справа № 732/1580/18
провадження № 1-кп/732/159/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2018 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000306 від 30.08.2018 по обвинуваченню за ч.2 ст. 125 КК України
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Політрудня Городнянського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого-цивільного позивача: ОСОБА_7 ,
представника потерпілого-цивільного позивача: адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого-цивільного відповідача: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 29 серпня 2018 року близько 15-тої години 00 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , на грунті неприязних відносин, умисно наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_7 , від чого останній впав на землю. Після цього ОСОБА_3 сів на потерпілого ОСОБА_7 та обома руками стиснув його шию, в результаті чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, що включає: синець лівої навколоочної ділянки, струс головного мозку, які згідно висновку експерта № 70 від 28.09.2018 відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоровя.
Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав частково. Заперечував, що струс головного мозку стався у потерпілого внаслідок його (обвинуваченого) дій. Цивільний позов прокурора визнав повністю, однак вказував на характерні ознаки доказів поданого позову, а саме: відсутність чеку. Цивільний позов потерпілого не визнав повністю. Крім того, заперечував свій обовязок відшкодувати витрати потерпілого, понесені ним на правову допомогу. Про обставини вчиненого кримінального правопорушення у своїх показаннях суду розповів, що 28.08.2018 року у них в селі було свято. Його дочка ОСОБА_4 пішла покликала зятя ОСОБА_9 , який у центрі села святкував свято з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . ОСОБА_7 наливав ОСОБА_9 спиртне, а ОСОБА_4 дорікнула, щоб той не примушував ОСОБА_9 пити. ОСОБА_7 почав нецензурно ображати ОСОБА_4 і вилив їй в обличчя горілку. Спочатку ОСОБА_4 нічого не розповіла батьку (обвинуваченому), про ці обставини він дізнався від іншої дочки. А коли спитав у ОСОБА_4 , вона підтвердила ці обставини. При цьому була засмучена і потребувала захисту батька. Наступного дня, 29 серпня 2018 року, як тільки побачив ОСОБА_7 , обвинувачений вирішив помститися за дитину і вдарив його кулаком. При цьому обвинувачений у суді показав тильний бік долоні та розповів деталі удару. Вказує, що приймав участь у бойових діях, тому контролював силу свого удару. Стверджує, що від такого удару потерпілий впав, однак не з висоти власного зросту і не на асфальтове покриття, а на мяку траву. Сумнівається, що у потерпілого від цього міг статись струс головного мозку. Розповідає, що на траві їх одразу розборонили ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
Потерпілий у суді розповів, що 29.08.2018 року близько 15-тої години, коли він перебував біля будинку АДРЕСА_1 на нього раптово напав обвинувачений, повалив ударом в ліве око на землю, сів на нього і двома руками душив його шию. На допомогу потерпілому прийшли ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Саме ОСОБА_15 відтягла обвинуваченого від потерпілого, тим самим врятувала його. Після чого викликали швидку, потерпілому була надана перша медична допомога, його відвезли до лікарні, де він пролікувався 12 днів. З часу події він побоюється обвинуваченого, вважає, що той бажав заподіяти йому смерть. Потерпілим підтримується цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди на суму 100000 гривень. Одночасно потерпілий просить стягнути з обвинуваченого понесені витрати на правову допомогу.
Представник потерпілого в обгрунтування заявленого потерпілим позову вказав, що моральна шкода завдана потерпілому виражається у фізичних і психологічних стражданнях, стресах, а також в тому, що порушений нормальний спосіб життя і звички потерпілого. Впродовж тривалого часу потерпілий перебуває під впливом неймовірного психологічного напруження. Це призвело до порушення сну, погіршення самопочуття. А тому сума 100000 гривень у відшкодування моральної шкоди є не завищеною, а необхідною і достатньою.
Судом досліджено показання свідків-очевидців конфлікту, який передував обставинам інкримінованого кримінального правопорушення.
Так, з показань неповнолітнього свідка ОСОБА_16 ,, які вона дала у присутності законного представника ОСОБА_17 , у суді встановлено, що, дійсно свідок ОСОБА_16 пішла 28.08.2018 року покликала зятя ОСОБА_9 , який у центрі села святкував свято з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . ОСОБА_7 наливав ОСОБА_9 спиртне, а Катерина дорікнула, щоб той не примушував ОСОБА_9 пити. ОСОБА_7 почав нецензурно ображати ОСОБА_4 і вилив їй в обличчя горілку. Дівчинка відчула спекотний біль в очах, злякалась, що ОСОБА_7 вижиг їй очі. ОСОБА_9 та ОСОБА_16 , пішли до старшої сестри ОСОБА_5 . Потім ОСОБА_4 розповіла про цей конфлікт сестрі , а та розповіла батьку (обвинуваченому). Коли спитав у ОСОБА_4 , вона підтвердила ці обставини і, зі слів свідка, батько намагався її захистити.
Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у судовому засіданні підтвердили обставини конфлікту неповнолітнього свідка ОСОБА_16 та ОСОБА_7 . Свідок ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_9 вказують у своїх показаннях, що ОСОБА_7 вилив в обличчя ОСОБА_16 горілку.

Механізм заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 обвинуваченим ОСОБА_18 підтвердили у суді свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 .
Так, із показань свідка ОСОБА_11 в суді встановлено, що 29.08.2018 року він з ОСОБА_14 пасли корів і побачили , що ОСОБА_3 сидить на ОСОБА_7 , який лежить на землі. ОСОБА_18 душив обома руками ОСОБА_7 . ОСОБА_12 побігла і покликала ОСОБА_15 , а та їх розтягла.
Показаннями свідка ОСОБА_12 в суді підтверджено, що близько 16-тої години 29.08.2018 вона та свідок ОСОБА_11 побачили, що на землі лежить ОСОБА_7 , а на ньому ОСОБА_3 , який обома руками душив ОСОБА_7 . Вся нижня частина обличчя ЖоголкоФ.І. була синя, він задихався. Свідок ОСОБА_12 покликала ОСОБА_15 , а та в свою чергу розтягла ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .
З показань свідка ОСОБА_15 випливає, що коли вона підбігла до ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , ОСОБА_3 сидів на ОСОБА_7 та міцно стискував його шию. Схопивши ОСОБА_3 за руки, свідок ОСОБА_15 розжала руки ОСОБА_3 та звільнила ОСОБА_7 . Потерпілий був весь синій, ледве дихав, йому покликали медичну допомогу і відвезли в лікарню.
Дані викладені у протоколах проведення слідчих експерементів та зафіксовані на технічних носіях (відеофайлах) дублюють показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , показання яких суд сприймав безпосередньо при допиі вказаних свідків у суді. Тому протоколи слідчих експерементів не мають самостійної змістовної доказової інформації.
Висновком експерта № 70 від 24.09.2018 року підтверджено, що шляхом вивчення медичної документації, складеної одразу після події кримінального правопорушення, у ОСОБА_19 , 1943 року народження, виявлена черепно-мозкова травма, що включає: синець лівої навколоочної ділянки, струс головного мозку, утворена дією тупого твердого предмета за механізмом удару і відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинило короткочасний розлад здоровя.
Судом з`ясовано фактичні дані, що містяться у показаннях обвинуваченого, потерпілого, допитаних у справі свідків; а також дані, які відображені у наведених вище письмових документах; оцінено такі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст. 368 КПК України, в межах пред`явленого обвинувачення, яке підтверджено в судовому засіданні.
Суд дійшов обєктивного висновку, що весь комплекс тілесних ушкоджень, які утворились у потерпілого, виникли 29 серпня 2018 року від протиправних дій обвинуваченого. Фактично він діяв із помсти, хоча мав можливість вирішити конфлікт та захистити дочку у законний спосіб. Тому мета: захистити свою дитину, не спростовує протиправності його власних дій, спрямованих на ОСОБА_7 . Ушкодження утворились у потерпілого внаслідок обставин, вказаних у обвинувальному акті.
Дії ОСОБА_3 , які виразились у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, шо спричинили короткочасний розлад здоровя потерпілого, вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України.
У судовому засіданні прокурор відмовився від вказаної в обвинувальному акті помякшуючої покарання обставини - щире каяття, посилаючись на недоведенність її в ході судового слідства. Суд погоджується, що обставина щирого каяття не підтвердилась у судовому засіданні.Каяття передбачає, крім визнання особою самого факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне, визнання своєї провини, щирий осуд своєї поведінки, які мають втілюватися в намаганні компенсувати збитки, завдані таким злочином, та бажанні виправити наслідки такого злочину.Наведеного обвинувачений не виражає.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого протиправного діяння, особу винного: його вік, сімейний стан, перебування на утриманні двох неповнолітніх дітей; бойові нагороди; стан здоров`я; освіту; позитивну характеристику за місцем проживання.. Зокрема, обвинуваченим вчинено злочин невеликої тяжкості, раніше він до кримінальної відповідальності не притягувався.

