Справа № 168/845/18
Провадження № 1-кп/169/116/18
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2018 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Брунетівка Старовижівського району Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має професійно-технічну освіту, не працює, неодружений, є громадянином України, несудимий,

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України, та угоду про примирення, укладену 23 листопада 2018 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 в березні 2018 року у вечірню пору на території господарського двору ферми Старовижівської філії науково-виробничого акціонерного товариства «Агроінком «Агрофірма Правда», що знаходиться в селі Брунетівка Старовижівського району Волинської області, використовуючи трактор марки Т-25, номерний знак НОМЕР_1 , з корисливих мотивів умисно таємно викрав з силосної ями (інвентарний номер 405) залізобетонну плиту, розміром 6,2 м в довжину та 1,5 м в ширину, яку затягнув на подвір`я за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , чим завдав майнової шкоди потерпілому на суму 316 гривень.

Крім того, ОСОБА_5 25 жовтня 2018 року у вечірню пору на території господарського двору ферми Старовижівської філії науково-виробничого акціонерного товариства «Агроінком «Агрофірма Правда», що знаходиться в селі Брунетівка Старовижівського району Волинської області, використовуючи трактор марки Т-25, номерний знак НОМЕР_1 , з корисливих мотивів умисно таємно повторно викрав з силосної ями (інвентарний номер 405) залізобетонну плиту, розміром 6,2 м в довжину та 1,5 м в ширину, яку затягнув на подвір`я за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , чим завдав майнової шкоди потерпілому на суму 316 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна, вчинив злочин, передбачений частиною 1 статті 185 КК України.

Також обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, скоїв злочин, передбачений частиною 2 статті 185 КК України.

23 листопада 2018 року між представником потерпілого та обвинуваченим укладено угоду про примирення, за змістом якої обвинувачений повністю визнає свою винуватість у вчиненні вищевказаних злочинів і щиро розкаюється у вчиненому; сторони угоди констатують факт добровільності її укладення і що завдана потерпілому злочином шкода повністю відшкодована; сторони узгодили, що обвинуваченому за вчинення вказаних злочинів призначається таке покарання: за частиною 1 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; за частиною 2 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; на підставі статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки зі звільненням на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на обвинуваченого виконання передбачених статтею 76 КК України обов`язків. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та представник потерпілого просили затвердити укладену між ними угоду про примирення, прокурор, вказуючи на відповідність угоди вимогам закону, не заперечував проти її затвердження.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди з таких мотивів.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин 1, 3 статті 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 5 статті 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до частини 3 статті 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, правову кваліфікацію органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, будь-яких претензій майнового чи морального характеру представник потерпілого до обвинуваченого не має.

Узгоджене сторонами покарання передбачене санкціями частини 1 та 2 статті 185 КК України, відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням цілком узгоджується з положеннями статті 75 КК України.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам статті 471 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє та усвідомлює права, визначені в пункті 1 частини 5 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені частиною 1 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим та вид покарання, яке до нього буде застосовано.

Під час підготовчого судового засідання з`ясовано у представника потерпілого, що він цілком розуміє та усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені частиною 1 статті 473 КПК України.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що в даному випадку відсутні фактичні підстави для визнання винуватості чи обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечувалося у підготовчому судовому засіданні сторонами угоди.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інкриміновані обвинуваченому злочини підпадають під категорію злочинів, щодо яких передбачена можливість укладення угоди про примирення.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 та про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта, на підставі частини 2 статті 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись статтями 314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 23 листопада 2018 року між представником потерпілого Старовижівської філії науково-виробничого акціонерного товариства «Агроінком «Агрофірма Правда» - ОСОБА_4 , та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України, та призначити йому покарання:

за частиною 1 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

за частиною 2 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази:

дві залізобетонні плити, розміром 6,2 м в довжину та 1,5 м в ширину, залишити у володінні потерпілого Старовижівської філії науково-виробничого акціонерного товариства «Агроінком «Агрофірма Правда»;

металевий цеп залишити у володінні власника ОСОБА_5 ;

трактор марки Т-25, червоного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , залишити у володінні власника ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Головуючий