печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2019 м. Київ

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 14.02.2018 приблизно о 15 год. 30 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Opel Astra» н.з. НОМЕР_1 рухався по дворовій території біля буд. З по вул. Михайла Бойчука (Кіквідзе) в місті Києві.
Під час руху ОСОБА_5 допустив порушення вимог п.п. 2.3 б; 13.1; 13.3 Правил дорожнього руху України, в яких зазначено:
-2.3 б - для забезпечення безпеки доржього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожною обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;
-13.1 - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу;
-13.3 - під час обгону, випередження, обїзду перешкоди, чи зустрічного розїзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_5 виявились в тому, що він керуючи вказаним транспортним засобом, рухаючись по дворовій території біля буд. З по вул. Михайла Бойч;. ка (Кіквідзе) в місті Києві, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не дотримав безпечного інтервалу до пішохода ОСОБА_6 , яка рухалась попутно по дворовій території, в результаті чого скоїв наїзд правою передньою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_7 .
В результаті даної дорожньо-транспортної ОСОБА_4 отримала тілесне ушкодження - закрита травма правої стопи у вигляді крайового перелому основи проксимальної фаланги 1-го пальця зі зміщенням уламків, що відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно п.п. 2.2.1/в. та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995.
Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 перебуває в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо- транспортної пригоди і її наслідками.
Таким чином, своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
14.02.2019 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Так, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 оголошена підозра, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому суд вважає, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбачені ч.7 ст.474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 14.02.2019 про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати необхідно віднести на рахунок держави з урахуванням матеріального стану обвинуваченого.

Керуючись ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 14.02.2019 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 про примирення.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1