Справа №576/831/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/124/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2018 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрезден, Німеччина, українця, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, працюючого у ТОВ «Юридична фірма «Ост Партнерс», проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Апеляційного суду Сумської області надійшли апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 в яких:

- захисник просила вирок суду відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , скасувати у зв`язку з істотними порушеннями судом вимог кримінального процесуального закону та у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а кримінальне провадження відносно нього закрити;

- обвинувачений просив вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким його визнати не винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Крім цього, обвинувачений просив колегію суддів повторно допитати свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , оскільки на його думку, надані ними в ході судового розгляду справи, покази суперечать одні одним.

Також, обвинувачений просив визнати не допустимими доказами його вини:

- протокол виготовлення несправжніх (спеціальних імітаційних) засобів від 08.02.2017 року;

- протокол відбору зразків спеціальної обробки, огляду, помітки та вручення грошей від 09.02.2017 року;

- протокол про результати відео аудіо контролю місця від 13.02.2017 року;

- протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 13.02.2017 року;

- ухвалу слідчого судді Апеляційного суду Сумської області від 08.02.2017 року;

- протокол обшуку від 09.02.2017 року.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 2 роки, з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з моменту його затримання.

Обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід, у вигляді застави, залишено без зміни до набрання вироком суду законної сили, після чого внесену заставу в сумі 32000 грн., визначено повернути заставодавцю - ОСОБА_16 .

Стягнуто з ОСОБА_8 в рахунок держави 4456,80 грн. процесуальних витрат.

Після вступу вироку в законну силу долю речових доказів вирішено наступним чином: - виконавче провадження № 3244773 повернути до Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області; - чотири імітаційні купюри номіналами 100 доларів США серії КВ49951844 та паперовий конверт з рукописним написом «500» - знищити.

Грошову купюру 100 доларів США серії HJ49901926A конфісковано.

Вилучені у ОСОБА_8 мобільний телефон Sony Ericson з сім-карткою та Sd карткою, грошову купюру 50 доларів США JA25114102A, грошову купюру 20 грн. після вступу вироку в законну силу, визначено конфіскувати в дохід держави в порядку виконання додаткового покарання у виді конфіскації майна.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_9 наголошувала на тому, що висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 базуються на доказах, які є неналежними, та більше того без врахування факту провокації такого злочину.

Так, як вбачається з витягу, підставою для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України злочину стали матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень. Датою та часом внесення таких відомостей є 07.02.2017 року о 18.01 год.

Між тим, 07.02.2017 року о 17.30 год. слідчий з ОВС СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_17 склав протокол прийняття від ОСОБА_10 заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке що готується). Однак, як стало відомо в ході судового розгляду справи, ОСОБА_10 проживає в м. Глухів, він неодноразово виступав заявником по кримінальним провадження з правовою кваліфікацією ст. 368 КК України, співпрацює з правоохоронними органами та саме він повідомив ОСОБА_11 про наявність у нього знайомих у Глухівському міськрайонному відділі ДВС і особисто вирішив звернутись саме до начальника цього відділу ОСОБА_8 тим самим самостійно обравши суб`єкта цього злочину. Саме ОСОБА_10 був ініціатором розмов, зустрічей та передачі коштів обвинуваченому ОСОБА_8 , а власник арештованого автомобіля Асадчий фігурує в якості потерпілого в інших кримінальних провадженнях порушених саме за ч.3 ст. 368 КК України. Захисник переконана у наявності в діях свідка ОСОБА_10 ознак провокації у вчиненні її підзахисним даного злочину, оскільки він впливав на ОСОБА_8 шляхом ініціювання з ним зустрічей, спілкування, особисто визначив ціну, спосіб та місце передачі неправомірної вигоди, його дії були спрямовані на підбурювання до вчинення злочину.

Також, в основу свого вироку судом покладено ряд письмових доказів, які в ході судового розгляду справи не досліджувалися та які стороні захисту, в ході досудового розслідування, не відкривалися, а можливість ознайомитися з ними була вже надана в ході розгляду матеріалів справи судом по суті. Вказане свідчить про порушення ст. 290 КПК України, на які суд уваги не звернув.

