Справа № 645/3612/15-к
Провадження № 1-кп/645/20/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року судова колегія Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_13 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и л а:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_12 звернувся до суду із клопотанням, яким просив призначити по справі судову молекулярно-генетичну експертизу на предмет наявності на вилучених боєприпасах індивідуальних ознак (слідів) конкретних осіб або особи. На вирішення експертів поставити наступні питання:
- чи є на вилучених 26.02.2015 року за адресою: АДРЕСА_1 , вибухонебезпечних предметах та речовинах клітини з ядрами, придатні для дослідження?

- в разі наявності придатних для дослідження клітин з ядрами встановити їх належність конкретній особі?

В обґрунтування клопотання ОСОБА_12 посилався на те, що 26.02.2015 року в квартирі за місцем його мешкання був проведений обшук без відповідного дозволу суду, в ході якого були знайдені та вилучені корпуси гранат, запали до них, пластид та детонатор. Після проведення відповідної експертизи було встановлено, що в ході обшуку за місцем його мешкання було вилучено два корпуси гранати «Ф-1» з тротилом масою 50-56 грам, придатні для вибуху; два запали до гранат типу «УЗРГМ-2»; предмет, схожий на детонатор; пластична речовина на основі гексогену, масою 1309 грам. Проте, в протоколі обшуку від 26.02.2015 року за місцем його мешкання було вилучено 800 грам пластиду, в підозрі у вчиненні злочину від 26.02.2015 року пластиду було близько 2 кг., в протоколі огляду речових доказів маса пластиду 1050 грам. Враховуючи, що вилучені в ході обшуку речі йому не належать та в нього не зберігались, виникла необхідність в призначенні експертизи, в зв`язку з чим до суду було подано вказане клопотання.

Інші обвинувачені та їх захисники підтримали заявлене клопотання.
Прокурор, потерпілих ОСОБА_6 та представник потерпілих адвокат ОСОБА_7 проти призначення експертизи заперечували.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до наступного.

За умовами ч. 1 ст. 244 КПК України, у разі якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, сторони кримінального провадження мають право звернутися з клопотанням про проведення експертизи до слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявністю підстав, передбачених ст. 242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи.

Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом МОЗ від 17 січня 1995 р. № 6, і виконуються лікарями та судово-медичними експертами імунологами.

Пото-жирові відбитки на різноманітних предметах це, по-суті, складна речовина, основу якої становлять піт і жир конкретної людини. Тобто клітини з ядрами у таких виділеннях відсутні. Однак об`єктами судово-медичних генотипоскопічних досліджень виступають не самі виділення в чистому вигляді, а їх сліди на речових доказах. Ці сліди, що утворилися не від короткочасного контакту із шкірою людини, а протягом якогось певного, іноді доволі тривалого, часу. Отже, коли необхідно провести ДНК- аналіз за слідами поту або пото-жирових відбитків, такі сліди, перш за все треба дослідити у відділенні судово-медичної цитології на наявність ядровмісних клітин.

Слідчий або суд, які призначають судово-медичну експертизу, повинні враховувати, що успішне виділення ДНК і подальше її типування можливе лише у випадку, коли речові докази правильно вилучені і правильно зберігалися до направлення їх на дослідження. У природному стані, тобто в такому, в якому ДНК перебуває у клітині живого організму, вона являє собою високомолекулярну структуру безперервну довгу молекулу. В слідах на речових доказах ДНК завжди перебуває у деградованому стані, розпадається на фрагменти різної довжини, надто за умов перебування у вологому стані або під дією високої температури. Тому для відбору і направлення на дослідження біологічних зразків варто залучати спеціалістів у галузі судової медицини. Вилучення та зберігання речових доказів повинні відповідати вищевказаним Правилам.

Таким чином, для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи із використанням ДНК-аналізу з метою встановлення належності на вилучених 26.02.2015 року за адресою: АДРЕСА_1 , вибухонебезпечних предметах та речовинах клітин з ядрами конкретній особі, повинні були б бути зафіксованими в ході їх первинного вилучення згідно правил пакування біологічних зразків з письмовим закріпленням в протоколі огляду всіх ознак цих речових доказів з подальшою їх обробкою порошковими проявниками для виявлення предметів-носіїв для подальшого проведення ДНК-аналізу. В ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 вищевказані дії з виявлення і закріплення можливих біологічних зразків, згідно правил криміналістики в ході дізнання та досудового слідства не здійснювалися.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 244, 372 КПК України, судова колегія

п о с т а н о в и л а:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 про проведення судової молекулярно-генетичної експертизи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали складено 11.04.2019 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3