З урахуванням особи винного, суд дійшов висновку про доцільність обрання покарання у виді громадських робіт строком його максимальної межі.

Участь обвинуваченого у виконанні безоплатних суспільно-корисних робіт сприятиме виправленню та недопущенню вчинення протиправних діянь у подальшому.

Посилання представника потерпілого на доцільність застосування покарання у виді обмеження волі, суд розцінює як розправу за вчинений злочин, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню повторних злочинів. З огляду на вказане покарання не може застосовуватись у надмірній його межі.

Щодо цивільного позову, заявленого прокурором про стягнення з обвинуваченого на користь бюджету коштів, витрачених Городнянською центральною районною лікарнею на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_7 в сумі 2902 гривні 92 копійки, то позов підлягає задоволенню в повному обсязі
Відповідно до ч.1 ст. 1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.
Розрахунок витрат, наданий Городнянською центральною районною лікарнею № 02-19/1207/1 від 27.09.2018, і покладений прокурором в основу цивільного позову, відповідає положенням пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету України № 545 від 16 липня 1993 року. У відповідності до нормативного припису вказаного акту, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи із фактичних витрат на місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт, придбання інвентаря та обладнання. Судом встановлено, що потерпілий перебував на лікуванні в Городнянській центральній районній лікарні на лікуванні у неврологічному відділенні з 29.08.2018 по 10.09.2018 (12 ліжко днів) вартість одного ліжко-дня склала 241,91 грн, тобто всього лікарнею понесені витрати на суму 2902,92 гривень.
На підставі вказаного, враховуючи, що лікувальний заклад є державним закладом охорони здоров`я, що фінансується за рахунок відповідного бюджету, суд дійшов висновку, що із винного слід стягнути фактичні витрати закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння.
Вирішуючи заявлений по кримінальному провадженню цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
За роз`ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березняя 1995 року (зі змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.
Вимоги цивільного позивача в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. При розгляді питання про стягнення суми моральної шкоди, суд приймає до уваги те, що внаслідок винних дій обвинуваченого, потерпілий мав стрес, йому довелося хвилюватися внаслідок пошкодження свого здоровя, докладати додаткових зусиль для нормалізації свого життя. Враховуючи характер та обставини заподіяння тілесних ушкоджень, їх характер, глибину фізичних та психологічних страждань, яких зазнав потерпілий, суд одночасно враховує принципи співрозмірності та розумності розміру моральної шкоди. Суд дотримується принципу пропорційності відповідальності обвинуваченого, з метою не допустити особистий надмірний тягар для особи, який не має сталого заробітку і має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Тому, задовольняючи частково цивільний позов потерпілого, суд дійшов висновку, що з обвинуваченого на користь потерпілого у відшкодування моральної шкоди слід стягнути 5000 (пять тисяч) гривень.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України, процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
За приписами ст.ст. 26, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, ордеру. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У відповідності до ч.2 ст.120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, несе потерпілий. Положеннями ч.1 ст.124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
На підтвердження витрат з надання послуг адвокатом, потерпілим надано договір № 8 від 16.10.2018, сторони якого своїм підписом засвідчили оплату за надані юридичні послуги з представництва інтересів потерпілого у розглянутому кримінальному провадженні; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, посвідчення адвоката та ордер, а також квитанцію прибуткового касового ордеру № 8 від 16.10.2018 року, що засвідчує оплачені послуги.Адвокат складав позовну заяву для потерпілого, має свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю, приймав участь у підготовчому судовому засіданні і двох судових засіданнях. Сума сплаченого гонорару є адекватною та не перевищує середню в регіоні. З огляду на всі вище вказані правові норми з обвинуваченого на користь потерпілого слід стягнути понесені ним і документально підтверджені витрати.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався і клопотань про його обрання до набрання вироком суду законної сили не надходило.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 127-129, 370, 371, 373, 374 КПК України, ст.ст. 1206, 1167 ЦК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.
Цивільний позов прокурора задовольнити: стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь бюджету Городнянського району кошти, витрачені Городнянською центральною районною лікарнею на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_7 в сумі 2902 грн 92 коп (дві тисячі девятсот дві гривні девяносто дві копійки).
Цивільний позов потерпілого задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином 5000 (пять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_7 понесені потерпілим витрати на правову допомогу в сумі 4500 (чотири тисячі пятсот) гривень.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.
Копію вироку суду вручити обвинуваченому, потерпілому (його представнику), прокурору.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Суддя ОСОБА_1