АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/81/19 Справа № 704/1139/17 Категорія: ч. 2 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарях ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
з участю прокурораОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Тальнівського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Тальнівського районного суду Черкаської області від 16 квітня 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Шаулиха Тальнівського району Черкаської області, українку, громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму 03.12.2009 Тальнівським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, 03.07.2013 звільнену умовно достроково на невідбутий строк 10 місяців 3 дні,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язки, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів,

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку ОСОБА_8 визнана винуватою та засуджена за те, що вона, 09.08.2017 близько 00 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні літньої кухні ОСОБА_10 , що розташована по АДРЕСА_2 , де спільно із останнім розпивала спиртні напої, незаконно, протиправно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку електродрилі марки «Craft CPD-13/500» вартістю 300 грн., яка належить ОСОБА_10 , після чого з викраденим з місця скоєння злочину зникла, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 300 грн.

Вона ж, 27.12.2017 близько 18 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в гостях в жилій квартирі ОСОБА_11 , що знаходиться в АДРЕСА_3 . Черкаської області, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_11 заснув внаслідок надмірного вживання алкоголю спільно із ОСОБА_8 , незаконно, протиправно, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, викрала пенсійну платіжну банківську картку ПАТ «Державний ощадний банк України» AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , якою володів і користувався ОСОБА_11 і яка, на момент викрадення, знаходилася в непрацюючому холодильнику в кімнаті кухні будинку, та інформацію про код до якої ОСОБА_8 знала, після чого покинула житло ОСОБА_11 , а 27.12.2017 близько 18 год. 10 хв. ОСОБА_8 через банкомат «Райффайзенбанк Аваль», який розташований в м. Тальне по вулиці Толстого, 4. Черкаської області, використовуючи вищевказану пластикову платіжну картку та інформацію про її код, незаконно, протиправно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, вчинила операцію зі зняття коштів з рахунку, знявши, а тим самим викравши, 200 гривень, після чого з викраденим з місця скоєння злочину зникла.

Вона ж, 27.12.2017 близько 21.30 години через вищевказаний банкомат, використовуючи пластикову платіжну картку ПАТ «Державний ощадний банк України» AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 потерпілого ОСОБА_11 , вчинила дві операції зі зняття коштів з рахунку, знявши, а тим самим викравши, 400 гривень, після чого з викраденим з місця скоєння злочину зникла, чим спричинила потерпілому ОСОБА_11 матеріальна шкода на загальну суму 600 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 01.01.2018 близько 21 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в жилому будинку домоволодіння ОСОБА_12 , що знаходиться в АДРЕСА_4 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_12 заснув внаслідок надмірного вживання алкоголю спільно із ОСОБА_8 , незаконно, протиправно, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, викрала мобільний телефон марки "HUAWEI Y3 2017 Grey" вартістю 1819 грн. із сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 50 грн. на рахунку якої було 0 грн. та картою пам`яті Micro SD ємкістю 8 Gb вартістю 178 грн., що на праві приватної власності належить потерпілому ОСОБА_12 , та який, на момент викрадення, знаходився на столі в кімнаті вітальні будинку, після чого ОСОБА_8 з викраденим з місця скоєння злочину зникла, чим спричинила потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 2047 грн.

Вона ж, 08.01.2018 близько 15 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в жилому будинку домоволодіння ОСОБА_13 , що знаходиться в АДРЕСА_5 , скориставшись необачністю потерпілої ОСОБА_14 після вживання з останньою та ОСОБА_13 спиртних напоїв, незаконно, протиправно, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, викрала мобільний телефон марки «NОКІА 2680 S2» вартістю 190 грн. із сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн. на рахунку якої було 80 грн., що на праві приватної власності належить потерпілій ОСОБА_14 та який, на момент викрадення, знаходився на столі в кімнаті вітальні будинку, після чого з викраденим з місця скоєння злочину зникла, чим спричинила потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 295 грн.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні порушує питання про скасування вироку суду першої інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування положень ч. 1 ст. 76 КК України та просить ухвалити новий вирок, яким визнати винуватою ОСОБА_8 та призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі із подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, зокрема: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Крім того, просить у мотивувальній та резолютивній частині судового рішення вказати на відсутність в кримінальному провадженні процесуальних витрат, замість судових витрат, відповідно до ст.ст. 118 та 374 КПК України.

