Кримінальне провадження № 1-кп/760/1400/18
Справа № 760/8704/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю сторін:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_11 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
28.12.2002 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
05.12.2007 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі,
19.10.2011 Сокальським районним судом Львівської області за ст. ст. 391, 71 КК України на 1 рік 1 місяць 1 день позбавлення волі;
26.08.2015 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;
02.11.2017 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 2 ст. 84 КК України звільнений від відбування покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_11 , будучи раніше судимий, 01.09.2017, приблизно о 19 год., реалізуючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, прибув до буд. АДРЕСА_3 , піднявся на балкон кв. АДРЕСА_4 , розташованої на другому поверсі, де, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викруткою віджав металопластикові двері балкону, через які проник до кв. АДРЕСА_5 . Перебуваючи у квартирі за вказаною адресою, ОСОБА_11 викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: золотий ланцюжок, вагою 5,44 г, вартістю 3 400 грн., пару сережок з металу білого кольору з камінням «Сваровські», вартістю 3 000 грн., пару сережок з металу білого кольору з камінням «Кварцит», вартістю 4 000 грн., кулон з камінням «Кварцит», вартістю 2 000 грн., ланцюжок з срібла, вартістю 900 грн. В цей час ОСОБА_11 був виявлений мешканцем квартири - неповнолітнім ОСОБА_7 . ОСОБА_11 , розуміючи, що його дії викриті, дістав з кишені штанів предмет, схожий на ніж, який направив у бік ОСОБА_7 , таким чином погрожуючи останньому застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я. ОСОБА_7 , сприймаючи дії ОСОБА_11 , як реальну загрозу для свого життя чи здоров`я, надав останньому можливість вийти з квартири через вхідні двері. Після того, як ОСОБА_11 вийшов з квартири, дії останнього були виявлені ОСОБА_6 , який наказав ОСОБА_11 зупинитись, проте, останній, демонструючи ОСОБА_6 предмет, схожий на ніж, тим самим погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я, подолавши таким чином волю ОСОБА_6 до опору, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 13 300 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково і показав, що 01.09.2017 він прибув до одного з будинків по АДРЕСА_6 . На будинку знаходилась газова труба, яка проходила біля балкону другого поверху. Він зайшов у під`їзд, де знаходилась квартира, до якої він вирішив проникнути, подзвонив у вхідні двері, двері ніхто не відчинив. Вийшовши на вулицю, він, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, по газовій трубі піднявся на балкон другого поверху, викруткою, яку мав при собі, віджав скло, через яке проник до квартири. У шафі кімнати почав шукати речі В цей час почув, що до будинку під`їхав автомобіль. Визирнувши у вікно, побачив господаря квартири, після чого, направився до виходу з квартири, де стикнувся з молодим хлопцем ОСОБА_7 . Він намагався вийти з квартири, проте, ОСОБА_7 не випускав. Тому він дістав з кишені розкладний набір для догляду за нігтями, відкрив пилку для нігтів, довжиною приблизно 8 см, яку показав ОСОБА_7 , наказавши випустити його, ОСОБА_12 , з квартири. Після чого, вибіг з квартири, де на сходах стикнувся з чоловіком ОСОБА_6 . Останній почав кричати, що з сином, на що він відповів, що все нормально, після чого, втік. Вказує, що у квартирі залишив свій мобільний телефон, речей з квартири не викрадав.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, його винуватість повністю підтверджується зібраними у провадженні і дослідженими в суді наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 суду, що 01.09.2017, приблизно о 19 год., він під`їхав до будинку за місцем свого проживання. Зателефонував сину ОСОБА_7 , якого попросив допомогти підняти покупки. За деякий час він побачив на балконі своєї квартири, розташованої на 2 поверсі, свого сина і раніше незнайомого ОСОБА_11 , які бились. Він побіг до під`їзду, на сходах між першим і другим поверхом стикнувся з ОСОБА_11 , якого схопив, в руці ОСОБА_11 тримав ніж. Він крикнув сину, чи цілий останній, на що почув голос сина «так». Він відпустив ОСОБА_11 , останній втік. У кімнаті квартири була порушена обстановка, зникли прикраси. На столі кімнати знаходився мобільний телефон ОСОБА_11 . На дверях балкону був слід віджиму. Вважає, що ОСОБА_11 проник до його квартири по газовій трубі. Біля балкону була знайдена металева фомка.

Показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 суду, що 01.09.2017 вдень він повернувся з навчання і ліг відпочивати. Приблизно о 19 год. йому зателефонував батько ОСОБА_6 . Він почув у кімнаті шум. Зайшовши до кімнати, він побачив раніше незнайомого ОСОБА_11 , який, розмовляючи по мобільному телефону, копирсався у речах шафи. Побачивши його, ОСОБА_11 кинув мобільний телефон і побіг на балкон, він побіг за останнім. На балконі ОСОБА_11 відштовхнув його і направився до виходу з квартири. Біля вхідних дверей ОСОБА_11 дістав ніж і наказав не підходити. Він, злякавшись, зупинився і підняв руки. ОСОБА_11 вибіг з квартири, де зіштовхнувся з батьком ОСОБА_6 , після чого втік. Він і батько піднялись до квартири, викликали поліцію. У кімнаті квартири була порушена обстановка, зникли прикраси. Під балконом знайшли металеву фомку.

Показаннями законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 суду, що 01.09.2017 їй зателефонував чоловік ОСОБА_6 і повідомив, що квартиру обікрали. По поверненню додому, вона побачила порушену у кімнаті обстановку, зникли її прикраси: два ланцюжка, дві пари сережок, кулон.

