОСОБА_7 в ході проведення з ним слідчого експерименту, однак підозрюваний не вказав механізму утворення різаної рани правого плеча та перелому правої ключиці. За обставинами, на які вказував свідок ОСОБА_9 судити про механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілого не має можливості, оскільки свідок не бачив в руках підозрюваного ножа (а.п. 128-130).
Відповідно до висновку експерта № 1127 від 09 листопада 2018 року при дослідженні марлевого тампону зі змивом (об`єкт №2) вилученого з лутки в приміщенні квартири АДРЕСА_2 знайдена кров людини; на марлевому тампоні зі змивом (об`єкт № 3) вилученого з рухомої частини скла вікна балкону квартири за адресою: АДРЕСА_1 , знайдена кров людини; на марлевому тампоні зі змивом (об`єкт № 1) з поверхні правої ноги ОСОБА_7 , вилученого 10.10.2018 року під час затримання ОСОБА_7 , знайдена кров людини. При серологічному дослідженні слідів крові в об`єктах №№ 1,2,3 в них виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Отриманий результат дослідження не виключає можливість походження вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою крові 0 з антигеном Н та ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. Враховуючи отримані результати дослідження та групову приналежність крові потерпілого ОСОБА_6 не виключена можливість походження слідів об`єктів № 1,2,3 за рахунок крові ОСОБА_6 , оскільки виявлений антиген Н в вказаних слідах є групоспеціфічним для його крові (а.п.134-136).
Відповідно до висновку експерта № 1126 від 09 листопада 2018 року при дослідженні зразка крові ОСОБА_7 встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.п.138-139).
Відповідно до висновку експерта № 1125 від 09 листопада 2018 року при дослідженні зразка крові ОСОБА_6 встановлена група 0 з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 (а.п.141-142).
Відповідно до висновку експерта № 1079 від 20 листопада 2018 року при дослідженні фрагменту клинка та рукоятки з фрагментів клинка від ножа встановлено, що на фрагменті клинку ножа (об`єкт № 1) встановлена наявність крові та визначений білок людини. Клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені. Статева належність крові на слідах на фрагменті клинку ножа (об`єкт № 1) не встановлена через відсутність формених елементів крові, при визначенні її групової належності в даних слідах виявлено антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Враховуючи вищевказані результати дослідження, можливо висловитися, що кров в слідах на фрагменті клинку ножа (об`єкт № 1) могла походити від особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0 можливо і від потерпілого ОСОБА_6 , беручи до уваги його групову характеристику крові. На фрагменті клинку ножа, який закріплений на рукоятці (об`єкт № 2) встановлена наявність крові та визначений білок людини. Клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені. На рукоятці ножа (об`єкт № 3) наявність крові не встановлена, клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені. Статева належність крові в слідах на фрагменті клинку ножа, який закріплений на рукоятці (об`єкт № 2) не встановлена через відсутність формених елементів крові, при визначенні її групової належності в даних слідах виявлено антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Враховуючи вищевказані результати дослідження, можливо висловитися, що кров в слідах на фрагменті клинку ножа, який закріплений на рукоятці (об`єкт № 2) могла походити від особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0 можливо і від потерпілого ОСОБА_6 , беручи до уваги його групову характеристику крові. Даних про походження слідів крові на фрагмені клинку ножа, який закріплений на рукоятці (об`єкт № 2), від підозрюваного ОСОБА_7 не отримано, оскільки антиген А, який є групо специфічним антигеном його крові, не виявлений (а.п.146-150).
Згідно висновку судової психолого- психіатричної експертизи № 1077 від 24 жовтня 2018 року ОСОБА_7 , 1980 року народження, в період часу, що відповідає інкримінованому правопорушенню, хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, слабоумством не страждав. Виявляв емоційно-нестійкий розлад особистості, ускладнений психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром алкогольної залежності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, що відповідає інкримінованому правопорушенню, ОСОБА_7 в стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_7 хронічним психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дій та керувати ними. В застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує. В період часу, що відповідає інкримінованому правопорушенню, ОСОБА_7 в стані фізіологічного афекту (сильного душевного хвилювання) не знаходився. В період часу, що відповідає інкримінованому правопорушенню, ОСОБА_7 не знаходився в стані вираженої емоційної напруги (стресу, фрустрації та т.п.), яка могла би послужити психологічною основою для сильного душевного хвилювання. У ОСОБА_7 присутні вищезазначені індивідуально-психологічні характеристики, які суттєвим чином впливають на його поведінку, свідомість та діяльність. Під час проведення психолого-психіатричного дослідження ОСОБА_7 пояснював що підрізав людину, перебував в стані алкогольного сп`яніння, події не пам`ятає, випив багато 700 гр. самогону ( а.п. 155-160).