Обвинувачений ОСОБА_8 наголошував на своїй не винуватості у вчиненні пред`явленого йому злочину, а також стверджував про те, що стороною обвинувачення, в порушення ст. 290 КПК України, по завершенню досудового розслідування, не було відкрито стороні його захисту ряду документів, які прокурор надав їм для ознайомлення вже в ході судового розгляду справи по суті. Зокрема це: клопотання про надання дозволу на проведення негласної слідчої дії № 17-175 т від 08.02.2017 року; ухвала слідчого судді Апеляційного суду Сумської області № 368 т від 08.02.2017 року; постанова про проведення контролю за вчиненням злочину № 175 т від 08.02.2017 року; супровідний лист № 20-61 вих-18 від 22.01.2018 року; супровідний лист № 59 від 05.02.2018 року; два повідомлення від 22.01.2018 року.

Разом з ними, йому та захиснику не були відкриті і технічний запис проведений відеокамерою до протоколу обшуку від 09.02.2017 року та флеш і оптичний носії до протоколу відео та аудіо контролю про результати аудіо та відео контролю. Не були досліджені вони і судом в ході розгляду справи, а тому, протокол про результати відео та аудіо контролю місця від 13.02.2018 року (а.с. 181-187 т.1) та протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 13.02.2018 року (а.с.179-180 т.1) слід визнати не допустимими доказами його вини.

З огляду на викладене ОСОБА_8 стверджував про неповноту судового розгляду та порушення його права на захист.

Крім цього, до наданих свідком ОСОБА_18 пояснень, суд мав віднестись критично, оскільки така особа є колишнім працівником правоохоронних органів, він брав участь в таємних операціях та може співпрацювати з ними. Його поведінка, по відношенню до нього ОСОБА_8 була активною, а тому їй суд мав надати окрему оцінку. Надані даним свідком пояснення не узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, в тому числі і з поясненнями свідка ОСОБА_11 , який неодноразово приймав участь в якості потерпілого та свідка в справах про вчинення злочинів, пов`язаних з корупцією. Навіть сума завдатку, яку свідок передавав ОСОБА_11 є приблизною 800-1000 дол.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснював про те, що він ОСОБА_8 , начебто написав на конверті суму неправомірної вигоди 500 дол., хоча такий факт, як і факт озвучування йому такої суми та ініціювання з ним розмови про вимагання з нього грошових коштів, він взагалі заперечує. Суд безпідставно, як на доказ його вини послався на цей конверт, оскільки матеріали справи його не містять, а із самого напису на конверті «500» не зрозуміло про яку саме грошову одиницю йде мова (долар, євро, гривня), а тому і розмір не правомірної вигоди, як такий, на думку апелянта, розраховано безпідставно.

Також, важливим є і характер розмов між ним та ОСОБА_18 , аудіо та відео записи яких судом не прослуховувались та не переглядались. Суд обмежився лише оглядом відповідних протоколів їх роздруківки. В той час, ці документи не містять прямих його слів пропозиції про надання неправомірної вигоди. В усіх розмовах ОСОБА_18 виступає активним їх лідером, що на переконання обвинуваченого, дає підстави стверджувати про наявність в діях ОСОБА_18 ознак наполегливості і це не спростовано стороною обвинувачення.

Суд у своєму вироку взяв за основу стенограми про результати аудіо та відео контролю, при цьому сам оптичний запис та флеш носії, на яких вони були зафіксовані, у відповідності до ст. 359 КПК України, суд взагалі не досліджував, що позбавляє можливості встановити, чи вірно відображена суть розмов на них та свідчить про неповноту судового розгляду і не вірне встановлення фактичних обставин справи. При цьому, оскільки протоколи є похідними від записів на оптичні диски та флеш носії, які не відкривались стороні захисту та не досліджувались судом, то їх слід визнати не допустимими доказами. З тих же підстав, не можуть бути взяті до уваги і докази на яких зафіксована його зустріч з ОСОБА_10 .

Також, поза увагою суду лишилась і та обставина, що свідок ОСОБА_10 діяв в інтересах ОСОБА_11 без належного юридичного оформлення, довіреність на продаж автомобіля була оформлена ним 08.02.2017 року, після його звернення до правоохоронних органів. Судом не було встановлено існування об`єктивної підозри того, що він ОСОБА_8 займався злочинною діяльністю або ж схильний до вчинення злочинів.

