Справа № 467/494/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2019 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка заяву слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, внесеного начальником СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000509 від 24.12.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 127, ч.1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

05 лютого 2019 року до слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 надійшло клопотання про надання тимчасового доступу до речей технічних засобів фіксування судових засідань, які містяться у матеріалах кримінального провадження № 0000133, яке, у свою чергу, перебуває на розгляді ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте, слідчий суддя заявила собі самовідвід, умотивувавши його тим, що у провадженні ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває кримінальне провадження № 0000509 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, матеріали якого виділені з кримінального провадження № 0000133.

При цьому, кримінальне провадження № 0000133 було направлене з обвинувальним актом до суду і розглядалось ІНФОРМАЦІЯ_3 у складі судді ОСОБА_3 та ухвалою від 15 червня 2018 року задоволено заяву потерпілого про відвід судді від розгляду цього кримінального провадження.

Але, з огляду на те, що допит свідків, про яких йдеться у клопотанні слідчого, здійснювався під час судового розгляду кримінального провадження № 0000133 ІНФОРМАЦІЯ_3 у складі судді ОСОБА_3 , то ця обставина, на її думку, може викликати сумніви в учасників кримінального провадження у її безсторонності, як слідчого судді, під час розгляду даного клопотання.

Слідчий ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вніс указане вище клопотання, та слідчий суддя ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про його дату, час і місце повідомлені належно, про що в матеріалах справи маються їхні особисті розписки, причин свого неприбуття не зазначили, будь-яких заяв і клопотань не долучали, через що об`єктивних перешкод для розгляду заяви про самовідвід по суті установлено не було.

У свою чергу суддя, перевіривши доводи та обґрунтованість заявленого самовідводу, прийшов до таких висновків.

За змістом ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні, серед яких є й ті, що викликають сумнів у неупередженості, зокрема, слідчого судді (п.4 ч.1 ст. 75 КПК України).

Тож посилаючись на наявність таких слідчий суддя ОСОБА_3 заявила собі самовідвід.

Зокрема, посилалась на те, що в учасників кримінального провадження можуть виникнути сумніви у її неупередженості під час вирішення питання про надання дозволу на тимчасовий доступ до технічних засобів фіксування судових засідань, у яких здійснювався допит свідків, у той час, як ці судові засідання були проведені під її головуванням в рамках кримінального провадження № 0000133.

Проте, з такими доводами погодитись не можна, принаймні, через таке.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім ( рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" ІНФОРМАЦІЯ_4 ), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного ( згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).
Тобто, у ракурсі безсторонності суду, слід ураховувати те, що визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.
Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді (рішення ЄСПЛ від 23.06.1981 у справі « ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), Ван Левен (Van Leuven) и Де Мейер (De Meyere) проти Бельгії»), як наслідок таку презумпцію спростувати досить складно, адже критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.
У той час, як суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи.
Але, обставини, на які посилається слідчий суддя у своїй заяві про самовідвід, не співвідносяться із визначеними ЄСПЛ критеріями.

Так, ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2018 року суддя ОСОБА_3 була відведена від розгляду кримінального провадження № 0000133 і наразі останнє перебуває на розгляді ІНФОРМАЦІЯ_1 і оригінальні примірники технічних засобів фіксування судових засідань зберігаються у матеріалах справи.

Тобто, річ/документ, щодо тимчасового доступу до яких порушено слідчим, перебуває у володінні іншої особи.

Водночас, вирішуючи питання про тимчасовий доступ до речей чи документів, слідчий суддя, діючи у межах і у спосіб, що передбачені КПК України, керується нормами Глави 15 того ж Кодексу і приймає умотивоване рішення виходячи виключно із оцінки наявності/відсутності обставин і підстав, які, у свою чергу, чітко регламентовані положеннями ст.ст. 160, 163 КПК України.

То за таких обставин, будь-яких сумнівів в учасників кримінального провадження, у контексті визначених ЄСПЛ критеріїв «стороннього спостерігача», не може виникати.

А тим більше, жодних умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості слідчого судді у цьому випадку, установлено не було.
Крім того, у разі виникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності і безсторонності слідчого судді, учасник кримінального провадження у будь-який момент стадії досудового розслідування не позбавлений права заявити слідчому судді відвід, умотивувавши його належним чином або зазначивши прямо визначені законом підстави.
Тобто, у контексті всього вищевикладеного, якщо виходити із презумпції особистої безсторонності суду, у той час, як відсутні докази протилежного, заявлений слідчим суддею самовідвід не підлягає до задоволення.
А тому, з цих мотивів, керуючись ст.ст. 75, 76, 81, 369, 371, 372 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, внесеного начальником СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000509 від 24.12.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 127, ч.1 ст. 125 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1