КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/583/2019 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши із застосуванням відеоконференцзв`язку з ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали подання в.о. начальника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» ОСОБА_8 , погоджене головою спостережної комісії при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, без скасування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з вищою освітою, розлученого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 27 вересня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 27 вересня 2018 року у задоволенні подання в.о. начальника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» ОСОБА_8 , погоджене головою спостережної комісії при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_7 відмовлено.

Згідно з ухвалою суду, ОСОБА_7 01.02.2016 вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.03.2016 ОСОБА_7 зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення з 01.01.2016 по 10.03.2016 у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку покарання - 01.02.2016 року. Кінець строку покарання -23.12.2019 року. 1/2 строку покарання - 23.12.2017 року.

Із спільного подання Державної установи «Кагарлицької виправної колонії (№115)» та спостережної комісії при Кагарлицькій райдержадміністрації Київської області вбачається, що засуджений ОСОБА_7 прибув у ДУ «КВК (№ 115)» 11 травня 2016 року та працевлаштований робітником на дільниці майстерні по розпиловці деревини. За час відбування покарання характеризується позитивно, завдану роботу виконував добросовісно, до праці відноситься добре, заходи виховної спрямованості відвідує регулярно. Так за час перебування в місцях позбавлення волі має п`ять заохочень та чотири дисциплінарні стягнення, які зняті та погашені в установленому законом порядку, з огляду на що ОСОБА_7 довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення, однак з чим суд 1-ї інстанції не погодився.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.02.2016 року, умовно-достроково, задовольнивши тим самим подання.

Посилається на положення ч. 14 ст. 134 КВК України, згідно яких ОСОБА_7 вважається таким, що не має стягнень.

Вважає, що своїм ставленням до праці ОСОБА_7 довів, що став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу захисника та просив її задовольнити, думку прокурора, який проти неї заперечував, провівши судові дебати, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим і на думку колегії суддів, суд 1-ї інстанції вказаних вимог закону дотримався.

Згідно зі ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за необережний тяжкий злочин.

Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Крім того, під час вирішення питання про умовно дострокове звільнення, суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про відшкодування матеріальних збитків.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні подання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , обґрунтував своє рішення тим, що процес виправлення засудженого не досяг тієї стадії, коли покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.

Такий висновок суду узгоджується з доказами, які містяться у матеріалах провадження, оскільки суд може дати висновок про виправлення засудженого, ґрунтуючись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, в не лише за останній час, про який йдеться в поданні, що і було зроблено судом 1-ї інстанції.

Також колегія суддів враховує, що застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального кодексу України, і що не є обов`язком суду, а правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу засудженого для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Так, відповідно до характеристики, затвердженої начальником Кагарлицької виправної колонії 05.07.2018 вбачається, що за період перебування в колонії засуджений ОСОБА_7 чотири рази допустив порушення вимог режиму відбування покарання. Після проведеної з ним додаткової виховної роботи почав змінювати в кращу сторону своє ставлення до відбування покарання, усвідомив помилковість своїх суджень, поведінка засудженого стала більш правослухняною та стабільною. Працевлаштований різноробочим на дільниці майстерні. П`ять раз заохочувався. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботу з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою.

28.12.2017 комісією установи розглядалося питання щодо застосування до засудженого ОСОБА_7 . УДО згідно ст. 81 КК України, та було відмовлено у застосуванні даної пільги в зв`язку з тим, що засуджений не довів своє виправлення. На даний час засуджений не допускає порушень, вимог пожежної безпеки і безпеки праці, пройшов курс підготовки до звільнення. Із рідними та близькими підтримує зв`язки шляхом телефонних розмов, побачень. На профілактичному обліку в установі не перебуває.

Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу, що і врахував суд 1-ї інстанції, приймаючи своє рішення, з яким колегія суддів погоджується, оскільки суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, матеріали провадження не містять даних про те, що він став на шлях виправлення, і доводи апеляційної скарги цього висновку суду не спростовують.

З урахуванням викладеного, ухвала Кагарлицького районного суду Київської області від 27 вересня 2018 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 27 вересня 2018 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: _______________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4