печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000125 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:
17.04.2019 Прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України капітан юстиції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000125 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено, хоча підозрюваний ОСОБА_5 і ознайомився з матеріалами досудового розслідування, проте не всі учасники провадження ознайомилися із матеріалами кримінального провадження, що як наслідок зумовлює необхідність у продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання піл вартою відносно ОСОБА_5 , враховуючи при цьому, що зміна підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід не можлива, у зв`язку з актуальністю заявлених ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання з підстав викладених в клопотанні.
Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, обґрунтувавши свою позицію тим, що дане клопотання є необґрунтованим, немотивованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки повідомлена підозра не підтверджена наявними у справі доказами, зібрані органом досудового розслідування докази є суперечними, жодним чином не підтверджують факт вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Окрім цього, захисник зазначив, про те, що не існує жодних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, та перешкоджати завершенню досудового розслідування, а відтак просив обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з покладення додаткових обов`язків на підозрюваного.
Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що Печерським управлінням поліції Головного управління національної поліції в м. Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000125 від 06.08.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343, ч. 4 ст. 345, ст. 348, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 393 КК України.
Процесуальне керівництво у вказаному провадженні здійснюється групою прокурорів органів військових прокуратур.
20.08.2018 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 294, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 342, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 345 КК України.
21.08.2018 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 18.10.2018 не визначаючи розмір застави.
24.09.2018 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 294, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 342, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 345 КК України.
10.10.2018 військовим прокурором Київського гарнізону Центрального регіону України строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000125 продовжено до трьох місяців, тобто до 20.11.2018.
12.10.2018 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.11.2018 не визначаючи розмір застави.
22.10.2018 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000125 від 06.08.2018 завершено та учасникам провадження відкрито матеріали про що в порядку ст. 290 КПК України повідомлено підозрюваних, їх захисників та потерпілого.

06.11.2018 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.01.2018 включно не визначаючи розмір застави.

27.11.2018 рішенням Київського апеляційного суду відмовлено в задоволенні апеляційної скарги захисту ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.11.2018 за якою підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.01.2018.
18.12.2018 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва відмовлено в задоволенні клопотання захисту ОСОБА_5 щодо зміни останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

27.12.2018 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.02.2019 включно не визначаючи розмір застави.

21.02.2019 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.04.2019 включно не визначаючи розмір застави.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, які були предметом апеляційного розгляду.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчим суддею встановлено, що на теперішній час у кримінальному провадженні досудове розслідування завершено та стороною обвинувачення відкрито матеріали досудового розслідування, проте обставиною, яка перешкоджає закінченню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді, являється невиконання вимог ст. 290 КПК України з стороною захисту у кримінальному провадження № № 0000125 від 06.08.2018, за виключенням підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, а також ще декілька підозрюваних.

Варто зазначити, що виконання вимог ст. 290 КПК України має вирішальне значення для кримінального провадження, оскільки якщо сторона не здійснить відкриття матеріалів, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

За викладених обставин, вбачається, що на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наряду з вказаним, слідчий суддя вважає за необхідне зауважити, що все ж заявлені ризики в клопотанні сторони обвинувачення, хоча і не втратили свою силу, проте не можна їх розцінювати настільки ж актуально, як і на початковій стадії досудового розслідування, приймаючи до уваги той факт, що відбувається стадія ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, яка являється завершальною.

Слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру, про доведеність ризиків та приходить все ж до висновку про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, проте враховуючи, що відбувається виконання вимог ст. 290 КПК України, під час якої підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник виконали свої обов`язки щодо ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, то при продовженні строку тримання під вартою строком на 60 днів не буде дотримано вимог завдання кримінального провадження.

На підставі викладеного, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання підозрюваного під вартою строком до 18.05.2019, враховуючи при цьому принцип диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, та приймає до уваги ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, враховуючи фактичні обставини справи, високу суспільну небезпечність інкримінованих діянь при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному у кримінальному провадженні №0000125 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 18 травня 2019 включно.

В іншій частині вимоги клопотання залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення в частині клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Слідчий суддя ОСОБА_1