ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
представника потерпілих ОСОБА_8
цивільного відповідача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000697 від 29.04.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, із середньо-спеціальною освітою, працюючого водієм ТДВ Дніпрокомунтранс, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в:

28.04.2017 року, приблизно о 21:57 годині, водій ОСОБА_10 , перебуваючи на посаді водія автотранспортних засобів ТДВ «Дніпрокомунтранс» згідно наказу даного підприємства № 235-к від 09.10.2015 року, виконуючи свої функціональні обов`язки, керуючи технічно справним автомобілем «МАЗ 533702-240» р/н НОМЕР_1 , який належить ЗАТ «Дніпрокомунтранс» (ТДВ «Дніпрокомунтранс»), здійснював рух по проїзній частині вул. Байкальської у м. Дніпро, з боку житлового масиву «Клочко-6» в бік пр. Слобожанського, наближався до регульованого світлофорним об`єктом перехрестя з вул. А. Образцова.

В цей же час, водій ОСОБА_11 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 11183» р/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , в салоні якого, у якості пасажира на передньому пасажирському сидінні, перебував ОСОБА_7 , здійснювала рух по проїзній частині вул. Байкальської у м. Дніпро, з боку пр. Слобожанського в бік житлового масиву «Клочко-6, із перевищенням дозволеної швидкості не менш ніж 100 км/год., та наближалась до регульованого світлофорним об`єктом перехрестя з вул. А. Образцова.

При цьому, водій ОСОБА_10 , не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, перебуваючи перед перехрестям вул. Байкальської та вул. Образцова, не переконавшись, що це буде безпечним і він своїми діями не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, рухаючись на зелений миготливий сигнал світлофора для його напрямку руху, з метою здійснення маневру повороту ліворуч до вул. А. Образцова, змінив напрямок руху ліворуч, з послідуючим виїздом на зустрічну смугу руху, тим самим не надав дорогу автомобілю «ВАЗ 11183» р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , який рухався прямо у зустрічному напрямку руху, перебуваючи в полі зору водія ОСОБА_10 , внаслідок сталося зіткнення передньою частиною автомобіля «МАЗ 533702-240» та передньою бічною лівою частиною автомобіля «ВАЗ 11183».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_11 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 886 від 16.05.2017 року, заподіяно тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких, а саме: велика різана рана на переніссі та дрібні різані ранки на лобі та щоках більш справа, забиті скальповані рани в ділянці лівого ліктя та на кісточках основних фаланг правої кисті, забиті рани на правому коліні та правій гомілці, відкриті переломи кісток правого передпліччя, гвинтоподібний закритий перелом лівого стегна з вивихом головки, вогнищевий крововилив під м`якою мозковою оболонкою у тім`яній ділянці праворуч, розриви легень у прикореневій зоні, крововиливи у біляниркову клітковину зліва та у брижу, множенні садна на лівій щоці, в лівому куті нижньої щелепи, під підборіддям, на грудях між молочними залозами, біля пупка, на зовнішній бічній поверхні лівого стегна посередині. Всі зазначені ушкодження по своєму характеру прижиттєві, виникли незадовго до настання смерті в результаті ударів об тупі тверді предмети, якими могли бути виступаючі частини салону автомобілю (кермо, торпеда, тощо), а також при ударах об гострі краї (різані рани на обличчі) розбитого лобового скла.