В ході проведення слідчого експерименту 13 листопада 2018 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , останній вказав, що 10 жовтня 2018 року приблизно о 18-30 годині проходив біля будинку АДРЕСА_3 та на балконі побачив ОСОБА_10 , яка привіталась з ним та запропонувала познайомитися з її братом ОСОБА_19 . Останній вийшов на вулицю и вони разом придбали спиртне та трохи випили за будинком. Після цього ОСОБА_12 запросив його у гості. Після того як вони зайшли до квартири АДРЕСА_4 , де проживають ОСОБА_20 , в коридор вийшов ОСОБА_7 , який знаходився в стані алкогольного сп`янінні. Він почав погана висловлюватися в бік своєї матері ОСОБА_8 . ОСОБА_6 зробив Передельському зауваження, після чого останній накинувся на нього. ОСОБА_17 відштовхнув його від себе та намагався заспокоїти, але ОСОБА_11 знов на нього накинувся і вдарив його лівою рукою в область живота, як з`ясувалось ножем, проте не він не бачив звідки ОСОБА_11 його взяв. ОСОБА_17 впав, а ОСОБА_11 був зверху. Після чого ОСОБА_17 побіг до балкону та вистрибнув на землю. Під час падіння він отримав перелом ключиці та порізав руку склом, що розбилось під час того, як він його вибивав. Під час слідчого експерименту ОСОБА_6 за допомогою статиста показав місце його розташування та механізм нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень (а.п. 162-166).
Відповідно до висновку експерта № 145/161 по документам від 23 листопада 2018 року на підставі вивчення описової частини висновків експерта № 145 від 15.11.2018 р. на ім`я ОСОБА_6 , 1982 р., даних протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого, проникаюче колюче-ріжуче поранення живота могло утворитись внаслідок нанесення удару ножем в указану область, так як вказує потерпілий ОСОБА_6 в ході проведення з ним слідчого експерименту. Судово-медична експертиза не може виключити факт утворення перелому правої ключиці внаслідок падіння з висоти 3 поверху, разом з цим неможливо виключити і інший механізм утворення цього ушкодження. Судово-медична експертиза не може виключити факт утворення різаної рани правого плеча внаслідок дії уламків скла. Разом з цим неможливо виключити інший механізм утворення цього ушкодження. Матеріалів про те, що мало місце падіння з балкону та ушкоджень правого плеча уламками скла слідчим не надано (а.п. 168).
Отже, перелічені вище перевірені в судовому засіданні докази, не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є належними, бо стосуються обставин, що мають значення для кримінального провадження, є допустимими, бо отримані у законному порядку, та є достовірними, оскільки узгоджуються між собою, з них послідовно та логічно вбачаються встановлені судом обставини події кримінального правопорушення, при яких ОСОБА_7 будучи в стані алкогольного сп`яніння 10 жовтня 2018 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, точний час не встановлено, умисно, на грунті раптово виниклих неприязних сосунків, кухонним ножем, утримуючи його в лівій руці, заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Разом з тим, наданий як доказ стороною обвинувачення протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 11 жовтня 2018 року, суд визнає недопустимим доказом, оскільки перед початком слідчої дії свідку не було роз`яснено право, передбачене ст. 63 Конституції України, не свідчити проти рідного сина ОСОБА_7 .
Враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність досліджених доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну беззаперечну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за обставин, встановлених судом.
Підстав, у відповідності до ч.3 ст. 337 КПК України для виходу за межі висунутого обвинувачення, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Тож, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 121 КК України - як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином проти життя і здоров`я особи, які Конституцією України віднесені до найвищих соціальних цінностей; обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винного, який в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем мешкання характеризується в цілому задовільно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд визнає щире каяття, оскільки незважаючи на те, що обвинувачений відмовився від надання показів, суд, спостерігаючи за його поведінкою, дійсно побачив щире розкаяння останнього у вчиненому злочині.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд визнає - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно досудової доповіді з інформацією про соціально - психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_7 , складеної Костянтинівським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області, рівень ризику вчинення останнім повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як дуже високий. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально - виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Тож, враховуючи вищенаведене, приймаючи до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_7 , з урахуванням даних його особи, який в силу ст. 89 КК України є не судимим, за місцем мешкання характеризується в цілому задовільно, щиро покаявся у вчиненому, вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння; позицію потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання; але враховуючи тяжкість злочину і суспільно-небезпечні наслідки дій обвинуваченого у вигляді тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя потерпілого; суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.1 ст.121 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів; і неможливим, в силу вищевикладених обставин застосувати, до нього ст. 75 КК України, оскільки на переконання суду виправлення обвинуваченого неможливе без реального відбуття покарання.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальних витрат по кримінальному провадженню, відповідно до ст.ст. 122-124 КПК України не має.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарання(№6)» Донецької області - до набрання вироком законної слід залишити без змін.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 50, 65- 67 КК України, ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 10 жовтня 2018 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарання(№6)» Донецької області до набрання вироком законної сили - залишити без мін.
Речові докази:
- фрагмент клинка ножа, рукоятку з фрагментом ножа, змиви речовини бурого кольору з поверхні дерев`яної лутки, скла вікна балкону, з правої ноги ОСОБА_7 , зразок ґрунту, зразки крові ОСОБА_7 , ОСОБА_6 знищити;
- футболку чоловічу і джинси чоловічі, що належать потерпілому ОСОБА_6 повернути останньому як законному володільцю;
- футболку чоловічу білого кольору, що належить ОСОБА_7 повернути останньому як законному володільцю;
- карту пам`яті об`ємом 16 Гб з відеофайлами проведення слідчих дій зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії вироку суду. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя : ОСОБА_1