Апелянт, не заперечуючи встановлених судом фактичних обставин провадження, винуватість обвинуваченої та призначене за санкцією статті КК України покарання, зазначає, що при вирішенні питання про визначення обсягу обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, які необхідно покласти на обвинувачену на період її звільнення з випробуванням, судом першої інстанції не враховано, що Законом України від 07.09.2016 № 1492-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених», який набрав чинності 08.10.2016, внесено зміни до ст. 76 КК України, якою регламентовано обов`язок суду у разі звільнення особи на підставі ст. 75 КК України, покласти обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Будучи повідомленими про час, дату та місце судового розгляду в судове засідання не з`явились потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що, з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду по суті заявлених апеляційних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора в підтримку апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, міркування обвинуваченої ОСОБА_8 про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні прокурора Тальнівського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ґрунтуватись на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин провадження в їх сукупності, з дотриманням вимог щодо кримінального та кримінального процесуального закону.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який вона засуджена, відповідає фактичним обставинам провадження, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оцінених відповідно до вимог ст. 94 КПК України і учасниками судового провадження не оспорюється.

Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно є правильною.

Покарання ОСОБА_8 судом першої інстанції призначене відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та правових позицій викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з урахуванням ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченої, яка характеризується позитивно, відшкодувала завдану шкоду потерпілим, здійснює догляд за хворою матір`ю інвалідом II, обставин, що пом`якшують її покарання, зокрема: щирого каяття, сприяння в розкритті злочину та обставини, що його обтяжує вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк із подальшим звільненням від його відбування з випробуванням, з іспитовим строком два роки, на підставі ст. 75 КК України.

Вид та розмір призначеного ОСОБА_8 судом першої інстанції покарання за санкцією статті за якою вона засуджена, її звільнення від відбуваня покарання на підставі ст. 75 КК України та строк встановленого іспитового строку, прокурором в апеляційній скарзі не оскаржується.

Що стосується апеляційних вимог прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування положень ст. 76 КК України, то колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції, звільнивши обвинувачену ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, на неї покладено обов`язок, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України та зобов`язано повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Проте, при вирішенні питання про визначення ОСОБА_8 обсягу обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, місцевим судом не враховано, що в зазначену статтю внесено зміни Законом України від 07.09.2016 № 1492-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених», який набрав чинності 08.10.2016.

Зокрема, за змістом ст. 76 КК України в редакції від 07.09.2016, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням у суду виникає обов`язок покласти на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Окрім обов`язкового покладання обов`язків, передбачених п. 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України, за необхідності на засудженого можуть бути покладені додатково обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 76 КК України.

З огляду на наведене, оскільки на обвинувачену ОСОБА_8 при її звільненні від відбування призначеного вироком суду покарання з випробуванням покладено лише один обов`язок, передбачений ч. 1 ст. 76 КК України в редакції від 14.04.2009, то вирок Тальнівського районного суду Черкаської області від 16.04.2018 в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку про покладання на обвинувачену обов`язків, передбачених п. 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України в редакції від 07.09.2016.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованими твердження прокурора про невідповідність посилання суду першої інстанції в мотивувальній та резолютивній частині судового рішення на відсутність в кримінальному провадженні судових витрат, замість процесуальних витрат, як це передбачено ст.ст. 118, 374 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, п.3 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Тальнівського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Тальнівського районного суду Черкаської області від 16 квітня 2018 року щодо ОСОБА_8 скасувати в частині покладання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 засудити за ч. 2 ст. 185 КК України на чотири роки позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком два роки.

Покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вважати правильним посилання в мотивувальній та резолютивній частині вироку Тальнівського районного суду Черкаської області від 16.04.2018 про відсутність по справі процесуальних витрат.

В решті вирок Тальнівського районного суду Черкаської області від 16 квітня 2018 року залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України.

Головуючий :

Судді :