Провадження № 1-в/761/570/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2018 року cуддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання засудженої ОСОБА_2 про застосування до неї закону про амністію,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання засудженої гр. ОСОБА_2 , у якому остання просила застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2016 році» (далі Закон) та звільнити від відбування покарання.

На обґрунтування клопотання ОСОБА_2 зазначила, що вона 19.06.2014 засуджена Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, а також вироком Дарницького районного суду м. Києва від 21.08.2015 за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Наведені вироки набрали законної сили.

На теперішній час засуджена перебуває у ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Вивчивши клопотання, надану слідчим ізолятором інформацію, суддя дійшов висновку про таке.

Згідно з ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» виконання цього закону покладається на суди. Крім того визначено, що однією з категорій осіб, до яких застосовуються положення даного закону, є засуджені, які відбувають покарання в установах виконання покарань.

У силу ст. 11 Кримінально-виконавчого кодексу України установами виконання покарань у виді позбавлення волі є виправні колонії.
Відповідно до наданої ДУ «Київський слідчий ізолятор» інформації ОСОБА_2 засуджена 19.06.2014 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, а також 21.08.2015 Дарницького районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Засуджена направлена для відбування покарання до виправної колонії № 129 у Черкаській області.
На теперішній час ОСОБА_2 доставлена до Київського слідчого ізолятора на підставі ухвали Дарницького районного суду м. Києва для ознайомлення з матеріалами справи.
З викладеного витікає, що засуджена ОСОБА_2 утримується у слідчому ізоляторі тимчасово. Покарання відбуває у виправній колонії № 129.
Статтями 537, 539 КПК визначені підсудність та перелік питань, що вирішуються судом під час виконання вироків, однак зазначені процесуальні норми не містять положень про порядок розгляду клопотань про застосування амністії.

Отже, розгляд питання про застосування амністії має здійснюватися відповідно до спеціального закону, яким є Закон України «Про амністію у 2016 році».

Вказані правові норми у їх логічному зв`язку між собою приводять до висновку, що розгляд справ про застосування амністії до засуджених має здійснюватися тим судом, територіальна юрисдикція яких поширюється на виправну установу, де засуджений відбуває покарання.

Керуючись наведеним, суддя дійшов висновку про те, що вирішення по суті клопотання засудженої не віднесено до територіальної підсудності Шевченківського районного суду м. Києва, внаслідок чого має бути повернуто його ініціатору для звернення до суду за місцем відбування призначеного покарання.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись Законом України «Про амністію у 2016 році», ст. 11, 18 Кримінально-виконавчого кодексу України, ст. 537, 539 КПК України, суддя

у х в а л и в :
Клопотання ОСОБА_2 про застосування до неї амністії повернути засудженій, роз`яснивши їй право звернутися до суду за місцем відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду упродовж семи днів з дня її прийняття через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1