Житомирський апеляційний суд
Справа №274/1690/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власників майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 березня 2019 року, якою клопотання слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 задоволено частково та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0000292, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно у повному обсязі. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог КПК України. Зазначає, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не є підозрюваними чи обвинуваченими у даному кримінальному провадженні, а тому на належне їм майно не може бути накладений арешт. Крім того, вилучені транспортні засоби використовуються ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у підприємницькій діяльності і це є єдиним джерелом їхнього доходу. Вказує, що забруднення земель не було, оскільки побутові відходи, які були завезені на територію бувшого цегельного заводу для сортування, були складені в приміщенні, яке має бетонну підлогу, а тому не було жодної можливості для їх попадання в землю. Посилається на відсутність законних підстав для вилучення та арешту, а також на відсутність доказів того, що арештоване майно має будь-яке відношення до можливого вчиненого кримінального правопорушення.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт із забороною користування та розпорядження на таке майно:

-транспортний засіб марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Центром 6841, належить ОСОБА_8 ;

- транспортний засіб марки JANMIL, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 28.05.2015 р., виданого Центром ДАІ 6101, належить ОСОБА_9 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане Центром 6841;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 28.05.2015 р., видане Центром ДАІ 6101.

19.03.2019 р о 01:51 до чергової частини Бердичівського ВП по телефону 102 надійшло повідомлення від голови Семенівської ОТГ ОСОБА_11 про те, що по вул. Огурцова у с. Терехове Бердичівського району виявлено автомобіль марки "DAF", д.н.з. НОМЕР_5 , з причепом-самоскидом марки SANMIL д.н.з. НОМЕР_3 , який вивантажив побутове сміття.

Відомості про вказаний факт були внесені до ЄРДР за №0000292 від 19.03.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України.

При огляді транспортного засобу марки "DAF", д.н.з. НОМЕР_5 , з причепом-самоскидом марки SANMIL д.н.з. НОМЕР_3 , який вивантажив побутове сміття, всередині причепа виявлено нашарування побутового сміття у вигляді залишків продуктів харчування, медичних скляних колб та іншого сміття.

Вказані обставини підтверджуються рапортом від 19.03.2019 р. старшого інспектора-чергового Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_12 , протоколом від 19.03.2019 р. огляду місця події та поясненнями від 19.03.2019 р. ОСОБА_11 і ОСОБА_13 , з яких вбачається, що 19.03.2019 р. у нічній час з території цегельного заводу у с.Терехове Бердичівського району Житомирської області виїжджав вантажний автомобіль, а на території заводу розсипано сміття.

З протоколу від 19.03.2019 р. огляду місця події вбачається, що місцем огляду є ділянка дороги проїжджої частини по вул. Героїв України у м. Бердичеві, на який розташований вантажний автомобіль DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки JANMIL, реєстраційний номер НОМЕР_6 . Під час огляду були виявлені свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане Центром 6841, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 28.05.2015 р., видане Центром ДАІ 6101, які були упаковані до прозорого файлу, а також вказані транспортні засоби, у середині якого виявлено нашарування побутового сміття у вигляді залишків продуктів харчування, медичних скляних колб та іншого сміття. Транспортні засоби були вилучені до Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області.

Транспортний засіб марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Центром 6841, належить ОСОБА_8 .

Транспортний засіб марки JANMIL, реєстраційний номер НОМЕР_6 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 28.05.2015 р., виданого Центром 6101, належить ОСОБА_9 .

Зазначені транспортні засоби та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу постановою слідчого від 19.03.2019 р. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане Центром 6841, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 28.05.2015 р., видане Центром ДАІ 6101, на які слідчий просить накласти арешт, не відповідають критеріям, передбаченим частиною першою статті 98 КПК України, тому підсмтав для накладення арешту на вказані документи не має.

Разом з тим, враховуючи, що вилучені транспортні засоби є речовими доказами у кримінальному провадженні та містять відомості, які будуть використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказані транспортні засоби.

Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги про скасування ухвали слідчого судді в частині арешту транспортних засобів, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_10 перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000292 від 19.03.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 Кримінального кодексу України (а.п. 3).

Згідно протоколу огляду місця події від 19.03.2019 року були виявлені свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане Центром 6841, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 28.05.2015 р., видане Центром ДАІ 6101, які були упаковані до прозорого файлу, а також транспортний засіб марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , до якого був прикріплений транспортний засіб марки JANMIL, реєстраційний номер НОМЕР_6 , у середині якого виявлено нашарування побутового сміття у вигляді залишків продуктів харчування, медичних скляних колб та іншого сміття, транспортні засоби були вилучені до Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області (а.п. 5).

Постановою слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області від 19.03.2019 року вказані речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні №0000292 (а.п. 10).

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Колегія суддів вважає, що з огляду на наведене, слідчим суддею вірно встановлено, що свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів не відповідають критеріям, передбаченим частиною першою статті 98 КПК України, проте, з метою забезпечення кримінального провадження, а також того, що транспортні засоби є речовими доказами, так як містять відомості, які будуть використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на вказані в клопотанні транспортні засоби.

Доводи апелянта про те, що власники зазначених транспортних засобів не є підозрюваними чи обвинуваченими по даному кримінальному провадженні, а тому на вказане майно не може бути накладений арешт, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ч.3 ст.170 КПК України не забороняє суду накладати арешт на майно осіб, що не є підозрюваними, обвинуваченими.

Доводи апелянта про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239 КК України, не є предметом даного апеляційного розгляду та підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводом апелянта про те, що слідчим суддею необґрунтовано застосовано найбільш обтяжливий спосіб арешту майна із забороною користування та відчуження транспортних засобів.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як вбачається з матеріалів клопотання, транспортний засіб марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Центром 6841, належить ОСОБА_8 ; транспортний засіб марки JANMIL, реєстраційний номер НОМЕР_6 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 28.05.2015 р., виданого Центром 6101, належить ОСОБА_9 (а.п. 39-42).

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор пояснив, що в даному кримінальному провадженні відсутня потреба в проведенні експертиз вказаних транспортних засобів. Крім того, вони вже були оглянуті.

Представник власників транспортних засобів пояснив апеляційному суду, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 використовують належні ним транспортні засоби в підприємницькій діяльності та заборона користування даними транспортними засобами суттєво позначиться на рівні доходів останніх.

Враховуючи, що санкцією ч.1 ст. 239 КК України не передбачено конфіскації або спеціальної конфіскації майна, апеляційний суд вважає за можливе застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна із забороною відчуження.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що арешт майна це тимчасовий захід, а тому власник майна не позбавлений права звернутися з клопотанням про зняття арешту в разі непроведення слідчих дій з транспортними засобами протягом тривалого часу.

Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід накласти арешт на транспортні засоби із забороною відчуження.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 березня 2019 року, якою клопотання слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 про накладення арешту на майно задоволено частково та накладено арешт з забороною користування та відчуження транспортним засобом марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , до якого прикріплений транспортний засіб марки JANMIL, реєстраційний номер НОМЕР_6 у рамках кримінального провадження №0000292, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу в цій частині, якою накласти арешт з забороною відчуження на транспортний засіб марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , до якого прикріплений транспортний засіб марки JANMIL, реєстраційний номер НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_9 .

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :