№ 1-кс/243/3182/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Мінаєв І.М розглянувши скаргу ОСОБА_1 на лист Слов?янської місцевої прокуратури від 12.12.2018 р., зобов?язання Слов?янської місцевої прокуратури надати документи до суду для ухвалення відносно нього виправдувального вироку та ухвалення відносно нього виправдувального вироку у кримінальній справі,

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області 19.12.2018 р. надійшла скарга ОСОБА_1 на лист Слов?янської місцевої прокуратури від 12.12.2018 р., зобов?язання Слов?янської місцевої прокуратури надати документи до суду для ухвалення відносно нього виправдувального вироку та ухвалення відносно нього виправдувального вироку у кримінальній справі. Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_1 03.12.2018 р. звернувся до Слов?янської місцевої прокуратури з проханням закрити кримінальну справу відносно нього № 44-29651/1 за п.1 ст.6 КПК України (1960 р.) та підготувати документи для звернення до суду для ухвалення виправдувального вироку. 12.12.2018 р. прокурор Слов?янської місцевої прокуратури внесла недостовірну інформацію у лист прокуратури щодо того, що зазначена кримінальна справа щодо нього закрита постановою слідчого від 29.03.2011 р. у зв?язку із відсутністю складу злочину на підставі п.2 ст.6 КПК України. Однак зазначені відомості не відповідають дійсності, кримінальна справа не закрита.

Слов?янським міськрайонним судом з 05.05.2001 р. по 13.12.2004 р. розглядалася кримінальна справа № 44-29651 за обвинуваченням водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч.1 ст.286 КК України. 13.12.2004 р. Слов?янським міськрайонним судом було постановлено вирок, який було скасовано Донецьким апеляційним судом 15.03.2005 р. та направлено кримінальну справу на додаткове розслідування. 16.06.2005 р. зазначена кримінальна справа була прийнята до провадження Донецьким обласним слідчим відділом, з матеріалів якої було виділено кримінальну справу №44-29651/1 за обвинуваченням ОСОБА_1 .

У кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_1 слідчим були здійснені певні процесуальні дії, а згодом жодних процесуальних дій не проводилося і справа залишилася в Слов?янській прокуратурі. Зазначена справа до теперішнього часу не закрита, ОСОБА_1 має статус обвинуваченого у цій кримінальній справі.

Посилаючись на наведені обставини, просив: 1) визнати відповідь Слов?янської місцевої прокуратури від 12.12.2018 р. незаконною, необґрунтованою та несправедливою; 2) зобов?язати Слов?янську місцеву прокуратуру надати документи до суду для ухвалення відносно нього виправдувального вироку у кримінальній справі № 44-29651/1 та 3) ухвалити відносно нього виправдувальний вирок у кримінальній справі № 44-29651/1.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Таким чином, оскільки звернення заявника зі скаргою на лист прокурора від 12.12.2018 р. відбулося після набрання чинності КПК України 2012 р., застосуванню підлягають положення КПК України 2012 року.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення прокурора, як про зупинення досудового розслідування, про закриття кримінального провадження, про відмову у визнанні потерпілим, про застосування заходів безпеки, про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Положенням ч.2 ст.303 КПК України визначено, що скарги на інші рішення прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.314-316 цього Кодексу.

Таким чином, наведений перелік рішень прокурора, які підлягають оскарженню слідчому судді є вичерпним, всі зазначені рішення приймаються прокурором у кримінальному провадженні та за своїм змістом є процесуальними рішеннями. Заявник ОСОБА_1 в свою чергу оскаржує відповідь прокурора, надану йому та ОСОБА_3 як фізичній особі в порядку Закону України «Про звернення громадян». Зазначена відповідь не є процесуальним рішенням, вона не надана в рамках будь-якого кримінального провадження. Таким чином, зазначена відповідь не підлягає оскарженню в порядку, встановленому КПК України. Оскарження дій суб?єкта владних повноважень здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Нормами КПК України окремо не передбачено порядок та підстави звернення особи із заявою про ухвалення відносно неї виправдувального вироку.

Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Згідно з п.10 ч.1 ст.7 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини. Положенням ст.17 КПК України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов?язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Окрім того, до загальних засад кримінального провадження також належить змагальність сторін та диспозитивність. Так, згідно з ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Принцип диспозитивності полягає в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Підсумовуючи вищенаведене, слідчий суддя зазначає, що повноваження слідчого судді здійснюються з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідування та до моменту закінчення досудового розслідування, а саме: закриття кримінального провадження, звернення до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності або звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. ОСОБА_1 оскаржується відповідь прокурора на його заяву, надана в порядку Закону України «Про звернення громадян», яка згідно положень ч.1 ст.303 КПК України не підлягає оскарженню (в порядку, визначеному КПК України). Окрім того, жодною нормою КПК України не передбачено повноважень слідчого судді або суду зобов?язувати прокурора звертатися до суду з матеріалами кримінального провадження, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). В той же час положеннями КПК України не передбачено право особи на звернення до суду із заявою про ухвалення виправдувального вироку у кримінальному провадженні, яке не перебуває на розгляді в суді.

З огляду на вищенаведене, підстави для відкриття провадження у зазначеній скарзі відсутні.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на лист Слов?янської місцевої прокуратури від 12.12.2018 р., зобов?язання Слов?янської місцевої прокуратури надати документи до суду для ухвалення відносно нього виправдувального вироку та ухвалення відносно нього виправдувального вироку у кримінальній справі.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя І.М. Мінаєв