Дата документу 17.12.2018 Справа № 554/2036/18

У Х В А Л А
Іменем України

17 грудня 2018 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали клопотання представника потерпілої по справі ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:
Представник потерпілої звернувся до суду із клопотанням, у якому просить скасувати арешт майна, який було накладено згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 28 березня 2018 року, а саме відеореєстратора з автомобіля Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 , без назви, який було вилучено 26 березня 2017 року під час огляду місця події та повернути його потерпілій ОСОБА_4 .
Своє клопотання заявник обґрунтовував наступним: на даний момент слідчим ВРЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000225 від 27 березня 2018 року, відкритого за ч. 2 ст. 286 КК України за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
По даному кримінальному провадженню потерпілою визнана ОСОБА_4
28 березня 2018 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави було задоволено клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про арешт майна, а саме відеореєстратора з автомобіля Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 , без назви, з позбавленням права відчуження, розпорядження та використання. Також було визначено місце зберігання вказаного майна, а саме, ВРЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Сковороди 2Б.
Вказана ухвала слідчого судді була мотивована тим, що на момент розгляду клопотання слідчого ОСОБА_5 були всі підстави вважати, що відеореєстратор автомобіля, який був вилучений 26 березня 2017 року під час огляду місця події, є предметом, який зберіг на собі сліди злочину, може бути доказом кримінального правопорушення. Враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, а також наслідки, які настали, суд дійшов до висновку про доцільність вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на зазначене майно для забезпечення належного зберігання речових доказів у кримінальному провадженні та недопущення можливості їх втрати або знищення.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортно засобу серії НОМЕР_2 від 20.10.2012 року власником автомобіля Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 є потерпіла по справі ОСОБА_4 . Власником арештованого відеореєстратора також являється ОСОБА_4 .
На даний момент жодних процесуальних дій із вказаним відеореєстратором не здійснюється. Відеореєстратором не було зафіксовано момент зіткнення транспортних засобів, а тому він не має жодного інтересу для органу досудового розслідування, оскільки не містить відомостей, які можуть бути використані для встановлення обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вказав, що проти задоволення клопотання не заперечує , оскільки відеореєстратор не має доказової бази в даному кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку про можливість скасування арешту накладеного на майно потерпілої ОСОБА_4

28 березня 2018 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави було задоволено клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про арешт майна, а саме відеореєстратора з автомобіля Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 , без назви, з позбавленням права відчуження, розпорядження та використання. Також було визначено місце зберігання вказаного майна, а саме, ВРЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Сковороди 2Б.
Вказана ухвала слідчого судді була мотивована тим, що на момент розгляду клопотання слідчого ОСОБА_5 були всі підстави вважати, що відеореєстратор автомобіля, який був вилучений 26 березня 2017 року під час огляду місця події, є предметом, який зберіг на собі сліди злочину, може бути доказом кримінального правопорушення. Враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, а також наслідки, які настали, суд дійшов до висновку про доцільність вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на зазначене майно для забезпечення належного зберігання речових доказів у кримінальному провадженні та недопущення можливості їх втрати або знищення.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортно засобу серії НОМЕР_2 від 20.10.2012 року власником автомобіля Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 є потерпіла по справі ОСОБА_4 . Власником арештованого відеореєстратора також являється ОСОБА_4 .
На даний момент жодних процесуальних дій із вказаним відеореєстратором не здійснюється. Відеореєстратором не було зафіксовано момент зіткнення транспортних засобів, а тому він не має жодного інтересу для органу досудового розслідування, оскільки не містить відомостей, які можуть бути використані для встановлення обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
За правилами ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Накладення арешту на певне майно може бути здійснено лише за наявності передбачених у КПК України нормативних підстав, а саме за ст.170 КПК України за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно: є речовим доказом злочину; підлягає спеціальній конфіскації; підлягає конфіскації як покарання чи заходу кримінально-правового характеру щодо юридичних осіб; для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. При цьому, можливість накладення арешту за відповідними змінами до ст.170 КПК України окремо встановлюється для: 1) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого; 2) третіх осіб; 3) для юридичних осіб щодо яких застосовуються заходи кримінального провадження.

Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК у випадку, передбаченому п.1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ж зі ст.98 КПК України критерієм приналежності майна до речового доказу є наявність відповідної форми, що виражена в матеріальному об`єкті, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, підстава для накладення арешту на рухоме майно з метою забезпечення кримінального провадження (збереження речових доказів) - відсутня.

При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Щодо осіб, які не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону не несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Судом встановлено, що на даний момент жодних процесуальних дій із вказаним відеореєстратором не здійснюється. Відеореєстратором не було зафіксовано момент зіткнення транспортних засобів, а тому він не має жодного інтересу для органу досудового розслідування, оскільки не містить відомостей, які можуть бути використані для встановлення обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчий проти зняття арешту не заперечує, так як вказане майно не має доказового значення для кримінального провадження.
З урахуванням викладеного арешт підлягає скасуванню.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 173, 174, 303, 306-307, 309 КПК України

УХВАЛИВ :
Клопотання представника потерпілої по справі ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про зняття арешту з майна задовольнити.

Скасувати арешт майна, який було накладено згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 28 березня 2018 року, а саме відеореєстратора з автомобіля Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 , без назви, який було вилучено 26 березня 2017 року під час огляду місця події та повернути його потерпілій ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1