Справа № 274/466/19 Провадження № 1-кс/0274/204/19
У Х В А Л А
28.01.2019 року м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження № 00111 від 26.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, про арешт майна,-

В с т а н о в и в:

Згідно поданого клопотання, слідчий СВ Бердичівського ВП ОСОБА_3 просить накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним, а саме: на галоші чорного кольору з шерстю, сині спортивні штани з білими смугами по бокам, светр сірого кольору з візерунком у вигляді геометричних фігур, мобільний телефон «Samsung S6310» імеі: НОМЕР_1 з сім-картою «Київстар» № НОМЕР_2 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 25 січня 2019 року приблизно о 23 годині ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спільно зі своєю дружиною ОСОБА_6 знаходились за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 .
В цей час та місці у ОСОБА_5 на ґрунті довготривалих неприязних сімейних відносин, пов`язаних з розлученням з його дружиною ОСОБА_6 , виник умисел на вбивство останньої.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_6 , у той же час та місці ОСОБА_5 взяв у дворі вказаного домогосподарства сокиру та, зайшовши з нею до кімнати даного будинку, де на підлозі спершись об диван, сидячи спала ОСОБА_6 , з метою умисного протиправного позбавлення життя останньої, зі значною силою прикладання наніс їй один удар металевою частиною сокири по голові.
Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Так, під час вчинення закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_6 , ОСОБА_5 умисно заподіяв їй тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому тім`яної кістки зліва.
Відомості про вчинене кримінальне правопорушення було внесено 26.01.2019 року до ЄРДР за № 0000111 за правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Слідство приходить до висновку, що без застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна неможливо всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, які підлягають доказуванню.
Слідчий СВ Бердичівського ВП ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, на адресу суду скерував письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі.
Як передбачено ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, за участю слідчого та /або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання з таких підстав.
З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що слідчим відділом Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00111 від 26.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КПК України.
Судом встановлено, що під час складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.01.2019 року, у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено галоші чорного кольору з шерстю, сині спортивні штани з білими смугами по бокам, светр сірого кольору з візерунком у вигляді геометричних фігур, мобільний телефон «Samsung S6310», імеі: НОМЕР_1 з сім-картою «Київстар» № НОМЕР_2 . Отже, існують достатні підстави вважати, що вилучені під час складання протоколу затримання особи речі є доказом злочину.
Тому постановою слідчого СВ Бердичівського ВП ОСОБА_3 від 26.01.2019 року виявлені та вилучені під час складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.01.2019 року, речі визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 00111 від 26.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
26.01.2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України.
Відповідно до частин першої та другої статті 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.
Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є зокрема доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна, окрім іншого, допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та ( або) зберігли на собі його сліди.
Судом встановлено, що виявлені та вилучені під час складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.01.2019 року, речі мають значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу, та які були вилучені з метою їх збереження, можливості уникнення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Отже, враховуючи вищевикладене, існують достатні підстави вважати, що вищеописані речі є речовими доказами злочину, а тому з метою забезпечення належного їх зберігання, призначення ряду судових експертиз, а також проведення ряду інших слідчих дій виникла необхідність у накладенні на них арешту, тому слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 131, 132, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя,-

У х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити. Накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним, а саме: на галоші чорного кольору з шерстю, сині спортивні штани з білими смугами по бокам, светр сірого кольору з візерунком у вигляді геометричних фігур, мобільний телефон «Samsung S6310» імеі: НОМЕР_1 з сім-картою «Київстар» № НОМЕР_2 , які були виявлені та вилучені під час складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.01.2019 року. Виконання ухвали покласти на слідчих СВ Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Арешт може бути скасований слідчим суддею в порядку, передбаченому частиною першою статті 174 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1