У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/41/19

№ 1-кс/183/211/19

25 січня 2019 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого по АДРЕСА_2 , судимого
- 18.04.2004 р. Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
- 28.09.2005 р. Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий термін 1 рік 6 місяців за вироком Новомосковського міського суду від 18.03.2004 р., до відбуття остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 22.12.2005 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом повного складання з вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 28.09.2005 р. остаточно призначено покарання 4 роки 7 місяців позбавлення волі.
- 27.04.2007 звільнений з Снігурівської виправної колонії Миколаївської області №5 на підставі постанови Снігурівського районного суду Миколаївської області від 20.04.2007 р., умовно-достроково на 2 роки 11 днів, з приміткою ст.107 КК України;
- 20.06.2008 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк покарання у вигляді 6 місяців за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 22.12.2005, до відбуття остаточно призначено покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі. 16.09.2011 р. звільнений з Солонянської виправної колонії Дніпропетровської обл. №21 на підставі постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2011 р. відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроково на 6 місяців 13 днів;
- 11.04.2013 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. 09.03.2016 р. звільнений з Синельниківської виправної колонії Дніпропетровської області №94 у зв`язку з відбуттям покарання;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
встановив :

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він 05 грудня 2018 р. приблизно о 16 год. 00 хв. проходив біля будинку АДРЕСА_3 . Побачивши, що у вказаному будинку не горить світло у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна з цього будинку. Після чого, через відсутні ворота, зайшов на територію подвір`я та підійшов до будинку АДРЕСА_3 . Перебуваючи біля будинку за вищевказаною адресою ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за допомогою сокири, яку він знайшов біля будинку, віджав вхідні двері, незаконно проник до середини будинку, звідки викрав електричну пилу марки «Grunhelm GES 18-35B», вартістю 748 грн. 08 коп. та ТВ-тюнер марки «World Vision T57D», вартістю 306 грн. З викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння злочину втік, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1 054 грн.08 коп.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Обґрунтованість підозри у інкримінованому ОСОБА_4 кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Слідчій вказав, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявний ризик передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, вказав, що не мав грошей для життя, буде з`являтися до слідчого, просить обрати запобіжний захід домашній арешт.

Захисник ОСОБА_7 вказав, що в задоволені клопотання повинно бути відмовлено, так як у ОСОБА_4 є місце проживання у брата, там він і буде жити, своєчасно з`являтися до слідчого, кається в скоєному, тому можливо обрати запобіжний захід домашній арешт.
Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесені до категорії тяжкого злочину, крім того до Новомосковського міськрайонного суду направлено 26.10.2017 р. у кримінальному провадженні №0002977 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, 20.03.2018 р. у кримінальному провадженні №0000110 за ч. 2 ст. 185 КК України, 08.06.2018 р. у кримінальному провадженні №0000680 за ч. 3 ст. 185 КК України за обвинуваченням ОСОБА_4 , справи яких призначено до розгляду, однак незважаючи на це на шлях виправлення не став. Вказані обставини свідчать про те, що він перебуваючи на свободі продовжить скоювати кримінальні правопорушення.
Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тому суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави. При визначенні розміру застави, суд враховує, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також і те, що розмір застави передбачений у межах встановлених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків, тому суд вважає за можливе призначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає на сьогодні 92050 грн. (1841х50), що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,

постановив :

клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 задовольнити, застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до 25 березня 2019 року.

Встановити розмір застави ОСОБА_9 - 92050 грн.

З моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави зобов`язати : прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1