Справа № 352/1927/18
Провадження № 1-кп/352/87/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000201 від 29.05.2014 р., про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саджава Богородчанського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , з повною вищою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Злочин скоєно за наступних обставин.

29 травня 2014 року приблизно о 07 год. 30 хв. обвинувачений, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21150» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі сполученням «МукачевеЛьвів Н-09» у напрямку до смт. Богородчани Богородчанського району Івано-Франківської області. У цей час між населеними пунктами смт. Лисець та с. Стебник Тисменицького району Івано-Франківської області на ґрунтовому узбіччі з лівої сторони по ходу руху автомобіля під керуванням обвинуваченого стояла пішохід ОСОБА_6 , яка чекала на зупинці громадського транспорту. Проїжджаючи по прямій ділянці дороги, обвинувачений проявив неуважність, не врахував дорожньої обстановки, що склалася, та за відсутності будь-яких перешкод чи небезпеки змінив напрямок руху, виїхавши на ґрунтове узбіччя, де вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 . Внаслідок порушення обвинуваченим вимог п. 2.3 б, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої пішохід ОСОБА_6 отримала тілесне ушкодження у вигляді перелому лобкової кістки справа без зміщення уламків, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя у момент спричинення.

Обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав свою вину у висунутому обвинуваченні і пояснив, що дійсно 29 травня 2014 р. приблизно о 07 год. 30 хв. він, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21150», порушив вимоги ПДР України, внаслідок чого виїхав на ґрунтове узбіччя, де вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 ; перед виїздом на ґрунтове узбіччя він втратив свідомість. У результаті ДТП потерпіла отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження. У скоєному щиро розкаявся.

У відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України дослідження фактичних обставин суд обмежив допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювались, зокрема, доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, та обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне добровільне відшкодування потерпілій завданих збитків і спричиненої моральної шкоди.

Суд враховує відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також думку потерпілої, який просила покарати обвинуваченого згідно вимог закону.

За таких обставин суд вважає, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді штрафу у межах санкції ч.1 ст.286 КК України, так як вказане покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів. Суд вважає недоцільним застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

З обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати за проведення експертиз.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн., без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , у користь держави 982 (дев`ятсот вісімдесят дві) грн. 80 коп. процесуальних витрат.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тисменицький районний суд.

Суддя ОСОБА_1