На думку обвинуваченого суд встановив факт провокації вчинення ним злочину.

Так, 07.02.2017 року ОСОБА_10 подав заяву про вчинення ним злочину, о 18.01 год. цього ж дня відомості про злочин, передбачений ч.3 ст. 368 КК України, було внесено до ЄРДР, 08.02.2017 року, на підставі однієї заяви ОСОБА_10 , прокурором винесена постанова про дозвіл на проведення негласної слідчої дії, цього ж дня 08.02.2017 року лише на цій підставі Апеляційним судом Сумської області було надано дозвіл на проведення негласних слідчих дій аудіо, відео контролю стосовно нього. При цьому, на думку апелянта, вказана ухвала апеляційного суду практично не містить інформації про підстави надання такого дозволу. 07 та 08 лютого 2017 року у правоохоронних органів не було жодної достовірної інформації про те, що він планує, готує або ж вчиняє злочин.

Відповідно до постанови прокурора прокуратури Сумської області ОСОБА_19 про проведення контролю за вчиненням злочину від 08.02.2018 року «..разом з несправжніми (імітаційними) засобами необхідно використати та вручити 100 дол. США, шляхом їх копіювання, помітки спеціальними хімічними речовинами та вручення ОСОБА_10 », однак суду свідок ОСОБА_10 пояснив про те, що 100 дол. США належать йому. Протокол передачі ним цих кошів стороні захисту не відкривався, суд же їх долю вирішив шляхом конфіскації.

Також, суд безпідставно в мотивувальній частині свого рішення, як на докази його вини послався на висновок експерта № 4414 від 20.04.2017 року та протокол освідування особи від 09.02.2018 року, оскільки вони його вину не доводять, а навпаки спростовують.

Інші учасники кримінального провадження, апеляційні скарги на судове рішення не подавали.

Як встановив суд першої інстанції, ОСОБА_8 , працюючи на посаді начальника Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, що віднесена до категорії «Б» посад державної служби, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище та постійно здійснює функції представника органу державного управління, а також виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, використовуючи надану йому владу, 09.02.2017 р., з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 13455 грн., за сприяння у швидкому знятті арешту з автомобіля ОСОБА_11 за наступних обставин.

У провадженні Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебувало виконавче провадження № 3244773 про стягнення аліментів з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_20

18.01.2017 р. старшим державним виконавцем Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_14 , на виконанні у якого перебувало зазначене вище виконавче провадження, було прийнято постанову про арешт майна боржника, у тому числі і автомобіля ОСОБА_11 марки Renault Kangoo.

Наприкінці січня початку лютого 2017 року мешканець м. Глухів ОСОБА_10 , маючи на меті придбати автомобіль дізнався про те, що ОСОБА_11 продає свій автомобіль марки Renault Kangoo та зустрівся з останнім з метою обговорення його вартості і можливості придбання. У ході зустрічі ОСОБА_10 погодився придбати зазначений автомобіль, але ОСОБА_11 повідомив йому, що Глухівським відділом державної виконавчої служби на автомобіль накладено арешт і поки цей арешт діє він не зможе продати цей автомобіль.

06.02.2017 р. ОСОБА_10 звернувся на прийом до начальника Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_8 , якому повідомив про намір купити у ОСОБА_11 автомобіль та поцікавився яким чином можливо зняти з нього арешт. У ході розмови ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_10 , що арешт автомобіля буде знятий лише після погашення наперед повної суми заборгованості ОСОБА_11 по аліментам до повноліття доньки. Також, під час цієї зустрічі ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_10 передати особисто йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 500 доларів США за забезпечення якнайшвидшого зняття арешту з автомобіля, на що останній погодився.