Смерть потерпілої ОСОБА_11 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпро в районі перехрестя вул. Байкальської та вул. А. Образцова, тобто на місці дорожньо-транспортної пригоди, від сумісної тупої травми тіла, яка супроводжувалась відкритими та закритими переломами довгих трубчастих кісток верхньої та нижньої кінцівок, забоєм та розривами внутрішніх органів, та яка ускладнилася розвитком травматичного шоку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2616е від 07.08.2017 року,заподіяно тілесні ушкодження, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), увигляді: сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 1-го ступеню, субарахноїдального крововиливу, забійно-рваних ран: в лобній області по центру та дещо ліворуч, на шкірі над верхньою губою по центру ближче до основи носу з переходом на червону кайму верхньої губи ліворуч, на червоній каймі нижньої губи ліворуч з переходом на підборіддя по центру та праворуч та далі в підщелепну область, численних гематом та саден обличчя, закритого уламкового перелому дистального епіфізу правої плечової кістки зі зміщенням уламків та вивихом, гематоми правого ліктьового суглобу, закритого вколоченого внутрішньо-суглобового перелому лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків та закритого перелому голівки лівої малогомілкової кістки, гематоми лівого колінного суглобу, численних саден грудної клітини та кінцівок. Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів або при удари об такі, що діяли зі значною силою в область обличчя, тулуба і кінцівок, якими могли бути і виступаючи частини салону автомобілю, за умов дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України не визнав, суду пояснив, що 28.04.2017 року приблизно о 22:00 годині, він рухався на службовому автомобілі МАЗ по вул. Байкальській з боку житлового масиву «Клочко-6» зі швидкістю 40 км/год., наближаючись до перехрестя з вул. А. Образцова, де на світлофорі був зелений сигнал. Попереду автомобіля обвинуваченого їхала фура, рухаючись прямо у бік пр. Слобожанського, а перед фурою горіло ближнє світло зустрічного транспорту, однак він вважав, що цей автомобіль далеко. В цей час, обвинувачений увімкнув лівий поворот, впевнився у безпечності та на останній зелений мигаючий сигнал світлофору зі швидкістю 5 км/год. почав маневр, здійснюючи переїзд перехрестя, а переїхавши з вул. Байкальської на вул. Образцова, трапилось ДТП, - автомобіль ВАЗ лівою стороною в`їхав у правий передній бік автомобіля МАЗ, яким керував ОСОБА_10 . При цьому, швидкість руху автомобіля ВАЗ була не менше 100 км/год., і саме перевищення допустимої швидкості потерпілою, на думку обвинуваченого, послугувало зіткненню транспортних засобів.
Обвинувачений знаходився у стані шоку, тому до приїзду поліції та швидкої допомоги знаходився в салоні свого автомобіля, допомоги потерпілим не надавав, збитки відшкодовувати не намагався.
Обвинувачений не визнав цивільні позови потерпілих про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що загибла у ДТП ОСОБА_11 це його донька, 28.04.2017 року близько 23:00 години до нього зателефонувала матір та повідомила, що з його донькою щось трапилось, коли він приїхав на місце ДТП, співробітники поліції повідомили, що ОСОБА_11 загинула. Потерпілий наголошує, що у ОСОБА_11 був великий досвід водіння автомобіля і вона ніколи не притягалась до адміністративної відповідальності, була сумлінним та уважним водієм. Обвинувачений не звертався до потерпілого з вибаченнями та не відшкодував до теперішнього часу понесені матеріальні збитки.
Потерпілий ОСОБА_6 заявив цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в розмірі 245 680 грн., яку він просив стягнути солідарно з ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія та з Товариства з додатковою відповідальністю Дніпрокомунтранс, і яка складає вартість автомобіля, який не підлягає відновленню після даної ДТП та витратами на поховання, моральної шкоди у сумі 1,500,000 грн., яка виразилась у моральних стражданнях через втрату єдиної доньки в результаті ДТП.
Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що 28.04.2017 року вони разом з ОСОБА_11 на автомобілі перетинали пр. Слобожанський та їхали по вул. Байкальській у бік ж/м Клочко, рухаючись із невеликою допустимою швидкістю, приблизно 70 км/год. По головній дорозі. При перетині перехрестя з вул. А. Образцова на миготливий жовтий сигнал світлофора відбулося зіткнення з іншим автомобілем, удар прийшовся на лівий бік, де знаходилась водій ОСОБА_11 . Після цього, потерпілий ОСОБА_7 втратив свідомість. В результаті ДТП потерпілий отримав третю групу інвалідності, через що втратив роботу, де працював до аварії. Водій ОСОБА_10 за весь час після вказаної події не надавав потерпілому жодної фінансової допомоги.
Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в розмірі 41 429,62 грн., яку він просив стягнути солідарно з ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія та з Товариства з додатковою відповідальністю Дніпрокомунтранс, у зв`язку із понесеними витратами на лікування, моральної шкоди у сумі 200 000 грн., яка виразилась у моральних стражданнях через завдану шкоду здоров`ю, а також через смерть близької людини.
Свідок ОСОБА_12 суду показав, що того дня він знаходився вдомаза адресою: м. Дніпро, вул. А. Образцова, 60, коли почув гучний хлопок напроти будинку, вийшов на вулицю та побачив ДТП, а саме зіткнення автомобілів МАЗ та ВАЗ. В цей час світлофор мигав жовтим кольором, оскільки після 22:00 години він вимикається із звичайного режиму. Після цього, свідок виламав пасажирські двері автомобіля ВАЗ та допоміг витягнути чоловіка, а дівчину, яка була ще жива, дістати не зміг, оскільки вона була затиснута. При цьому, весь цей час водій автомобіля ОСОБА_13 із салону не виходив. Коли приїхала поліція та швидка допомога, дівчина вже померла. На прохання потерпілого ОСОБА_7 , свідок зняв на відео розташування автомобілів, з якого вбачається, що МАЗ врізався у ВАЗ з лівого боку, удар прийшовся на сторону водія, ближче до передньої частини автомобіля.

Судом у режимі відеоконференції допитано свідка ОСОБА_14 , який показав суду, що він був свідком дорожньо-транспортної пригоди у м. Дніпро на вул. Байкальська. 28.04.2017 року близько 22:00 години свідок рухався на автомобілі по вул. Байкальській у бік ж/м Клочко, позаду нього їхав автомобіль «Sprinter» білого кольору, а водій, який керував автомобілем Лада «Калина» оливкового кольору обігнав свідка на дуже великій швидкості, приблизно 110-120 км/год. та з порушенням правил безпеки. Коли ОСОБА_14 зупинився на мигаючий зелений сигнал світлофора, автомобіль «Лада» не зупинився, проїхавши вже на жовтий чи червоний сигнал, та на перехресті в`їхав у вантажний автомобіль «МАЗ», який на приблизній швидкості 10-15 км/год. з`явився з-за фури, яка їхала попереду свідка назустріч, повертаючи на перехресті вправо та пропускала пішоходів. Після зіткнення, вантажний автомобіль потягнув «Ладу» за своїм рухом вліво, а притиснувши її до паркану, зупинився. Автомобіль «Лада» в`їхав в «МАЗ», коли вказаний автомобіль об`їжджав фуру і знаходився по діагоналі від проїжджої частини дороги.
Свідок вважає, що водій автомобіля «Лада» перед зіткненням не гальмував, оскільки світлові покажчики не загорілись, траєкторія руху вказаного автомобіля по дорозі була прямою і гальмівногошляху не було.

В судовому засіданні досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 16.08.2017 року з фототаблицею та схемою до нього, який було проведено за участю слідчого, двох понятих, статиста, водія, спеціаліста ДНДЕКЦ та свідка ОСОБА_14 , в районі перехрестя вул. Байкальської та вул. А. Образцова. Під час вказаної слідчої дії, свідок ОСОБА_14 повідомив, що погодні умови відповідають тим, які були 28.04.2017 року на момент ДТП. Свідок показав, що 28.04.2017 року він рухався на автомобілі «Фольксваген Поло» по вул. Байкальській у м. Дніпро, з боку пр. Слобожанського в бік ж/м. Клочко-6. Так, здійснюючи рух в бік перехрестя з вул. А. Образцова він побачив, як його обігнав автомобіль, схожий на «Лада Каліна», який рухався з приблизною швидкістю 120 км/год. та намагався встигнути проїхати перехрестя з вул. А. Образцова на зелений мигаючий сигнал світлофору. В цей момент, в зустрічному напрямку по вул. Байкальській в бік вул. А. Образцова повертав вантажний автомобіль, з-за задньої частини якого виїхав автомобіль (сміттєвоз) марки «МАЗ», який повертав ліворуч по ходу його руху на даному перехресті, рухаючись також назустріч, тобто з боку ж/м. Клочко-6. В результаті чого, на смузі руху автомобіля, схожого на «Лада Каліна» сталося зіткнення даних транспортних засобів. У зв`язку із зазначеним свідком механізмом розвитку пригоди, було залучено три експериментальні транспортні засоби: №1 автомобіль «Шевроле Лачеті» р.н. НОМЕР_3 - замість автомобіля, схожого на «Лада Каліна», №2 автомобіль «МАН» р.н. НОМЕР_4 замість автомобіля «МАЗ» (сміттєвоза), №3 автомобіль «DAF» р.н. НОМЕР_5 замість вантажного автомобіля, з-за задньої частини якого виїздив автомобіль «МАЗ» (сміттєвоз). Свідок вказав, що всі три експериментальні транспортні засоби відповідають тим, які вони замінюють, в тому числі по їх габаритам.
Далі, ОСОБА_14 виставив експериментальний автомобіль №1 на проїзній частині вул. Байкальської, перед перехрестям з вул. А. Образцова у напрямку руху в бік ж/м. Клочко-6 та вказав, що приблизно так рухався автомобіль «Лада Каліна» відносно меж проїзної частини до та в момент зіткнення транспортних засобів. Замірами встановлено відстань від вісі правих переднього і заднього колеса автомобіля до правого краю проїзної частини зазначеного напрямку руху 1, 8 м. Потім свідок виставив експериментальний автомобіль №3 на проїзній частині вул. Байкальської, у напрямку руху в бік пр. Слобожанського на перехресті з вул. А. Образцова, передньою частиною частково розташованого на вул. А. Образцова у напрямку руху в бік вул. Калинової та зазначив, що приблизно так розташовувався вантажний автомобіль в момент появи з-за його задньої частини автомобіля «МАЗ». Замірами встановлено відстань від вісі заднього правого колеса експериментального автомобіля №3 до правого краю проїзної частини вул. Байкальської у напрямку руху в бік пр. Слобожанського 0, 0 м.; від вісі правого переднього колеса ТЗ №3, яке вже розташоване на проїзній частині вул. А. Образцова у напрямку руху в бік вул. Калинової до умовної лінії перехрестя правого краю проїзної частини вул. Байкальської у напрямку руху в бік пр. Слобожанського 2,2 м.; від вісі правого переднього колеса ТЗ №3 до правого краю проїзної частини вул. А. Образцова у напрямку руху в бік вул. Калинової 1,6 м. При цьому, свідок вказав, що приблизно так розташовувався ТЗ №3 (вантажний автомобіль) в момент виїзду з-за задньої його частини автомобіля «МАЗ». Після цього, ОСОБА_14 показав, як розташовувався в момент виявлення ним автомобіль «МАЗ» та виставив експериментальний автомобіль №2 на проїзній частині вул. Байкальської у напрямку руху в бік пр. Слобожанського таким чином, що вказаний автомобіль розташувався перед задньою частиною ТЗ №3 та відповідно перед перехрестям з вул. А. Образцова, у напрямку руху в бік пр. Слобожанського. Замірами встановлено відстань від вісі правого заднього колеса до правого краю проїзної частини вул. Байкальської у напрямку руху в бік пр. Слобожанського 0,8 м.; від вісі правого переднього колеса до правого краю проїзної частини вул. Байкальської у напрямку руху в бік пр. Слобожанського 1,4 м.; від передньої частини даного експериментального ТЗ №2 до ближньої границі пішохідного переходу до нього 1,45 м.; від передньої частини ТЗ №2 до задньої частини ТЗ №3, який перебував у вищезазначеному положенні, вказаного та виставленого свідком 4,5 м. Відстань від зазначеної ближньої границі пішохідного переходу до ТЗ №2 у вказаний момент до дальньої границі (кута) будівлі №47 вул. А. Образцова, розташованого ближче до проїзної частини вул. А. Образцова склала 4,3 м.
Далі, з метою встановлення місця зіткнення, траєкторії та часу руху автомобіля «МАЗ», свідок виставив експериментальний автомобіль №2 на проїзній частині вул. Байкальської у напрямку руху в бік пр. Слобожанського безпосередньо перед границею ближнього для даного транспортного засобі перехрестя з вул. А. Образцова та вказав, що приблизно так в момент зіткнення розташовувався автомобіль «МАЗ». Замірами встановлено відстань від правого краю проїзної частини вул. Байкальської у напрямку руху до пр. Слобожанського до вісі правого переднього колеса ТЗ №2 3 м.; до вісі правого заднього ТЗ №2 2,2 м.; від передньої частини ТЗ №2 до ближньої межі пішохідного переходу (та відповідно від місця зіткнення), перед якою розташовувався автомобіль №2 в момент виявлення його свідком 5,1 м. Також свідок вказав на траєкторію руху автомобіля «МАЗ» з моменту його виявлення до місця зіткнення, на якій встановлено відстань 6,6 м., яку подолав автомобіль «МАЗ», зміщуючись по дузі ліворуч до місця зіткнення з моменту виявлення його свідком. Далі, ОСОБА_14 вказав статисту-водію на швидкість, з якою рухався автомобіль «МАЗ» з моменту його виявлення до моменту зіткнення. Статист-водій тричі долав ділянку 6,6 м., розмічену на проїзній частині вул. Байкальської з місця виставлення ТЗ №2 в момент його виявлення до місця зіткнення. Секундомір вмикався, коли передня частина ТЗ №2 знаходилась на відмітці початку шляху (місце виявлення свідком ТЗ), а вимикався в кінці шляху (місці зіткнення). Статист-водій на експериментальному ТЗ №2 рухався по вказаній свідком траєкторії. Час склав: Т1 3,0 сек.; Т2 2,8 сек.; Т3 2,8 сек.
Представник цивільного відповідача ПрАТ Українська пожежна страхова компанія заявлені потерпілими цивільні позови про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не визнав та просив залишити їх без розгляду, оскільки страховою компанією рішення про виплату чи відмову у виплаті шкоди ще не прийнято і по суті немає предмету спору, якщо ОСОБА_15 буде визнаний винним у ДТП то всі виплати будуть здійснені.
Представник цивільного відповідача ОСОБА_9 суду показала, що ТдЗДВ Дніпрокомунтранс, інтереси якого вона представляє, не визнає заявлені потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 цивільні позови про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, оскільки вони заявлені передчасно та не підтверджуються доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, тому просила відмовити у їх задоволенні.
Судом досліджено протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.04.2017 року із схемою і фототаблицею до нього, відповідно до протоколу, огляд проводився на регульованому перехресті ж/м. Клочко та пр. Слобожанський. Труп ОСОБА_11 розташований лежачи на спині обличчям до гори. Верхні та нижні кінцівки випрямлені вздовж тіла. Труп одягнутий в куртку з матеріалу, що нагадує шкіру чорного кольору, футболка бавовняна чорного кольору, бюстгальтер синтетичний фіолетовий, джинси блакитні, ремінь з матеріалу, що нагадує шкіру чорного кольору, труси синтетичні фіолетові, кросівки сірі, шкарпетки синтетичні білі. Шкіряні покрови трупа прохолодні на відкритих ділянках, теплі під одягом. Трупне заклякання не виражене у всіх досліджуваних групах м`язів. Трупні плями синюшно-фіолетового кольору, розташовані по заднім бічним поверхням тулубу та кінцівок, при неодноразовому дозованому натисканні на них пружинним динамометром із зусиллям 2 кг.*см2 по 3 сек. зникають та відновлюють своє забарвлення через 10-15 сек. Визначається рухливість кісток носа, грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок. На обличчі, тулубі та кінцівках численні ділянки осадження. В ділянці носа є рана (з отворів носа виділяється у вигляді потоків темно-червона речовина, що нагадує кров та рожево-піниста речовина).
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 886 від 16.05.2017 року, між тілесними ушкодженнями та настанням смерті ОСОБА_11 є прямий причинний зв`язок.
Судом досліджено лист директора комунального підприємства Міськсвітло ДМР ОСОБА_16 від 09.08.2017 року, в якому зазначено, що зовнішнє освітлення світлофорного об`єкту, розташованого за адресою: вул. Байкальська в районі перехрестя з вул. Академіка Образцова, 28.04.2017 року було включено в роботу о 20:04 годині, а 29.04.2017 року о 04:55 годині зовнішнє освітлення було відключено. Зовнішнє освітлення по вул. Байкальській в обох напрямках руху від зазначеного перехрестя (на відрізку від вул. Янтарна до пр. Слобожанського) було включено в роботу.
Крім того, в судовому засіданні досліджено лист директора комунального підприємства Дніпродорсервіс ДМР ОСОБА_17 від 10.08.2017 року №1104, в якому зазначено, що світлофорний об`єкт, розташований на перехресті вул. Байкальської та вул. Образцова, 28.04.2017 року в період часу з 06:00 до 22:00 години працював у трифазному режимі згідно закладеної в контролер програми та у режимі жовтого миготіння. Заявок про несправності світлофорного об`єкта в зазначений час не надходило.
Відповідно до висновків дослідженої судом експертизи технічного стану транспортного засобу № 6/10.2-380 від 13.06.2017 року, система рульового керування автомобіля «МАЗ 533702-240» р/н НОМЕР_1 на момент експертного огляду перебувала в непрацездатному стані. Робоча гальмова система зазначеного автомобіля на момент експертного огляду знаходилась у працездатному стані. Виявлені під час експертного огляду пошкодження елементів рульового керування, які призвели до непрацездатності рульового керування, не носять експлуатаційний характер та виникли під час дії на вказані елементи аварійного навантаження, тобто під час ДТП.
В судовому засіданні досліджено висновки судової транспортно-трасологічної експертизи № 6/10.4/378 від 22.06.2017 року, встановлена відповідність ушкоджень на передній лівій частині автомобіля «ВАЗ-11183» р/н НОМЕР_2 та передній частині автомобіля «МАЗ 533702-240» р/н НОМЕР_1 по розмірах, характеру, приблизних формах, взаємному розташуванні, що дозволяє стверджувати про контактування під час ДТП саме цих частин транспортних засобів. Тобто автомобіль «МАЗ 533702-240» контактував своєю передньою частиною з передньою бічною лівою частиною автомобіля «ВАЗ-11183».
Відповідно до висновків експертизи технічного стану транспортного засобу № 6/10.2-379 від 13.06.2017 року, система рульового керування автомобіля «ВАЗ-11183» р/н НОМЕР_2 на момент експертного огляду перебувала у непрацездатному стані. Робоча гальмова система зазначеного автомобіля на момент експертного огляду знаходилась у непрацездатному стані. Виявлені під час експертного огляду пошкодження елементів рульового керування, які призвели до непрацездатності рульового керування та робочої гальмової системи, не носять експлуатаційний характер та виникли під час дії на вказані елементи аварійного навантаження, тобто під час ДТП.
В судовому засіданні досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 22.08.2017 року з фототаблицею та схемою до нього, який було проведено за участю слідчого, двох понятих, ОСОБА_10 та його двох захисників, у м. Дніпро на вул. Байкальській в районі перехрестя з вул. А. Образцова, де ОСОБА_10 вказав обставини ДТП, що мала місце 28.04.2017 року за його участі. Зі слів свідка, погодні умови та освітлення відповідають тим, які були на момент ДТП, а автомобіль-статист «МАЗ» р.н. НОМЕР_1 повністю відповідає габаритам, стану та технічним характеристикам, які були на момент ДТП. ОСОБА_10 виставив експериментальний автомобіль на проїзній частині вул. Байкальської перед перехрестям з вул. А. Образцова та вказав, що приблизно так він розташовувався в момент початку зміни напрямку руху ліворуч перед зіткненням. Замірами було встановлено відстань від вісі переднього колеса до правого краю проїзної частини вул. Байкальської у напрямку руху в бік пр. Слобожанського 0,6 м., та від вісі правого заднього колеса до того ж краю проїзної частини 0,4 м. Від передньої частини експериментального транспортного засобу до кута будинку №47 вул. А. Образцова, розташованого ближче до вул. А. Образцова 10 м.
Після цього, ОСОБА_10 виставив експериментальний транспортний засіб таким чином, як він був розташований у місці зіткнення транспортних засобів, а саме на перехресті вул. Байкальської та вул. А. Образцова таким чином, що задня частина транспортного засобу знаходилась на вул. Байкальській, а передня частина на вул. А. Образцова, розташована в бік вул. Воронезької. Замірами встановлено відстань від правого краю проїзної частини вул. Байкальської у напрямку руху в бік пр. Слобожанського до вісі правого переднього колеса експериментального транспортного засобу 8,7 м., до вісі правого заднього колеса експериментального транспортного засобу 5,7 м. Відстань від передньої частини експериментального транспортного засобу, а саме з середини передньої частини до ближньої межі вул. А. Образцова та вул. Байкальської склала 3,3 м.; відстань від середини передньої частини експериментального транспортного засобу до буд. №47, а саме кута, розташованого ближче до вул. А. Образцова склала 6,8 м. Далі, свідок вказав траєкторію руху, по якій він рухався з моменту зміни напрямку руху до моменту зіткнення, а замірами встановлено відстань по вказаній дузі від передньої частини транспортного засобу, розташованого в місці зміни напрямку руху до передньої частини транспортного засобу, розташованого в місці зіткнення - 20,7 м.
Після цього, при проведенні вказаного слідчого експерименту, було залучено другий експериментальний автомобіль «Seat Ibiza» р.н. НОМЕР_6 , який зі слів свідка відповідає другому автомобілю учаснику пригоди за своїми габаритами та світлу фар. ОСОБА_10 виставив експериментальний автомобіль №2 на проїзній частині вул. Байкальської у напрямку руху в бік ж/м. Клочко-6, перед перехрестям з вул. А. Образцова і вказав, що приблизно так рухався другий учасник пригоди відносно межі проїзної частини в момент його виявлення. Замірами встановлено відстань 1,3 м. від вісі переднього і заднього правих коліс автомобіля до правого краю проїзної частини зазначеного напрямку руху, тобто вул. Байкальської у напрямку руху в бік ж/м. Клочко-6.
Далі, з метою встановлення швидкості руху автомобіля «МАЗ», ОСОБА_10 тричі проїхав ділянку шляху 20,7 м. з відмітки початку зміни напрямку руху до відмітки місця зіткнення. При цьому експериментальний автомобіль №1 «МАЗ» починав рух до відмітки початку шляху, таким чином знаходячись в даній відмітці на тій швидкості, на якій він і рухався в момент ДТП, та зупиняв транспортний засіб за межами відмітки місця зіткнення. Секундомір вмикався, коли передня частина автомобіля перебувала у відмітці початку шляху, а вимикався, коли передня частина автомобіля перебувала у кінці шляху місці зіткнення. Транспортний засіб рухався по вказаній свідком траєкторії. Час склав: Т1 9 сек.; Т2 8,9 сек.; Т3 9,2 сек.
Потім ОСОБА_10 показав, як потрібно виставити експериментальний автомобіль №2 в місці, де він розташовувався в момент початку зміни напрямку руху ліворуч, але коли сів до кабіни зазначеного автомобіля, який перебував у місці зміни напрямку руху, вказав, що не може виставити автомобіль №2 відносно його автомобіля в момент початку зміни напрямку руху свідком.
Крім того, судом досліджено протокол проведення додаткового слідчого експерименту від 30.08.2017 року, а також відеозапис проведеної слідчої дії, яку було проведено у м. Дніпро, в районі перехрестя вул. Байкальської та вул. А. Образцова за участю слідчого, двох понятих, спеціаліста, ОСОБА_10 та його двох захисників. ОСОБА_10 пояснив, що швидкість руху зустрічного автомобіля, з яким в подальшому сталося зіткнення керованого ним автомобіля у момент початку зміни ОСОБА_10 напрямку руху складала приблизно 100 км/год. Свідок пояснив, що 28.04.2017 року він рухався на своєму автомобілі на даній ділянці з однією швидкістю, не прискорювався і не пригальмовував, а також до моменту зіткнення не застосовував гальмування. Зі слів ОСОБА_10 , перед ДТП він помітив, що йому перший раз блимнуло зелене світло сигналу світлофору в момент початку зміни ним напрямку руху, встановленому на попередньому слідчому експерименті.
Також свідок підтвердив свої покази, які він давав на слідчому експерименті від 22.08.2017 року.
Відповідно до висновків дослідженої судом судово-автотехнічної експертизи № 6/10.1/845 від 12.09.2017 року, при заданих вихідних даних (згідно показів водія ОСОБА_10 ) автомобіль «МАЗ 533702-240» виїхав на перетинання проїзних частин щонайменше на жовтий сигнал світлофора, а саме не раніше, ніж за 0,4…0,2 сек. до його завершення і ввімкнення червоного сигналу світлофора.
Невиконання ОСОБА_10 вказаних вимог правил дорожнього руху, а саме п.16.6, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали. Для водія не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому виконати вимоги п.16.6 ПДР України.
В даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ 11183» ОСОБА_11 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.3, 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху. При заданому механізмові події (згідно показів свідка ОСОБА_14 ), в діях водія автомобіля «ВАЗ 11183» ОСОБА_11 не вбачається невідповідностей вимогам п.12.3 ПДР, які з технічної точки зору могли б знаходитися у причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Дії водія ОСОБА_11 не відповідали вимогам п.п. 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Однак, в умовах місця події, водій ОСОБА_11 не мав технічної можливості запобігти вказаній ДТП своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення при русі з фактичною швидкістю, але мав технічну можливість запобігти вказаній ДТП своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення при русі з допустимою в населених пунктах швидкістю (60,0 км/год.).
Згідно показів водія ОСОБА_10 , в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «МАЗ 533702-240» ОСОБА_10 не відповідали вимогам п.п. 8.7.3 (ґ) та 8.10 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Для водія не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому виконати вимоги п.п. 8.7.3 (ґ) та 8.10 ПДР України.
В даній дорожній обстановці, при заданому механізмові події (згідно показів ОСОБА_10 ), дії водія автомобіля «ВАЗ 11183» ОСОБА_11 не відповідали вимогам п.п. 8.7.3 (е) та 8.10 ПДР, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Для водія не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому виконати вимоги 8.7.3 (е) та 8.10 ПДР України.
Відповідно до висновків судово-автотехнічної експертизи № 6/10.1/957 від 06.10.2017 року, при заданих вихідних даних, покази ОСОБА_10 стосовно того, що в момент зміни ним напрямку руху перший раз мигнуло зелене світло сигналу світлофора та в момент виїзду ним на перехрещення проїзних частин вул. Байкальської та вул. А. Образцова для водія автомобіля «МАЗ 533702-240» ще горів зелений миготливий сигнал світлофора, для проїзду зазначеного перехрестя, - неспроможні з технічної точки зору.
Крім того, при заданих вихідних даних, покази водія ОСОБА_10 щодо відстані, яка була між автомобілями «ВАЗ 11183» та «МАЗ 533702-240» (100 м.) в момент зміни напрямку руху останнім неспроможні з технічної точки зору.
Судом допитано експерта ОСОБА_18 , який працює старшим судовим експертом в ДНДЕКЦ МВС України. Експерт підтвердив висновки судово-автотехнічних експертиз № 6/10.1/845 від 12.09.2017 року, № 6/10.1/957 від 06.10.2017 року та судової транспортно-трасологічної експертизи № 6/10.4/378 від 22.06.2017 року та пояснив, що для проведення останньої експертизи йому надавалась копія схеми до протоколу дорожньо-транспортної пригоди від 28.04.2017 року, матеріали кримінального провадження та фотознімки з місця ДТП для експертизи не надавались. Експерт пояснив, що згідно до заданих вихідних даних встановити місце зіткнення транспортних засобів не надається можливим. Висновки експертизи не зміняться у разі проведення її з урахуванням того, якщо буде встановлено відношення осипу скла і ґрунту, зафіксованого на місці ДТП, до конкретних автомобілів із встановленням місця їх зіткнення. Наявність осипу не впливає на висновки експертизи згідно показів ОСОБА_10 .
У судовому засіданні досліджено шляховий лист, датований 28.04.2017 р., відповідно до якого, водієм автомобіля «МАЗ 533702» НОМЕР_1 , який знаходився у технічно справному стані, є ОСОБА_10 , а також журнал виїзду автомобілів підприємства ТДВ «Дніпрокомунтранс», згідно з яким 28.04.2017 року о 09:50 годині ОСОБА_10 здійснив виїзд та потрапив в ДТП.
Відповідно до журналу щозмінного передрейсових та післярейсових медичних оглядів водіїв, ОСОБА_10 на момент виїзду був у придатному стані з допустимими медичними показниками.
Згідно дослідженого в судовому засіданні листа директора ТДВ «Дніпрокомунтранс» ОСОБА_19 від 26.09.2017 року №1548, ОСОБА_10 працює на вказаному підприємстві на посаді водія автотранспортних засобів з 09.10.2015 року (Наказ №235-к від 09.10.2015 р.) по теперішній час. На момент ДТП, яке сталося 28.04.2017 року, ОСОБА_10 працював та виконував свої функціональні обов`язки на підставі трудового договору водієм автотранспортних засобів ТДВ «Дніпрокомунтранс».
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_10 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Так, відповідно до висновків до судово-автотехнічної експертизи № 6/10.1/845 від 12.09.2017 року, в умовах місця події 28.04.2017 року, водій ОСОБА_11 повинна була діяти відповідно до вимог п.п.12.3, 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху, та мала технічну можливість запобігти вказаній ДТП своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення при русі з допустимою в населених пунктах швидкістю (60,0 км/год.).

Суд приходить до висновку, що у випадку дотримання водієм ОСОБА_11 п. 12.3, 12.9 (б) Правил дорожнього руху, вона мала можливість уникнути ДТП шляхом дотримання допустимої швидкості, що могло запобігти настанню аварійної ситуації. А у випадку дотримання обвинуваченим п. 16.6 Правил дорожнього руху аварійна ситуація взагалі б не виникла.

Водночас, обвинувачений ОСОБА_10 проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, та в порушення п. 16.6 Правил дорожнього руху, при зміні напрямку руху ліворуч, з послідуючим виїздом на зустрічну смугу руху, не надав дорогу автомобілю «ВАЗ 11183» під керуванням ОСОБА_11 , внаслідок чого сталося зіткнення, тому кримінальна відповідальність ОСОБА_10 за це порушення не виключається.

Свідок ОСОБА_14 , який був безпосереднім очевидцем ДТП на вул. Байкальська у м. Дніпро, який вказує на те, що водій, який керував автомобілем Лада «Калина» обігнав його на дуже великій швидкості, з порушенням правил безпеки та не зупинившись, проїхав на жовтий чи червоний сигнал, де на перехресті в`їхав у вантажний автомобіль «МАЗ».

Разом з тим, суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_10 щодо невизнання своєї вини і розцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності.
З пояснень обвинуваченого вбачається, що коли він рухався на службовому автомобілі МАЗ по вул. Байкальській з боку житлового масиву «Клочко-6» зі швидкістю 40 км/год., наближаючись до перехрестя з вул. А. Образцова, на світлофорі був останній зелений мигаючий сигнал.
Також обвинувачений у своїх поясненнях зазначив, що бачив попереду ближнє світло зустрічного транспорту, який наближався. Однак, дослідивши вищевказані докази, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_10 проявивши злочинну недбалість та не впевнившись у безпечності такого маневру, під час переїзду перехрестя допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ.
Суд вважає, що винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Обвинувачений повинен нести кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Дії ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
З врахуванням наведенихобставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами.
На думку суду саме таке покарання відповідно до ч.2 ст. 50 та ч.2 ст. 65 КК України є не тільки карою за вчинений злочин, а буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.
Разом з тим, ОСОБА_10 заявив клопотання про застосування щодо нього амністії, пунктом в) статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_10 має неповнолітню дочку ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_4 , які перебувають на його утриманні і відносно яких він не позбавлений батьківських прав на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, яких засуджено за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, вчинене особою у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України у відсутності будь-яких обтяжуючих обставини, тобто на момент вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, він не перебував.

З постанови №14 Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.) вбачається, що відповідальність за статтею 286 КК України настає лише за умови, що винна особа внаслідок порушення певних правил спричинила з необережності потерпілому середньої тяжкості чи тяжке тілесне ушкодження або його смерть.

Отже, злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, є тяжким злочином, вчиненим з необережності, і підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810.

Крім цього, з матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_10 раніше не судимий , акт амністії до нього раніше не застосовувався.

Згідно ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році» його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Отже, з наведеного видно, що ОСОБА_10 вчинив злочин 28.04.2017 року, тобто до набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році". При цьому, обвинувачений підпадає під критерії, визначені п. "в" ст. 1 цього Закону і обмежень щодо застосування відносно нього акту амністії не існує.

А тому, суд приходить до висновку, що останній підлягає звільненню від відбування призначеного йому покарання в силу п. "в" ст.1 Закону України № 1810-VIII від 22.12.2016 року.

З посиланням на те, що обвинувачений знаходився в трудових відносинах з ТДВ «Дніпрокомунтранс», в позові потерпілих висунуто вимоги про солідарну відповідальність роботодавця та ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія, і стягнення з них солідарно 245 680 грн. та 41 429,62 грн. матеріальної шкоди та 1 500 000 грн. і 200 00 грн. моральної шкоди.
Суд вважає зазначені позовні вимоги потерпілих такими, що підлягають частковому задоволенню в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з цивільного відповідача ТДВ «Дніпрокомунтранс».
Судом встановлено, що ОСОБА_10 на час вказаної події знаходився в трудових відносинах з ТДВ «Дніпрокомунтранс» і заподіяв потерпілим шкоду під час виконання своїх трудових обов`язків тому, відповідно до ст. 1172 ЦК, юридична особа відшкодує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним трудових обов`язків.
Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина 2 статті 1187 ЦК України).

Власником джерела підвищеної небезпеки, автомобіля марки «МАЗ 533702-240» р/н НОМЕР_1 , яким керував обвинувачений ОСОБА_10 у момент зіткнення з потерпілою ОСОБА_11 , є ТДВ «Дніпрокомунтранс», з яким на той момент обвинувачений перебував в трудових відносинах, працюючи водієм, на підставі трудового договору (Наказ №235-к від 09.10.2015 р.), тому відповідальність по відшкодуванню заподіяної потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 шкоди повинен нести роботодавець обвинуваченого ОСОБА_10 - ТДВ «Дніпрокомунтранс», який і є належним відповідачем по цивільному позову про відшкодування шкоди.

