Справа № 369/2236/17
Провадження № 1-кп/369/135/19
В И Р О К
іменем України
17.01.19 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника цивільного відповідача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0005122 від 14.12.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дешки Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, одруженого, який має неповну середню освіту, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:

Відповідно до обвинувального акту, складеного 28.02.2017 року старшим слідчим Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 та затвердженого прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 13.12.2016 року близько 17 години 05 хвилин водій ОСОБА_10 , керуючи автобусом марки «СПВ 17 Рута-ЗНГ», д/н НОМЕР_1 , рухався по вул. Київській в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області зі сторони с. Крюківщина в напрямку м. Боярка та виконував маневр повороту ліворуч в напрямку промислової зони.

Рухаючись у вказаному напрямку, в районі будинку № 77/2 по вул. Київській, ОСОБА_10 проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, а також стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка рухалась по узбіччю.

В результаті ДТП пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому голівки, анатомічної шийки правої плечової кісти, який, відповідно до висновку експерта № 25/Д від 21.02.2017 року, відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для зрощення перелому необхідно термін більше 21 дня.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_10 порушив вимоги п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), пп. «б» п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі), п. 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху), п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.
Порушення водієм ОСОБА_10 вимог п. 1.5, пп. «б» п. 2.3, п. 10.1, п. 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, перебуває в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості, отриманих потерпілою ОСОБА_6 .

За вказаних обставин ОСОБА_10 висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_10 вину у висунутому обвинуваченні не визнав та показав, що він рухався з дотриманням правил дорожнього руху, пішоходи, які рухалась засніженою частиною узбіччя, в тому числі у ОСОБА_6 , повинні були бути обережними. ОСОБА_6 впала, оскільки було слизько, а вона перебігала проїзну частину, коли побачила керовану ОСОБА_10 маршрутку. Він зупинився, підійшов до пішохода, яка впала, та поцікавився її станом. Оскільки ОСОБА_12 сказала, що не потребує допомоги, він поїхав по своєму маршруту. У висунуто йому обвинуваченні просив виправдати.

Потерпіла ОСОБА_6 суду повідомила, що 13.12.2016 року разом з знайомими ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вона поверталась додому з роботи, йшла останньою, всі вони йшли по лівому узбіччю навпроти руху. Коли вийшли з роботи йшли по узбіччю, потім перетнули проїжджу частині, пройшли метрів п`ять. Було слизько, назустріч на великій швидкості рухалась маршрутка, яка збила її на узбіччі, після чого вона опинилась біля стовпа у шоковому стані, водій маршрутки зупинився далеко від місця наїзду. Проїзна частина покрита бетонними плитами, вони йшли по снігу ближче до заборів, отримала удар в плече, від якого її розвернуло та вона впала з висоти власного зросту на спину на сніг. З місця ДТП її забрала швидка. Перед нею за метр йшла ОСОБА_15 , перед ОСОБА_18 . Також повідомила, що протягом робочого дня вона вживала корвалол та барбовал. Спиртні напої на робочому місці не вживала.

В ДТП потерпіла отримала перелом, тому витрачала кошти на лікування у зв`язку з чим заявила позов про відшкодування шкоди, завданої життю та здоров`ю, а також моральної шкоди, в якому просила стягнути солідарно з обвинуваченого ОСОБА_10 та ТОВ «Українська компанія «Династія» 13732,53 грн. матеріальної шкоди, яка є вартістю лікування, а також 15000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Представник цивільного відповідача ТОВ «Українська компанія «Династія» ОСОБА_9 вважала вимоги потерпілої безпідставними, оскільки водій ОСОБА_10 не винуватий в тому, що потерпіла впала, правил дорожнього руху водій не порушував.

Свідок ОСОБА_19 суду повідомила, що 13.12.2016 року вона поверталась разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_16 з роботи додому. Перша Писарська, за нею ОСОБА_15 , остання ОСОБА_12 . Вийшли разом з роботи, пройшли хвилин 5-7, перейшли проїжджу частину, після чого побачили маршрутний автобус, який розвернувся та їхав їм на зустріч, вона встигла розвернутися, мимо неї проїхала маршрутка, яка вважає зачепила ОСОБА_12 . Було темно, слизько, сніг лежав на узбіччі і йшли вони по узбіччю, дорога була почищена грейдером.

Свідок ОСОБА_20 показала, що вона поверталась додому разом зі ОСОБА_12 , смеркалось, їхала маршрутка на великій швидкості, першою йшла ОСОБА_15 , за нею ОСОБА_16 , за Писарською ОСОБА_12 . На ділянці, де трапилась ДТП, пішохідних переходів немає. Вийшли з роботи, перейшли дорогу, пройшли метрів 500. Між ними було не більше ніж по 2 метри. Почула хлопок, розвернулась та побачила, що ОСОБА_12 лежить. Йшли майже по узбіччю, по лівій стороні назустріч автомобілям. Було слизько.

З протоколу слідчого експерименту, проведеного 25.02.2017 року в с. Тарасівка з 12.30 до 13.30 старшим слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 за участю потерпілої ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_20 і ОСОБА_19 в присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , слідує, що по прибуття на місце ДТП потерпіла та свідки зазначили, що погодні та дорожні умови дозволяють провести слідчу дію з достатньою точністю, однак уточнили, що на момент ДТП краї проїзної частини з обох боків були вкриті обвалами снігу та були обледенілі, а отже межі проїзної частини були вужчими. Потерпіла ОСОБА_12 показала, що вона, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 13.12.2016 року приблизно о 17.05 йшли з роботи в с. Тарасівка в напрямку вул. Київської, рухались по лівому узбіччю дороги, що веде до промислової зони до вулиці Київської. Дійшовши до перехрестя з вказаною вулицею, ОСОБА_12 побачила, що зі сторони с. Тарасівка в напрямку м. Боярка рухається маршрутний автобус. Доїхавши до перехрестя, вказаний автобус почав виконувати маневр повороту ліворуч. Виконуючи вказаний маневр, автобус виїхав за межі проїзної частини та здійснив на неї наїзд, а саме передньою правою частиною вдарив в іі праве плече, від чого вона впала. Далі потерпіла вказала на скільки проїзна частина була вкрита обвалом снігу та було встановлено, що межі проїзної частини були зміщені на 0,6 м. Далі потерпіла вказала, що в момент зіткнення вона рухалась по узбіччю та показала, де саме відбувався на неї наїзд, що було зафіксовано та встановлено, що вона рухалась по узбіччю на відстані 0,4 м. до краю проїзної частини без урахування обвалу снігу та відстані 1 м з урахуванням обвалу снігу. Далі за допомогою автобуса демонстратора потерпіла вказала взаєморозташування її та автобуса в момент наїзду, що було сфотографовано. Далі на місці пригоди свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_19 покази потерпілої повністю підтвердили та показали, що йшли поруч з потерпілою та перед наїздом встигли відійти, щоб їх також не вдарив автобус, який виїхав за межі проїзної частини (а.с. 79-84).

Свідок ОСОБА_23 суду повідомила, що в той день вона поверталась з роботи, почула глухий звук, повернулась та побачила, що ОСОБА_12 лежить, допомагала їй встати, водій поїхав з місця ДТП, оскільки сказав, що він поспішає забрати пасажирів.

Свідок ОСОБА_24 суду повідомила, що 13.12.2016 року вона поверталась з роботи додому. Була ожеледиця. ОСОБА_14 йшла по правій стороні за Пятигор Д. ОСОБА_12 перейшла дорогу, зійшла з проїзної частини, потім проїхала маршрутка та ОСОБА_14 побачила, що ОСОБА_12 лежить. Водій маршрутки вийшов та визнав, що він зачепив пішохода, але після цього сів за кермо та поїхав по маршруту.

Свідок ОСОБА_25 суду повідомив, що 13.12.2016 року він повертався з роботи разом з співробітницями, дорога була засніжена, як впала ОСОБА_26 він не бачив.

З досліджених судом документів слідує, що відомості до ЄРДР були внесені 14.12.2016 року за матеріалими правоохоронних органів за матеріали ЄО № 44202 про те, що 13.12.2016 року приблизно о 17.05 біля будинку 77/2 по вул. Київській в с. Тарасівка трапилась ДТП за участю автобуса марки «СПВ 17 Рута ЗНГ», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який, виконуючи маневр розвороту, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правого плечового суглобу (а.с. 49).

З рапорту старшого інспектора Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_27 , зареєстрованого в ЖЄОЗП 13.12.2016 року за № 44202, слідує, що ОСОБА_6 була надана меддопомога о 17.50 13.12.2016 року з приводу вивиху правого плечового суглобу, з пояснень ОСОБА_6 лікарю на зупинці громадського транспорту маршрутка здійснила екстрене гальмування після чого її понесло та відбувся наїзд на ОСОБА_6 (а.с. 50).

Місце ДТП було оглянуто 14.12.2016 року з 10.45 до 11.45 на наступну добу після ДТП слідчим Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 в присутності двох понятих ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та водія ОСОБА_10 , під час огляду видимих пошкоджень автобуса марки «СПВ 17 Рута ЗНГ», д/н НОМЕР_1 , не виявлено. При цьому, протокол не підписаний понятим ОСОБА_29 (а.с. 51-56).

Власником автобуса марки «СПВ 17 Рута ЗНГ», д/н НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , являється ТОВ «Українська компанія «Династія» (а.с. 73).

Під час огляду речового доказу автобусом марки «СПВ 17 Рута-ЗНГ», д/н НОМЕР_1 , проведеного 20.02.2017 року, механічних пошкоджень, які б свідчили про наїзд на пішохода ОСОБА_6 , встановлено не було (а.с. 168).

Відповідно до висновку експерта № 100ат від 02.02.2017 року в рульовому керуванні, системі робочого гальма та елементах підвіски автобуса марки «СПВ 17 Рута ЗНГ», д/н НОМЕР_1 , на момент огляду не виявлено несправностей, які могли б виникнути до ДТП (ас. 61-64).

Відповідно до висновку № 25/Д від 10-21.02.2017 року згідно наданій медичній документації у ОСОБА_6 мався закритий уламковий перелом голівки, анатомічної шийки правої плечової кістки, яке за давністю може відповідати 13.12.2016 року та відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для його зрощення необхідно термін більше 21 дня. Перелом голівки та шийки плечової кістки частіше виникає у людей старших вікових груп при падінні на відведену або приведену руку з упором на кисть або лікоть, рідше виникає внаслідок безпосереднього сильного удару в ділянку плечового суглобу. Таким чином описане у ОСОБА_6 тілесне ушкодження могло утворитися як при падінні з висоти з упором на праву руку, так і при удар частинами транспортного засобу, що рухався. Інші тілесні ушкодження, які б могли свідчити про контакт потерпілої з автобусом, в медичній документації не описані (а.с. 66).

Проте, висновок № 25/Д від 10-12.02.2017 року був здобутий під час досудового розслідування з порушенням порядку, встановленого п. 2 ч. 1 ст. 162, ст. 159 КПК України, оскільки медична документація ОСОБА_6 була отримана без ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим на підставі ст. 86 КПК України вказаний висновок визнається судом недопустимим.

В порядку тимчасового доступу до речей і документів на підставі ухвали суду від 07.11.2017 року (а.с. 143) було отримано медичну картку № 12204 стаціонарного хворого ОСОБА_6 , яка була направлена в розпорядження експерта для проведення повторної судово-медичної експертизи на підставі ухвали суду від 21.03.2018 року (а.с. 185-186).

Відповідно до висновку № 75/Д від 03-15.05.2018 року згідно наданій медичній документації у ОСОБА_6 мався закритий уламковий перелом голівки, анатомічної шийки правої плечової кістки, яке за давністю може відповідати 13.12.2016 року та відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для його зрощення необхідно термін більше 21 дня. Перелом голівки та шийки плечової кістки частіше виникає у людей старших вікових груп при падінні на відведену або приведену руку з упором на кисть або лікоть, рідше виникає внаслідок безпосереднього сильного удару в ділянку плечового суглобу. Таким чином описане у ОСОБА_6 тілесне ушкодження могло утворитися як при падінні з висоти з упором на праву руку, так і при ударі частинами транспортного засобу, що рухався. Інші тілесні ушкодження, які б могли свідчити про контакт потерпілої з автобусом, в медичній документації не описані (а.с. 190-191).

З записів у медичній картці № НОМЕР_3 ОСОБА_6 з`ясовано, що в Києво-Святошинській ЦРЛ було проведено огляд потерпілої на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу «Драгер 6820», за результатами якого у повітрі, видихнутому ОСОБА_6 , зафіксовано 0,22 проміле етилового спирту.

Згідно характеризуючи даних обвинувачений ОСОБА_10 є постійним мешканцем АДРЕСА_1 (ас. 67-68), де характеризується посередньо (а.с. 72), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 70, 71), має посвідчення водія категорії «В», «С», «D», «Е» (а.с. 74).

Отже, дослідивши надані стороною обвинувачення документи, вислухавши доводи сторони обвинувачення, потерпілої та захисту, допитавши свідків, виходячи з загальних засад кримінального судочинства верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та обов`язків, оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не доведена вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Так, відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних злочинним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доводе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Враховуючи наведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, дійшов висновку, що беззаперечних та переконливих доказів вини ОСОБА_10 не було здобуто, а обсяг обвинувачення його у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що водій ОСОБА_10 13.12.2016 року порушив правила дорожнього руху, що стало причиною заподіяння потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень стороною обвинувачення суду не надано та в обсязі пред`явлених доказів відсутні: з досліджених судом документах, показів свідків, потерпілої та обвинуваченого з`ясовано, що дорожнє покриття 13.12.2016 року було засніжене, через що не було видно розмежування проїзної частини та узбіччя, що робить неможливим зробити висновок, де саме відносно розмірних параметрів проїзної частини рухалась ОСОБА_6 ; ні потерпіла, ні свідки не бачили моменту зіткнення транспортного засобу та ОСОБА_6 ; у справі відсутні докази, що ОСОБА_6 впала від зіткнення з транспортним засобом; місце ДТП було оглянуто наступного дня та в іншу пору доби; умови, за яких був проведений під час досудового розслідування слідчий експеримент (час доби, навколишня обстановка, стан дорожнього покриття, погодні умови), не відповідали тим умовам, які мали місце 13.12.2016 року), відповідно до висновку № 75/Д від 03-15.05.2018 року тілесне ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому голівки, анатомічної шийки правої плечової кістки у потерпілої ОСОБА_6 могло утворитися як при падінні з висоти з упором на праву руку, так і при ударі частинами транспортного засобу, що рухався.

За таких обставин ОСОБА_10 підлягає виправданню за недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

На підставі ч. 3 ст. 129 КПК України позов ОСОБА_6 підлягає залишенню без розгляду.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України. Запобіжні заходи не застосовувались. Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України приймаються на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 127-129, 368 371, 373, 374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_10 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і виправдати за недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад вказаного кримінального правопорушення.

Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 та ТОВ «Українська компанія «Династія» 13732,53 грн. матеріальної шкоди та 15000 грн. моральної шкоди залишити без розгляду.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0005122 у розмірі 1320,60 грн. прийняти на рахунок держави.

Речовий доказ у справі автобус марки «СПВ 17 Рута-ЗНГ», д/н НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Українська компанія «Династія» ОСОБА_9 , - залишити у користуванні ТОВ «Українська компанія «Династія».

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1