У Х В А Л А

27 грудня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , про накладення арешту, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0005636 від 17.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду з клопотанням, погодженим прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , згідно якого просить накласти арешт на майно, вилучене 07.12.2018 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду №569/23050/18 від 05.12.2018 року в ході обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказував, що Рівненським відділом поліції ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0005636 від 17.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200 КК України.

Так, 17.09.2018 року до Рівненського відділу поліції надійшов рапорт від начальника ВКП в Рівненській області Поліського управління майора поліції ОСОБА_7 про те, що невстановлені особи перебуваючи на території Рівненської області, за допомогою електронної системи миттєвих розрахунків шляхом передачі майнових прав, облік у яких здійснюється за допомогою спеціальних розписок, здійснюють купівлю та продаж електронних грошей.

07.12.2018 року на підставі ухвали слідчого судді від 05.12.2018 року проведено обшук у квартирі АДРЕСА_1 , в в ході якого вилучено сім-карти мобільних операторів зв`язку : «МТС» № НОМЕР_1 , «МТС» № НОМЕР_2 , «лайфселл» НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , чорнові записи, а саме 115 аркушів паперу формату А4.

Тому з метою збереження речових доказів, з посиланням на ст. 170 КПК України, слідчий просить накласти арешт на вищевказані речі.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з підстав, які зазначені в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 просили у задоволенні клопотання відмовити за безпідставністю.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом, Рівненським відділом поліції ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0005636 від 17.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

В клопотанні слідчого метою накладення арешту на сім-карти мобільних операторів зв`язку : «МТС» № НОМЕР_1 , «МТС» № НОМЕР_2 , «лайфселл» НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , чорнові записи, а саме 115 аркушів паперу формату А4 є забезпечення збереження речових доказів.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Проте в підтвердження клопотання слідчим не доведено, що вилучене в ході обшуку майно має відношення до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 200 КПК України (незаконні дії з документами на переказ, платіжними картками та іншими засобами доступу до банківських рахунків, електронними грошима, обладнанням для їх виготовлення).

Враховуючи, що слідчий в порушення ст. 170 КПК України не довів достатніх підстав вважати необхідність накладення арешту на майно, а також не довів обставини, які передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України, суд дійшов висновку про недоведеність клопотання, а тому у його задоволенні відмовляє.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 170,171, 172, 309, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , про накладення арешту, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0005636 від 17.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200 КК України - відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий судя Рівненського міського суду ОСОБА_1