09.02.2017 р. близько 14-ї години ОСОБА_10 прибув до Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, де у своєму службовому кабінеті ОСОБА_8 надав йому реквізити рахунку, на який потрібно було перерахувати визначену ним суму на погашення виплат по аліментам. Здійснивши оплату, ОСОБА_10 повернувся до службового кабінету ОСОБА_8 та передав йому відповідну квитанцію. Після цього ОСОБА_8 надав своєму підлеглому старшому державному виконавцю ОСОБА_14 , на виконанні у якого перебувало це виконавче провадження, вже підготовлену ним постанову про зняття арешту з майна боржника ОСОБА_11 , яку той підписав не перевіряючи фактичне надходження коштів на відповідний рахунок. Далі, ОСОБА_8 особисто затвердив власним підписом та печаткою постанову про зняття арешту з майна боржника і передав один її примірник ОСОБА_10 , а інший пообіцяв у цей же день направити до сервісного центру та особисто там клопотати про якнайшвидше зняття даного арешту. Одразу після цього, ОСОБА_8 у своєму службовому кабінеті, діючи умисно, з корисливих мотивів та метою особистого збагачення, одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду у сумі 500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 13455 грн., за забезпечення швидкого винесення постанови про зняття арешту з автомобіля ОСОБА_11 , видачу йому цієї постанови, особистий контроль процесу зняття арешту, прискорення виконання постанови про зняття арешту з майна боржника.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які вимоги апеляційних скарг підтримали, просили їх задовольнити, оскаржуваний вирок суду скасувати, та провадження у справі закрити, думку прокурора ОСОБА_6 , який проти вимог апеляційних скарг обвинуваченого та захисника заперечив, просив вирок суду залишити без зміни, а апеляційні скарги без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, а також відмовивши у задоволенні клопотання обвинуваченого про повторний допит свідків, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вирок суду, в якому вирішено обвинувачення по суті, повинен відповідати вимогам ст. 370 КПК України і бути законним, тобто бути ухваленим згідно з нормами матеріального права і дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Відповідно до п.п.1, 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначаються, крім іншого, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

На необхідність суворого дотримання зазначеної вимоги закону також вказано у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питання судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» з подальшими змінами. Верховний Суд України наголошує, що в мотивувальній частині вироку потрібно викласти весь обсяг обвинувачення, визнаного доведеним, а також обставини, які визначають ступінь винності кожного з підсудних, їх роль у вчиненні злочину, а після цього - докази, покладені судом в обґрунтування своїх висновків.

Однак, в ході апеляційного перегляду оскаржуваного вироку, колегія суддів встановила, що вказаних вимог закону суд першої інстанції, при судовому розгляді, не дотримався, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неповноту судового слідства.

Так, із вироку суду вбачається, що висновок про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, суд побудував на поясненнях свідків, письмових доказах та на даних, отриманих за результатами проведених негласних слідчих дій.

При цьому, в основу свого рішення про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, суд у вироку, зокрема поклав такі документи :

- витяг з кримінального провадження № 0000066 про внесення 07.02.2017 року о 18.01 год. до ЄРДР відомостей про вчинення злочину;

- постанову про звільнення майна боржника з-під арешту від 09.02.2017 року із супровідним листом, що були видані слідчому ОСОБА_10 під час допиту (а.с. 129-132 т.1);

- протокол виготовлення несправжніх (спеціальних імітаційних) засобів візуально схожих на грошові кошти від 08.02.2017 року (а.с. 133-135 т.1);

- протокол відбору зразків спеціальної обробки, огляду, помітки та вручення грошей від 09.02.2017 року (а.с. 136-141 т.1);

- постанова прокурора від 09.02.2017 року про проведення освідування (а.с. 142 т.1);

- протокол освідування особи від 09.02.2017 року (а.с. 143-147 т.1);

- протокол обшуку від 09.02.2017 року (а.с. 149-163 т.1);

- ухвала Зарічного районного суду м. Суми від 10.02.2017 року про надання дозволу на проведення обшуку (а.с. 148 т.1);

- висновок експерта № 4414 від 20.04.2017 року (а.с. 164-168 т.1);

- довідка Національного банку України від 17.02.2017 року (а.с. 169 т.1);

- довіреність від 08.02.2017 року про уповноваження ОСОБА_11 ОСОБА_10 на вчинення від його імені юридичних дій з продажу авто (а.с. 170-173 т.1);

- лист територіального сервісного центру № 5941(а.с. 174-178 т.1);

- ухвала Апеляційного суду Сумської області від 08.02.2017 року про надання дозволу на проведення відносно ОСОБА_8 негласної слідчої дії, аудіо та відео контролю особи строком на 20 діб;

- протокол про результати аудіо та відео контролю місця за особою від 13.02.2017 року (а.с. 181-187 т.1);

- постанова прокурора від 08.02.2017 року про дозвіл на проведення негласної слідчої дії контроль за вчиненням злочину (а.с. 181-187 т.1);

- протокол про результати контролю за вчиненням злочину від13.02.2017 року(а.с.179-180 т.1);

- копія наказу Головного територіального управління юстиції у Сумській області № 943/04 від 08.04.2016 року (а.с. 205 т.1);

- копія типового положення про відділи державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, затвердженого 12.05.2016 року (а.с. 202-204 т.1).

