Справа №175/3438/18
Провадження №1-кс/175/1692/18
Ухвала

Іменем України

05 грудня 2018 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 клопотання слідчого Дніпровського РВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Таллінн, Естонія, громадянина України, із вищою освітою, фізичної особи підприємця, не одруженого, не військовозобов`язаного, не депутата, не інваліда, малолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 ч.1 ст.125 КК України, по кримінальному провадженню №0000927, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 липня 2018 року,

встановив:

03 грудня 2018 року слідчий Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів.

Так, своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 18.07.2018 року, близько 16:30 години ОСОБА_5 знаходився по вулиці Білякова, №61 в смт. Обухівка, Дніпровського району, Дніпропетровської області, в районі магазину «Делві» де він побачив біля шиномонтажного сервісу, автомобіль марки «Lexus» моделі «GX 470» державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору, за кермом якого знаходився раніше йому знайомий потерпілий ОСОБА_7 .

Далі, знаходячись у вказаному місці та вказаний час, ОСОБА_5 підійшовши з правої сторони вказаного автомобіля до передньої пасажирської двері, у якої в той час було повністю відчинено вікно, та всередині на передньому пасажирському сидінні лежала шкіряна чорна сумка, в якій знаходились грошові кошти в розмірі 130 000,00 гривень та 12 000,00 доларів США, що згідно курсу Національного банку України еквівалентно 314 640,00 грн., та особисті документи потерпілого ОСОБА_7 .

В результаті чого у ОСОБА_5 виник раптовий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, та останній визначив вказану сумку об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій раптовий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що потерпілий у цей час спілкувався з працівником шиномонтажного сервісу та не спостерігав за сумкою, шляхом вільного доступу, через відчинене вікно передньої пасажирської двері, дістав з салону автомобіля вказану сумку, тим самим заволодів нею, та поклав її під автомобіль, з метою подальшого вільного заволодіння нею та уникнення викриття потерпілим у скоєнні вказаного кримінального правопорушення на місці.

Далі, перебуваючи у вищевказаному місці та вказаний час, дочекавшись коли потерпілий ОСОБА_8 поїхав з місця скоєння кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 до кінця, остаточно заволодів сумкою потерпілого, у якій знаходились грошові кошти у вищевказаному розмірі та особисті документи потерпілого ОСОБА_7 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

Таким чином, ОСОБА_5 заволодів майном потерпілого ОСОБА_7 , а саме сумкою, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, особистими документами ОСОБА_7 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять та грошовими коштами у розмірі 130 000,00 гривень та 12000,00 доларів США, що згідно курсу Національного банку України еквівалентно 314 640,00 грн., а всього на загальну суму 444640,00 грн., що в 504 рази перевищує неподатковий мінімум доходів громадян, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди у великому розмірі.

Умисні дії ОСОБА_5 , виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого у великих розмірах, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Крім того, 18.07.2018 року приблизно о 22:00 годині, ОСОБА_5 знаходячись за адресою АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , де між ОСОБА_5 та останніми відбувся словесний конфлікт стосовно крадіжки грошових коштів у потерпілого ОСОБА_7 , в результаті чого ОСОБА_5 почав висловлюватись грубою нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою в адресу ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та де у нього виник злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень.

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 знаходячись у вказаному місці та вказаний час, стоячи обличчям до ОСОБА_12 по співвідношенню до останнього, тримаючи в правій руці предмет схожий на молоток, який взяв у невстановленому в ході досудового слідства місці, наніс вказаним предметом чотири бокових удари потерпілому ОСОБА_13 в область грудної клітини ліворуч та міжребір`я ліворуч.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_12 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 3904е від 29 листопада 2018 року спричинено тілесні ушкодження у вигляді:

- синця з садном на його тлі: на грудній клітині ліворуч по задньо-пахвовій лінії з переходом до середньо-пахвової лінії в проекції 4-го міжребір`я;

- синця з численними внутрішньо-шкіряними крововиливами на його тлі: на грудній клітині ліворуч від лопаткової лінії з переходом до середньо-пахвової лінії в проекції 6-7-го міжребір`я;

- садна на грудній клітині ліворуч на межі лопаткової та навколо-хребтової лінії в проекції 6-7-го міжребір`я.

За своїм характером виявлені тілесні ушкодження (як кожне окремо) відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.

Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а потерпілого ОСОБА_14 було доставлено до лікарні.

Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, органом досудового розслідування кваліфікується за ч. 1 ст. 125 КК України.

