Ухвала
14 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 521/19551/17
Провадження № 51 5620 км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника

потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

розглянув в судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного судуОдеської області від 28 лютого 2018 року про повернення апеляційної скарги.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами обставини

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 13 березня 2017 року ОСОБА_8 засуджено за ст. 287 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25 травня 2017 року вирок щодо ОСОБА_8 змінено в частині призначеного покарання. ОСОБА_8 засуджено за ст. 287 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2017 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_9 та звільнено ОСОБА_8 від покарання на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвалою Апеляційного судуОдеської області від 28 лютого 2018 року апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2017 року повернуто особі, яка її подала на підставі положень п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала та короткий зміст заперечень на касаційну скаргу

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_7 порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та просить призначити новий розгляд провадження в суді апеляційної інстанції. Вважає, що ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального права та є незаконною, оскільки ОСОБА_8 безпідставно звільнено від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році». Також зазначає про те, що відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України суди зобов`язані приймати заяви про розгляд навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист.

Позиції учасників судового провадження

Представник потерпілої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 касаційну скаргу потерпілої підтримав і просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечив проти задоволення касаційної скарги потерпілої ОСОБА_7 та просив закрити провадження за скаргою.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового розгляду, колегія суддів дійшла висновку, що провадження за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 28 лютого 2018 рокунеобхідно передати на розгляд Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 434-1 КПК України суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає таке кримінальне провадження на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї палати або у складі такої палати.

На думку колегії суддів касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 слід задовольнити, оскільки, повертаючи апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 , апеляційний суд порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Так, у ст. 393 КПК України закріплено коло суб`єктів апеляційного оскарження судових рішень, одними з яких визначено потерпілого або його законного представника чи представника - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції..

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду, з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Згідно ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень. Кожен має право захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року №9-зп встановлено, що частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист.

У статті 129 Конституції України забезпечене право на апеляційний перегляд справ.

Разом із тим, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду, зокрема, в ухвалі від 23 січня 2018 року (провадження №51-1456км18) дійшов висновку про те, що потерпілі у конкретному кримінальному провадженні відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 393 КПК України, не є учасниками провадження з питань звільнення особи від відбування покарання, а отже вони не наділені правом апеляційного оскарження рішень місцевого суду, ухвалених за наслідками розгляду таких клопотань.

Розглядаючи провадження за касаційною скаргою ОСОБА_7 колегія суддів вважає, що потерпіла особа має право знати про всі прийняті рішення у кримінальному провадженні де вона виступає потерпілим, як на стадії досудового розслідування, судового розгляду, так і на стадії виконання вироку суду та після його виконання, оскільки дане провадження безпосередньо стосується її інтересів, а отже в свою чергу не позбавлена права на участь в судових засіданнях та відповідного оскарження прийнятих рішень.

Оскільки колегія суддів дійшла іншого висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах ніж викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї ж палати, з метою забезпечення єдності судової практики, вважає за необхідне провадження за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного судуОдеської області від 28 лютого 2018 року передати на розгляд Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

Керуючись ч. 2 ст. 434-1, ст. 434-2 КПК, Суд

постановила:

Передати кримінальне провадження за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного судуОдеської області від 28 лютого 2018 року на розгляд Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3