Також, суд в основу вироку, на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_8 , поклав і речові докази, що були надані стороною обвинувачення в ході розгляду справи, а саме: огляд грошових коштів, що були вилучені у ОСОБА_8 та матеріали виконавчого провадження № 3244773.

Відповідно до ст.358 КПК України : протоколи слідчих (розшукових) дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, якщо в них викладені чи посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, повинні бути оголошені в судовому засіданні за ініціативою суду або за клопотанням учасників судового провадження та пред`явлені для ознайомлення учасникам судового провадження, а в разі необхідності - також іншим учасникам кримінального провадження. Учасники судового провадження мають право ставити запитання щодо документів свідкам, експертам, спеціалістам. Якщо долучений до матеріалів кримінального провадження або наданий суду особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, для ознайомлення документ викликає сумнів у його достовірності, учасники судового провадження мають право просити суд виключити його з числа доказів і вирішувати справу на підставі інших доказів або призначити відповідну експертизу цього документа.

Стаття 359 КПК України передбачає, що відтворення звукозапису і демонстрація відеозапису проводяться в залі судового засідання або в іншому спеціально обладнаному для цього приміщенні з відображенням у журналі судового засідання основних технічних характеристик обладнання та носіїв інформації і зазначенням часу відтворення (демонстрації). Після цього суд заслуховує доводи учасників судового провадження.

Як було встановлено колегією суддів, в ході вивчення матеріалів даного кримінального провадження, зокрема звукозаписів судових засідань, перелічені вище письмові та речові докази судом безпосередньо в ході судового розгляду справи, відповідно до вимог ст. 358-359 КПК України, взагалі не досліджувалися, про що обґрунтовано зазначали обвинувачений та його захисник в своїх апеляційних скаргах.

Такі обставини дають колегії суддів підстави вважати, що в основу висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, суд поклав докази, які були не були ним безпосередньо досліджені в судовому засіданні, тобто з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що висновок суду про вчинення ОСОБА_8 дій, передбачених ч.3 ст. 368 КК України, ґрунтується на однобічному, неповному дослідженні зібраних у справі доказів, оскільки він зроблений без належної перевірки всіх обставин справи й оцінки всієї сукупності доказів, отриманих під час досудового та судового слідства, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено п.п.1, 3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 ст.410 КПК України встановлено, що неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Згідно ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції, в даному випадку, було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неповноту судового слідства, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, що відповідно п.п.1, 3 ч.1 ст.409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення.

Оскільки допущені судом першої інстанції порушення вимог КПК України при судовому розгляді не дають можливості колегії суддів в ході апеляційного перегляду виправити зазначені порушення вимог КПК шляхом дослідження певних доказів, оскільки, як зазначалося вище, порушення стосуються безпосередньо процедури судового розгляду, його принципів та забезпечення прав учасників судового провадження при судовому розгляді в суді першої інстанції, тому керуючись загальними процесуальними засадами кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412; п. 6 ч. 1 ст. 407; п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України.

У зв`язку зі скасуванням вироку по істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, колегія судів, відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України, не входить в обговорення інших доводів апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, та не вирішує наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів. Ці всі доводи апеляційних скарг необхідно перевірити при новому розгляді кримінального провадження по суті суду першої інстанції, та з дотриманням вимог закону постановити законне й обґрунтоване рішення.

Таким чином, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 підлягають задоволенню лише в частині скасування вироку суду.

Крім того, у зв`язку зі скасуванням вироку суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для обрання нового чи зміни раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у виді застави, оскільки таких клопотань від учасників провадження не надходило.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 410, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2018 року відносно ОСОБА_8 , скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неповнотою судового розгляду, а матеріали даного кримінального провадження направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4