У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2018 року, якою змінено запобіжний захід з тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0001303 від 04.04.2018 року.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5 , ОСОБА_8

встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді підозрюваному ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу з суворим режимом у вигляді Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суровим наглядом МОЗ України» на строк до 12 січня 2019 року включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.11.2018 року скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 з тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу з суворим режимом.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Захисник вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, та підлягає скасуванню.
Стверджує, що визначення режиму утримання без судового рішення про винність особи порушує права людини, так відповідно до ст.94 КК України режим спеціалізованого закладу щодо психічно хворих суд застосовує в залежності від доведеності скоєного хворим кримінального правопорушення.
Вказує, що у п.2 ч.1 ст.508 КПК України визначено що до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, може бути застосований такий запобіжний захід як поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги що виключають її небезпечну поведінку, про те який саме вид режиму психіатричного закладу має бути мова не йде.
Зазначає, що зміна способу досудового розслідування після відкриття стороні захисту матеріалів кримінального провадження є недопустимою. Тому, на думку апелянта, слідчим суддею розглянуто клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 поза процесуальним строком.
Встановлені судом першої інстанції обставини.

СУ ГУ НП в Миколаївської області розслідується кримінальне провадження № 0001303. У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6,12 ч.2 ст. 115 КК України. Згідно цього повідомлення ОСОБА_6 розробив план спрямований на позбавлення життя ОСОБА_9 . Згідно вказаного плану він мав підшукати особу, яка допоможе подолати опір потерпілого, оманним шляхом заманить ОСОБА_9 до своєї квартири за адресою АДРЕСА_1 , де після подолання опору, він його позбавить життя, з метою не повертати борг в сумі 50000 ЄВРО, а після цього посібник допоможе йому позбавитися трупу. В якості особи, що допоможе подолати опір він підшукав ОСОБА_10 , який надав на це свою згоду. 03.04.2018р. близько 18:30г. ОСОБА_9 прибув за адресою АДРЕСА_2 , де його зустрів ОСОБА_6 та супроводив до квартири АДРЕСА_3 . Коли ОСОБА_9 зайшов до квартири, ОСОБА_6 накинувся на останнього та повалив на підлогу, а ОСОБА_10 , який вже перебував в квартирі, почав зв`язувати за допомогою технічних хомутів та ліпкої стрічки ноги, а потім руки. Після цього, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_9 , накинув на шию останнього технічний хомут та затягнув його, після чого ОСОБА_9 перестав подавати ознаки життя.

Ухвалою слідчого судді від 25.09.2018р. ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії запобіжного заходу закінчується 21.11.2018 року. Строк досудового розслідування продовжений до 6-ти місяців.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою в умовах СІЗО на поміщення ОСОБА_6 до психіатричного закладу з суворим режимом. В обґрунтування зазначив,що за висновком судово-психіатричної експертизи №80 встановлено, що ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання в формі "шизотипового розладу у примітивної особистості на тлі резідуально-органічної церебральної недостатності", та не міг віддавати собі звіт у своїх діях

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя послався на наявність
обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, крім того врахував висновок судово-психіатричної експертизи №80, згідно якого ОСОБА_6 не міг віддавати собі звіту у своїх діях, не має можливості керувати ними і не міг цього робити на час вчинення дій, що підпадають під ознаки злочину, потребує лікування у психіатричній установі з суворим наглядом, то є необхідність у поміщенні його до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. За такого вважав що, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має бути змінений на поміщення до психіатричного закладу суворого режиму, яким є Державний заклад "Українська психіатрична лікарня з суровим наглядом МОЗ України".

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_8 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали, надані судом та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідуванням, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому с. 184 КПК України, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу при наявності обставин, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, або які існували під час попереднього рішення, але про які слідчий прокурор на той час не знав і не міг знати.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №80 встановлено, що ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання в формі "шизотипового розладу у примітивної особистості на тлі резідуально-органічної церебральної недостатності", та не міг віддавати собі звіт у своїх діях, не має можливості керувати ними і не міг цього робити на час вчинення дій, що підпадають під ознаки злочину. Він потребує лікування у психіатричній установі з суворим наглядом та є необхідність у поміщенні його до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Згідно положень ч.1,2 ст.508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосований судом запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Частиною 3 ст. 508 КПК України визначено, що застосування даного запобіжного заходу здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Із клопотання слідчого та матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, про що свідчить вагомість наявних у матеріалах кримінального провадження доказів.

Під час судового розгляду клопотання органу досудового розслідування про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на поміщення підозрюваного до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, прокурором та слідчим було доведено наявність ризиків, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інше кримінальне правопорушення та перешкоджати встановленню істини у справі шляхом знищення або спотворення можливих речових доказів, незаконно впливати на свідків та потерпілу у даному проваджені.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, є правильним висновок судді проте, що заявлені ризики не зменшились.

Крім того, як вбачається з наданих матеріалів, слідчим і прокурором у суді вмотивовано вказано що, в кримінальному провадженні необхідно вирішити питання про виділення матеріалів провадження відносно ОСОБА_6 в окреме провадження, виконати вимоги ст. 290-291 КПК України відкрити матеріали кримінального провадження підозрюваним, потерпілим, захисникам, та надати їм достатній час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, що перешкоджає завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.
З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність виключних, передбачених ст.178 КПК України, обставин, які свідчать про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 такого запобіжного заходу як поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, які випливають зі змісту ст.177 КПК України.
Крім того, з урахуванням висновків судово-психіатричної експертизи наявність захворювання наближеного до "роздвоєння особистості" є таким, що свідчить про наявність ризику вчинення нового насильницького злочину.

Таким чином, доводи захисника ОСОБА_5 щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, як поміщення особи до психіатричного закладу з суровим наглядом в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Крім того, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №80 ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання та потребує лікування у психіатричній установі з суворим наглядом. За такого, слідчий суддя обґрунтовано зазначив про поміщення підозрюваного до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме: до Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України».

Посилання захисника на прийняття слідчим суддею рішення в поза процесуальний строк є неприйнятними. Оскільки, відповідно до положень п.3 ч.2 ст. 283 КПК України досудове розслідування закінчується в тому числі - зверненням прокурора до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Разом з тим, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, на час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу, обвинувальний акт чи клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в даному кримінальному провадженні прокурором до суду не спрямовані. Досудове розслідування проводиться з дотриманням строків, визначених ст. 219 КПК України.
Порушень норм КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу з суворим режимом в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не вбачає. За такого, апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405 ,407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2018 року, якою підозрюваному ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді