Справа № 192/1790/18-к
Провадження № - 1кп/201/822/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000107 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, приватного підприємця, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

Прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

20.02.2018 року близько 15-30 години ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем «TOYOTA-HIGHLANDER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пасажиром ОСОБА_5 , рухаючись зі швидкістю близько 40 км/год. по автодорозі Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя (Н-08), в м. Кам`яне, на території Солонянського району Дніпропетровської області. На 439 км.+280 м. вказаної автодороги, перебуваючи у стані стомлення заснув під час керування автомобілем в результаті чого втратив контроль над керуванням автомобілю, виїхав на праве узбіччя, з послідуючим з`їздом в правий кювет, де допустив наїзд на дерево та перекидання автомобіля, тим самим не дотримався та порушив вимоги п.п. 2,3 (б), 2,9 (б) та 10.1 Правил дорожнього руху України, які наголошують:

- п.2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну….не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі»;

- п.2.9 Водієві забороняється:

б) «керувати транспортним засобом…у стані стомлення..»;

- п.10.1: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки учасникам руху».

В результаті даної дорожньої-транспортної пригоди, пасажир ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: сумісна травма: струс головного мозку, забій м`яких тканин голови, обличчя, закрита травма грудної клітини: забій грудної клітини, контузія легенів; закритий компресійний уламковий перелом тіла L2 хребця та обох поперекових відростків; закритий перелом середньої третини правої плечової кістки зі зміщенням фрагментів; закритий перелом обох сідничних, лонної лівої кістки тазу, правої вертлюжної западини зі зміщенням; перелом бічних мас крижня праворуч; закритий перелом кісточок правої гомілки зі зміщенням, розрив дистального міжберцевого синдесмозу, підвивих правої стопи зовні. ISS 29 б, які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по признаку небезпеки для життя.

Порушення п.п.2.3 (б), 2,9 (б) та 10.1 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 286 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений вину свою визнав та пояснив, що 20.02.2018 року близько 15-30 години він керуючи технічно справним автомобілем «TOYOTA-HIGHLANDER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пасажиром ОСОБА_5 , рухався зі швидкістю близько 40 км/год. по автодорозі Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя (Н-08), в м. Кам`яне, на території Солонянського району Дніпропетровської області. На 439 км.+280 м. вказаної автодороги він заснув під час керування в результаті чого втратив контроль над керуванням автомобілю, виїхав на праве узбіччя та з`їхав в правий кювет, де наїхав на дерево та перекинувся автомобіль. ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: сумісна травма: струс головного мозку.

Крім визнання свої вини обвинуваченим, його винність у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України об`єктивно знайшла своє підтвердження у наданих сторонами кримінального провадження і досліджених в судовому засіданні доказах, а саме.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 20.02.2018 вона разом зі своїм чоловіком в якості пасажира при цьому дивилась у мобільний телефон, потім побачила як їх автомобіль з`їхав в правий кювет, де наїхав на дерево а далі вона нічого не пам`ятає, бо втратила свідомість.

Враховуючи те, що обвинувачений інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Таким чином, вина обвинуваченого доведена в повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесну ушкодження

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії необережних тяжких, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає за можливе визнати щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують його покарання, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд вважає, що враховуючи обставини правопорушення, думку потерпілої та особу обвинуваченого, останній не є небезпечною особою на дорозі, а тому застосування додаткового покарання буде не доцільним і основного покарання достатньо для виправлення обвинуваченого.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування основного покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням.
Питання про речові докази та судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речовий доказ автомобіль «Тоyota Highlander» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта на проведення судової авто-технічної експертизи у розмірі 429 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Вирок після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1