Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/283/19
Провадження №: 1-кп/332/120/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002495 від 14.12.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя,громадянина України, з повною загальною середньою освітою, у зареєстрованому шлюбі не прибуваючого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

13.12.2018 року приблизно о 18 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, знаходячись у приміщенні загальної кухні, розташованої на першому поверсі будинку АДРЕСА_3 , під час раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс останньому два удари кулаком своєї правої руки в область обличчя, а саме в область лівого ока, від чого ОСОБА_6 впав на підлогу, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 садно в ділянці лівого передпліччя, синець на нижній повіці лівої ділянки очної ямки, які згідно висновку експерта № 1535 від 28.12.2018 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та не заперечував, що при зазначених у вироку обставинах скоїв злочин, суду показав, що 13 грудня 2018 року у вечірній час, приблизно на початку 19.00години, він прийшов до приміщення кухні загального користування гуртожитку за місцем його проживання. У цей час у приміщенні кухні знаходився потерпілий ОСОБА_6 , який став пред`являти до нього претензії з приводу того, що він не помив піч, та став висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою. Він не витримав і наніс потерпілому два удари кулаком своєї правої руки у ліву сторону обличчя. Він цих ударів потерпілий впав на підлогу, а він пішов до себе у кімнату. На даний час він повністю усвідомлює протиправність своїх дій, шкодує про те, що так сталося, та щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив. Про день та час розгляду кримінального провадження був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про що свідчить його розписка в отриманні судової повістки, що міститься в матеріалах кримінального провадження(а.с.52). Разом з тим, від потерпілого ОСОБА_6 до суду надійшла заява, відповідно до змісту якої вбачається, що він не бажає скористатися своїм правом бути присутнім в судовому засіданні. Заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти проведення судового засідання у відсутності потерпілого, суд прийшов до переконання про можливість розглянути кримінальне провадження без участі потерпілого ОСОБА_6 , оскільки будь яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду кримінального провадження від нього не надходило, а навпаки, у поданій суду письмовій заяві потерпілий просив суд звільнити його від присутності на судовому засіданні.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ч.3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та з урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини, відсутністю цивільного позову, провів судовий розгляд у справі щодо фактичних обставин із застосуванням вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визначивши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у кримінальному провадженні, окрім допиту обвинуваченого та дослідженням висновку експерта № 1535 від 28.12.2018 року, відповідно до якого садно в ділянці лівого передпліччя; синець на нижній повіці лівої ділянки очної ямки у ОСОБА_6 , самі по собі кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. При цьому судом досліджувались дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який є раніше не судимим, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря нарколога, на даний час не працює.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є його щире каяття в скоєному злочині. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 доведена у повному обсязі і він підлягає кримінальному покаранню, оскільки його дії підпадають під кваліфікацію за ч.1 ст.125 КК України, так як він своїми умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_6 умисне легке тілесне ушкодження.

Обмірковуючи питання про міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до положень ст.ст.65-67 КК України враховує характер та ступень тяжкості скоєного ним злочину, який відносяться до категорії злочину невеликої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який не працює, є раніше не судимим, обставину, яка пом`якшує покарання, зазначену судом раніше у вироку, до якої відносить щире каяття, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з зазначеної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Таким чином, суд також при призначенні покарання враховує ступень суспільної небезпеки і спосіб злочинних дій, а також їх наслідки.

Враховуючи, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України санкція статті передбачає декілька альтернативних видів покарання, суд вважає, що покарання у виді штрафу призначати недоцільно внаслідок матеріального положення обвинуваченого, який не працює, у той самий час відсутність постійного місця роботи виключає можливість призначення покарання у виді виправних робіт. Таким чином, враховуючи думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт, з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, даних, що його характеризують і відношення обвинуваченого до скоєного, що виразилось у визнанні ним своєї вини у повному обсязі, його щирому каятті та засудженні своєї протиправної поведінки. Суд вважає, що саме таке покарання буде сприяти виправленню обвинуваченого та буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_4 не підпадає під категорію осіб, яким відповідно до вимог ч.3 ст. 56 КК України не може бути призначений даний вид покарання у виді громадських робіт.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у виді 120(сто двадцять) годин громадських робіт.

Контроль за виконанням покарання у виді громадських робіт покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням ст. 394 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок ухвалений і підписаний суддею в нарадчій кімнаті в 1-му примірнику 09.04.2019 року.

Суддя ОСОБА_1