При цьому потерпілому, як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Натомість цивільно-правова відповідальність ТДВ «Дніпрокомунтранс», як власника автомобіля марки «МАЗ 533702-240» р/н НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія, що підтверджується відповідним полісом ОСЦПВВНТЗ № АК/5704798.
Так, витрати ОСОБА_7 на придбання медикаментів в розмірі 41 429,62 грн. підтверджуються наданими фіскальними чеками, тому ця сума підлягає стягненню з цивільних відповідачів.
Одночасно, вирішуючи цивільний позов ОСОБА_6 в частині позовної вимоги про відшкодування майнової шкоди на суму 245, 680 грн., що включає вартість автомобіля, суд дійшов висновку, що в його задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав.
Пунктом 3 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Однак згідно з ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відомостей про вартість автомобіля «ВАЗ 11183» р/н НОМЕР_2 з урахуванням його стану, крім рахунку про оплату у розмірі 245 680 грн., після ДТП потерпілий суду не надав, що позбавляє суд можливості визначити вартість автомобіля до та після ДТП, тобто завдану потерпілому шкоду фізичним знищенням автомобіля, а також виявити наявність такого факту.
Також суд зауважує, що за приписами ст. 23, ч.1 ст.1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної в результаті порушення її прав, яка відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
В той же час, як уже зазначалось, за приписами ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків.
Згідно із п. 6 Постанови № 4 від 01.03.2013 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків на підставі трудового договору із особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір.
Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" N 4 від 31 березня 1995 р., за моральну шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу в порядку ст.1191 ЦК України.
Аналізуючи викладенні положення закону, суд дійшов висновку, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки повинна відшкодовуватись потерпілим ТДВ «Дніпрокомунтранс», незалежно від його вини, оскільки воно безпосередньо на відповідній правовій підставі є володільцем зазначеного автомобіля, під керуванням якого ОСОБА_10 здійснив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_11 .
Враховуючи, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_10 загинула дочка потерпілого ОСОБА_6 , останньому були заподіяні суттєві моральні страждання внаслідок раптової смерті єдиної дитини, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, необхідного часу та зусиль, направлених для їх відновлення. Потерпілому ОСОБА_7 внаслідок ДТП було заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що також потягло за собою моральні переживання.
Позивачі звернулися до суду з позовом до ТДВ «Дніпрокомунтранс», як власника джерела підвищеної небезпеки та ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія, як страховика цивільно-правової відповідальності останнього, й просили на підставі статті 1191 ЦК України стягнути з відповідачів солідарно грошові кошти на відшкодування шкоди, завданої ДТП.

Судом встановлено, що потерпілі звернулись до страховика із заявою про отримання відшкодування під час розгляду справи судом, на час розгляду позову розмір страхової виплати (страхового відшкодування) не встановлений, але потерпілі вимагають стягнення зі страховика не страхову виплату (страхове відшкодування), а повне відшкодування шкоди солідарно з володільцем джерела підвищеної небезпеки.

Суд, керуючись вимогами статті 1200 ЦК України вважає, що заподіяна шкода підлягає стягненню виключно з відповідач ТДВ «Дніпрокомунтранс», як власника джерела підвищеної небезпеки. Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про покладення на відповідачів солідарного обов`язку з відшкодування шкоди, з огляду на те, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» власними діями чи бездіяльністю в деліктному зобов`язанні позивачам шкоди не завдала, тому стаття 1191 ЦК України не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Разом із тим, суд забезпечує реалізацію права позивачів на відшкодування шкоди, завданої ДТП, безпосередньо з ТДВ «Дніпрокомунтранс», як власника джерела підвищеної небезпеки, що не позбавляє права звернення потерпілих з позовом до страховика, але не про солідарне стягнення, а про стягнення страхової виплати (страхового відшкодування) .
Суд вважає доведеним факт спричинення потерпілим моральної шкоди, однак із врахуванням наявності як вини обвинуваченого так і вини потерпілої у даній ДТП, враховуючи моральні страждання потерпілих, а також їх характер, обсяг і тривалість, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку про стягнення на користь ОСОБА_6 суми в розмірі 300 000 грн., та 50,000 грн. на користь ОСОБА_7 , які підлягають стягненню з ТДВ «Дніпрокомунтранс», як власника джерела підвищеної небезпеки.
Питання щодо речових доказів суд вирішив на підставі ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення експертиз у сумі 6327,68 грн.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
ОСОБА_10 звільнити від відбування покарання на підставі п. "в" ст.1 Закону України «Про Амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22.12.2016 року.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про солідарне стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ТДВ «Дніпрокомунтранс» на користь ОСОБА_7 41 429, 62 грн.
У позові про солідарне стягнення матеріальної шкоди з ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія відмовити.
У задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди потерпілого ОСОБА_6 - відмовити.
Позови про стягнення моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з ТДВ «Дніпрокомунтранс» на користь потерпілого ОСОБА_6 300 000 гривень, та на користь потерпілого ОСОБА_7 50 000 гривень.
У позові про солідарне стягнення моральної шкоди з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» - відмовити.
Речові докази: автомобіль «МАЗ 533702-240» р/н НОМЕР_1 , який було передано на відповідальне зберігання начальнику автоколони ТДВ «Дніпрокомунтранс» ОСОБА_22 залишити власнику; автомобіль «ВАЗ 11183» р/н НОМЕР_2 , що переданий на зберігання майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ТОВ «Автоклуб» - повернути власнику за належністю.
Арешт, накладений ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.05.2017 року, на автомобіль «ВАЗ 11183» р/н НОМЕР_2 - скасувати.
Арешт, накладений ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.05.2017 року, на автомобіль «МАЗ 533702-240» р/н НОМЕР_1 - скасувати.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз в розмірі 6327,68 грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1