Показання потерпілих повністю узгоджуються з доказами, дослідженими в суді.

Даними протоколу прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 01.09.2017 по обставинам крадіжки майна, поєднаної з проникненням у житло.

Даними протоколу огляду місця події від 01.09.2017, у відповідності до яких в ході огляду кімнати кв. АДРЕСА_5 виявлена порушена обстановка, двері шафи відкриті, на столі виявлений і вилучений мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору. Двері балкону містять сліди взлому, виявлена і вилучена металева фомка.

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12.10.2017, у відповідності до яких ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_11 , як особу, яка 01.09.2017 проникла до його квартири.

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 29.11.2017, у відповідності до яких неповнолітній ОСОБА_7 за участю законного представника впізнав ОСОБА_11 , як особу, яка 01.09.2017 проникла до його квартири.

Даними протоколу огляду предмету від 07.09.2017, а саме мобільного телефону «Самсунг» чорного кольору, належного ОСОБА_11 .

Наведені докази у провадженні суд вважає належними і допустимими.

В судовому засіданні обвинувачений вказував, що майно потерпілого не викрадав, лише проник до квартири з такою метою.

Разом з тим, такі доводи обвинуваченого спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , даними суду, які є послідовними і не містять між собою суперечностей, що після проникненням ОСОБА_11 до їх квартири зникли золоті і срібні прикраси. ОСОБА_8 чітко описала ознаки викрадених прикрас та їх кількість. Підстав для оговорення ОСОБА_11 потерпілими в судовому засіданні не встановлено.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений показав, що пилка для нігтів, яку потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 сприйняли як предмет, схожий на ніж, не містила загрози для їх життя чи здоров`я, а тому позиція потерпілих є необґрунтованою.

Аналізуючи доводи обвинуваченого, суд дійшов наступних висновків.

Диспозицією ст. 187 КК України передбачено, що розбій це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазначала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.

Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства.

В судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_11 були розпочаті як крадіжка, проте, були виявлені потерпілим ОСОБА_7 , і незважаючи на це, були продовжені ОСОБА_11 з метою заволодіння чужим майном.

Крім того, ОСОБА_11 в ході заволодіння чужим майном погрожував потерпілим застосуванням предмета, схожого на ніж. В результаті його демонстрації, подолав опір потерпілих та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Такі дії ОСОБА_11 були сприйняті потерпілими як реальна загроза їх життю чи здоров`ю.

Таким чином, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 187 КК України, оскільки ОСОБА_11 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість вчиненого, дані про особу винного, раніше судимого, в тому числі, і за вчинення корисливих злочинів проти власності, неодруженого, офіційно не працюючого, за місцем реєстрації характеризується посередньо.

У відповідності до висновку судово психіатричного експерта № 183 від 15.03.2018 у період часу, до якого відноситься діяння, і у теперішній час ОСОБА_11 виявляв і виявляє ознаки «Емоційно нестійкого розладу особистості» та «Синдром залежності внаслідок вживання опіоїдів», міг і може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

Також при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує думку потерпілого ОСОБА_6 .

За викладеним, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_11 покарання, яке вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експерта.

В судовому засіданні сторона захисту просила звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 84 КК України, мотивуючи, що останній має ряд тяжких хвороб, які дають суду підстави для звільнення засудженого від відбування призначеного покарання.

Аналізуючи наведену позицію захисту суд вважає наступне.

Ч. 2 ст. 84 КК України передбачено, що особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Як зазначено у цьому вироку, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_11 , є особливо тяжким, судом досліджені обставини справи з наданням відповідної оцінки.

З приводу даних про особу обвинуваченого, суд приймає до уваги, що ОСОБА_11 вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02.11.2017 звільнявся від відбування покарання за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на підставі ч. 2 ст. 84 КК України. Разом з тим, перебуваючи під судом у наведеній справі до ухвалення судом вироку вчинив 01.09.2017 інкриміноване діяння.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26.08.2015 ОСОБА_11 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, проте, протягом іспитового строку 11.07.2016 вчинив нову крадіжку, за яку був засуджений 02.11.2017 зі звільненням від покарання на підставі ч. 2 ст. 84 КК України.
Крім того, після звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 84 КК України ОСОБА_11 07.03.2018 затриманий за підозрою у вчиненні ч. 3 ст. 185 КК України, на даний час кримінальне провадження розглядається Дніпровським районним судом м. Києва.
На переконання суду, наведені дані про особу обвинуваченого ставлять під сумнів наявність у ОСОБА_11 бажання стати на шлях виправлення і не вчиняти нових злочинів проти власності.
Суд також враховує, що в матеріалах справи відсутні відомості про неможливість подальшого утримання ОСОБА_11 під вартою за станом його здоров`я, а тому суд вважає, що стороною захисту не надані достатні дані, які перешкоджають ОСОБА_11 відбувати покарання у виді позбавлення волі.

Разом з цим, при встановленні підстав для звільнення ОСОБА_13 від призначеного покарання в ході виконання вироку вказане питання може бути розглянуто судом в порядку ст. ст. 537, 539 КПК України.

Таким чином, суд не вбачає підстав для застосування у даному кримінальному провадженні положень ч. 2 ст. 84 КК України.

За викладеним, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років шість місяців з конфіскацією майна, яке належить йому на праві власності.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 обчислювати з 09.03.2018 року.

Речові докази у провадженні:

-мобільний телефон «Самсунг» повернути ОСОБА_11 ;

-металеву фомку знищити;

-сліди папілярних узорів залишити в матеріалах провадження.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1830,22 грн.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Головуюча:

Судді: