21.03.2019
справа № 642/618/18
провадження № 1кп/642/259/19
УХВАЛА
Іменем України
21 березня 2019року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,обвинуваченого ОСОБА_5 , представника потерпілої - ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
у провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебуває вказане кримінальне провадження,
08 квітня 2019 року спливає строк продовженого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Враховуючи те, що головуючий по справі буде знаходитись у відпустці, що унеможливить розгляд питання продовження строку запобіжного заходу безпосередньо перед його спливом, судом посталено на обговорення питання доцільності продовження строку тримання під вартою у даному судовому засіданні.
Прокурор вважав доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Потерпіла та її представник підтримали позицію прокурора.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 щодо питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого заперечував, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність доводів сторони обвинувачення щодо наявності ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, та те, що можливо змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який на домашній арешт, посилаючись на те. що обвинувачений не має наміру ухилятися від суду, а також посила вся на те, що обвинуваченому на праві власності належить частина квартира, а забезпечувати його харчування міг би син обвинуваченого.
Обвинувачений підтримав свого захисника.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.
Посилання захисника обвинуваченого на наявність у ОСОБА_5 у власності частки квартири, як вже судом зазначалося, не може бути визнано судом беззаперечною підставою для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який у вигляді домашнього арешту.
В провадженні з огляду на характер висунутого ОСОБА_5 обвинувачення є наявним справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.
На теперішній час у суду відсутні об`єктивні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, судовий розгляд фактично завершується, тому зміна запобіжного на цьому етапі є недоцільною, тому суд вважає доцільним продовжити строк застосованого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п.2.2 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України про судову практику застосування судами першої інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою «…в разі продовження тримання під вартою попередня ухвала втрачає силу.», тому строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжити до 19 травня 2019 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без змін - у вигляді тримання під вартою, продовживши строк цього запобіжного заходу до 19 травня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.
Суддя - ОСОБА_1