1-кп/521/370/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2
за участю :

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001148 від 12.03.2015р., відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новосевастополь, Березнегуватського району, Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, стрільця 2-го відділення 2-го окремого стрілецького взводу військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17.03.2014 року № 1126-VII, на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
05.04.2014 року, ОСОБА_5 був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_3 та у подальшому направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.04.2014 року №70 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу вказаної частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця 2-го відділення 2-го окремого стрілецького взводу військової частини НОМЕР_1 .
Згідно розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 НОМЕР_1 (мобілізаційного ресурсу) передана в оперативне підпорядкування військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку з цим особовий склад військової частини НОМЕР_1 був поставлений на всі види забезпечення у військовій частині НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно положень п.4 ч.І ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу у зв`язку із мобілізацією вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.
Відтак, з 05.04.2014 року, тобто з моменту відправлення ОСОБА_5 у військову частину НОМЕР_1 з районного (міського) військового комісаріату, він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Згідно вимог п.п. 1, 3 ч.З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 34 від 05.11.2014 року солдату ОСОБА_5 надано вихідні дні для вирішення соціально-побутових питань до 14.11.2014 року включно.
Відтак, 15.11.2014 року солдат ОСОБА_5 повинен прибути з відпустки до місця розташування військової частини НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_3 .
Проте, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним у зв`язку з мобілізацією та проходячи військову службу на посаді стрільця 2-го відділення 2-го окремого стрілецького взводу військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , у військовому званні «солдат», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитися від обов`язків військової служби, 15.11.2014 року не з`явився вчасно на службу з відпустки до розташування вище зазначеної військової частини, що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та ухиляється від військової служби по теперішній час, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив розташування вказаної військової частини, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.1 ст. 408 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив, та пояснив, що дійсно 15.11.2014 року не з`явився з відпустки до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 для продовження проходження військової служби у зв`язку з сімейними обставинами, у вчиненому щиро розкаявся.

За згодою учасників судового розгляду, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками кримінального провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 408 КК України за кваліфікуючою ознакою - дезертирство, тобто нез`явлення на службу з відпустки, з метою ухилитися від військової служби.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, те, що особа осудна, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працездатна, але на даний час непрацевлаштована, має на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , має позитивну характеристику, визнання вини в повному обсязі, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, враховуючи відомості про особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання, в межах санкції ч. 1 ст. 408 КК України у вигляди позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України та покладенням обов`язків на підставі ст.76 КК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

?- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

?- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та реєстрації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1