Тобто, за сукупністю, умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого у великих розмірах, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

19.07.2018 року відомості за даними фактами внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000927 за ч.4 ст.185 та ч.1 ст.125 КК України.

30.11.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.4 ст.185 та ч.1 ст.125 КК України, тобто за таємне викраденні чужого майна (крадіжку), вчиненого у великих розмірах та за умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали заявлене клопотання у повному обсязі та просили суд задовольнити його, обравши підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою фактичного місця проживання підозрюваного.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту зазначивши, що прокурором жодним чином не доведено обґрунтованість підозри його підзахисного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185 та ч.1 ст.125 КК України, та відсутні будь-які належні докази що підтверджують необхідність застосування до його підзахисного міри запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Разом з тим, захисник просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що надасть можливість ОСОБА_5 працювати та заробляти кошти для подальшого відшкодування збитків потерпілим, а також для отримання засобів для існування, оскільки його цивільна дружина ОСОБА_15 знаходиться у стані вагітності на 9 місяці та очікує від ОСОБА_5 дитину.

ОСОБА_5 підтримав думку свого адвоката та просив обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки він є фізичною особою підприємцем та у денний час доби, йому потрібно працювати та утримавати себе, цивільну дружину та майбутню дитину. Крім того, підозрюваний зазначив, що його цивільна дружина перебуває на 9 місяці вагітності, тому вона потребує медичного догляду і він постійно возить її до медичних установ, тому цілодобовий домашній арешт, суттєво вплине на дану ситуацію. Також підозрюваний пояснив, що жодних ризиків на які зазначає прокурор не існують.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_5 вже три роки без реєстрації шлюбу, перебуває у стані вагітності на 9 місяці та очікує від нього дитину. Вона ніде не працює та знаходиться на утриманні ОСОБА_5 .

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що побоюється ОСОБА_5 через його дії, коли інколи його зустрічає на дорозі у с. Обухівка. Пояснивши, що ОСОБА_5 рухаючись на автомобілі намагався вчинити дорожньо-транспортну пригоду та в`їхати в його автомобіль після події липня 2018 року.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у ході розслідування кримінального провадження було зібрано матеріали, які дають підстави для підозри ОСОБА_5 , а саме протоколом огляду місця події від 19.07.2018 року за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Обухівка, вул.Білякова; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 ; висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи.

Відповідно до ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Суд, заслухавши прокурора та слідчого які підтримали клопотання, потерпілого, який також підтримав позицію прокурора, думку підозрюваного, та його захисника які просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, вивчивши матеріали кримінального провадження, з урахуванням викладеного та беручі до уваги, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину невеликої тяжкості та тяжкого злочину, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а також приймаючи до уваги той факт, що цілодобова заборона обвинуваченому залишати житло, позбавляє його можливості здійснювати свою підприємницьку діяльність та можливості отримування коштів, які в подальшому можуть бути спрямовані на відшкодування матеріальних збитків потерпілим, можуть забезпечити матеріального підозрюваного, його цивільну дружину та спільну майбутню дитину.
Суд приходить до висновку, про наявність ризику передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні.
За таких обставин, суд вважає необхідним частково задовольнити клопотання слідчого, застосувавши відносно підозрюваного домашній арешт у нічний період часу з 22:00 години до 07:00 години наступної доби, що на думку суду забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та зможе запобігти спробам вчинення дій, які відносяться до ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, незаконно впливати на потерпілих і свідків, а також надасть можливість підозрюваному, разом з вагітною дружиною, за необхідності відвідувати, аптеку, лікарню тощо.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, клопотання підозрюваного та його захисника про обрання іншої міри запобіжного ніж яку просить прокурор та слідчий, а саме у вигляді особистого зобов`язання, не заслуговує на увагу.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 194 КПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання слідчого Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч.4 ст.185 ч.1 ст.125 КК України задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місці (60 днів).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

2) у період часу з 22:00 години по 07:00 годину знаходитись за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 та не покидати його без дозволу слідчого, прокурора, або суду у цей час доби;

3) утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками по вказаному кримінальному провадженню протягом всього досудового розслідування та судового розгляду.

У задоволенні іншої частини клопотання слідчого відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 та його захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відмовити.

Ухвала діє протягом 2 (двох) місяців з дня її постановлення, тобто, до 03 лютого 2019 року включно.

На підставі ч. 3 ст. 181 КПК України, ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у п`ятиденний термін з дня оголошення ухвали апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1