справа № 208/3338/18
№ провадження 1-кп/208/235/19
ВИРОК
Іменем України

29 січня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000740 від 04.05.2018 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхнє - Синьовидне, Сколівського р-ну, Львівської обл., громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 16.02.2000 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 17 ч. 1 ст. 81 КК України (2001 р.) до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, із застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 1 рік, штраф 700 грн, вирок набув законної сили 24.02.2000 року;
- 15.08.2001 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 142, ст. 42 КК України (2001 р.) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, додатковий захід - конфіскація майна, вирок набув законної сили 22.02.2002 року, звільнився 11.12.2002 року умовно-достроково, невідбута частина покарання 10 місяців 9 днів;
- 18.04.2006 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, вирок набув законної сили 04.05.2006 року, звільнився 01.03.2007 року по відбуванню строку покарання;
- 04.02.2011 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільнився 10.10.2011 року по відбуванню строку покарання;
- 06.12.2018 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки, покладені обов`язки згідно ст. 76 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
встановив:
Повторно, 04.04.2018 року приблизно о 02:00 год. ОСОБА_4 перебував біля буд. № 38 по пр. Т.Шевченка в м. Кам`янському. Там він побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , який проходив вздовж зазначеного будинку у напрямку вул. Й.Манаєнкова в м. Кам`янському та розмовляв по мобільному телефону «Huawei P Smart FIG-LX1», який тримав правою рукою. В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, спрямований на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення у ОСОБА_6 зазначеного мобільного телефону.
Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, а також розуміючи, що своїми діями він вчинює протиправне вилучення чужого майна поза волею власника, 04.04.2018 року приблизно о 02:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля буд. № 38 по пр. Т.Шевченка в м. Кам`янському, підійшов ззаду до ОСОБА_6 та рукою вихопив з правої руки останнього належний йому мобільний телефон «Huawei P Smart FIG-LX1» IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2314-18 від 18.05.2018 року складає 6999 гривень.
Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, з метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, тобто для доведення свого протиправного умислу до кінця, ОСОБА_4 побіг між буд. АДРЕСА_2 , та з поля зору ОСОБА_6 зник. Таким чином ОСОБА_4 отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тобто довів свій протиправний умисел до кінця.
Зазначеними протиправними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 завдано майнової шкоди на суму 6999 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що дійсно вчинив відкрите викрадення мобільного телефону при обставинах, вказаних у обвинувальному акті, щиро кається, зобов`язується більше не вчиняти злочини, просить суд не позбавляти його волі.
Потерпілий ОСОБА_6 надав суду заяву, згідно якої, прохав судовий розгляд проводити за його відсутності, претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має, щодо виду та міри покарання поклався на розсуд суду.
Дане кримінальне провадження розглянуто судом згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істинною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У звязку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилаcя.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, встановлена і доведена і його дії кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 50 КК України, враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (ст. 65 КК України), прийшов до наступного висновку.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`і (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо. Так, суд враховує наступні обставини:
- ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме - згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України класифікується як тяжкий злочин;
- особу винного, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, перебування його на обліку лікаря нарколога у період з 2003 по 2006 рік, не перебування на обліку лікаря психіатра, тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого та запобігання скоєння ним нових злочинів буде досягнуто при застосуванні до нього покарання у виді позбавлення волі, в той же час, суд доходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.
По справі наявні процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз, витрати на проведення яких відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами призначення покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком суду, більш суворим, призначеним вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.12.2018 року у виді 5 років позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він впродовж іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обовязки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання період з 22.05.2018 року по 29.01.2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати, негайно звільнивши його з-під варти в залі суду.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судово-товарознавчої експертизи № 2314-18 від 18.05.2018 року у сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні.
Речові докази:
- мобільний телефон «Huawei P Smart FIG-LX1» IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
- договір про надання фінансового кредиту під заставу № 2.50589/0 від 10.04.2018 року, оптичний диск, вилучений 18.05.2018 року з ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко» залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1