КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/266/2018 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, кримінальне провадження № 0014810 за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_6 , на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
24.12.2004 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст.186, ч. 2 ст. 185 КК України до 5-ти років позбавлення волі;

30.07.2012 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст.186 КК України до 4-х років позбавлення волі, звільнився 25.05.2015 року умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 15 днів,

23.01.2018 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 4-х років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Києва, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого в ТОВ «Промбуддор» помічником маляра, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років 6-ти (шести) місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання ОСОБА_7 за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 23.01.2018, яким його засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до 4-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, та покарання за даним вироком суду, визначено виконувати самостійно.

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання у виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 2-х (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 встановлено обчислювати з моменту затримання.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Не погоджуючись з вироком Деснянського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року, заступник прокурора м. Києва ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Деснянського районного суду м. Києва від 01.06.2018 стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених, внаслідок м`якості. Та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок, яким засуджено ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки із покладенням обов`язків згідно вимог ст. 76 КК України, виконувати самостійно. ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності. В іншій частині вирок залишити без змін.
Відповідно до ч. 4 ст. 401 КПК України обвинувачений ОСОБА_7 підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, оскільки в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища.
У зв`язку з чим, апеляційним судом був здійснений його виклик в судові засідання призначені на 12 вересня, 09 та 30 жовтня, 04 грудня 2018 року та на 12 лютого 2019 року, шляхом надсилання на його адресу проживання повідомлення про розгляд апеляційної скарги заступника прокурора м. Києва ОСОБА_6 , на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які останній отримує відповідно до рекомендованих повідомлень, які повертаються на адресу суду.
При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 у зазначені судові засідання не з`являється, про день та час судового засідання, повідомлявся належним чином, клопотань про перенесення апеляційного розгляду до суду не подавав, причин неявки суду не повідомляв.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року про привід обвинуваченого ОСОБА_11 в судове засідання призначене на 12 березня 2019 року не виконано та не надано будь яких матеріалів щодо неможливості її виконання.

Згідно з ч.3 ст.142 КПК України, зокрема: суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик суду, була викликана у встановленому цим кодексом порядку, та не з`явилась без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи.
Відповідно до положень ст.323 КПК України, зокрема: до обвинуваченого, який не прибув за викликом в судове засідання, суд має право постановити ухвалу про привід.
Вислухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 його захисника ОСОБА_10 , думку прокурора, який вважав за необхідне перенести розгляд справи та застосувати привід до обвинуваченого, враховуючи положення ч.4 ст.401 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування примусового приводу до обвинуваченого ОСОБА_7 .
Керуючись ст. ст. 142, 323, ст. 401 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Відкласти розгляд кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_6 , на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року, яким ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винуватими у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 289 КК України, на 12 годину 00 хвилин 16 квітня 2019 року, про що повідомити учасників кримінального провадження, які приймають участь в апеляційному розгляді.

Здійснити привід в суд апеляційної інстанції на 12 годину 00 хвилин 16 квітня 2019 рокуобвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого.
Виконання приводу ОСОБА_7 доручити Дніпровському УП ГУ НП в м. Києві.
Контроль за виконанням покласти на Київську місцеву прокуратуру № 3 та Головне управління Національної поліції Київської області.

Особа, рішення про здійснення приводу якої прийнято судом, зобов`язана прибути до місця виклику в зазначений в ухвалі час у супроводі особи, яка виконує ухвалу.

У випадку невиконання особою, що підлягає приводу, законних вимог щодо виконання ухвали про здійснення приводу, до неї можуть бути застосовані заходи фізичного впливу, які дозволяють здійснити її супроводження до місця виклику. Застосуванню заходів фізичного впливу повинно передувати попередження про намір їх застосування. У разі неможливості уникнути застосування заходів фізичного впливу вони не повинні перевищувати міри, необхідної для виконання ухвали про здійснення приводу, і мають зводитися до мінімального впливу на особу. Забороняється застосування заходів впливу, які можуть завдати шкоди здоров`ю особи, а також примушення особи перебувати в умовах, що перешкоджають її вільному пересуванню, протягом часу більшого, ніж необхідно для негайного доставлення особи до місця виклику. Перевищення повноважень щодо застосування заходів фізичного впливу тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У разі неможливості здійснення приводу особа, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, повертає її до суду з письмовим поясненням причин невиконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4