Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2152/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2019 м. Київ
Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0004852 від 21.12.2018 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Подільського УП ГУ НП ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .
Клопотання обґрунтовується тим, 21.12.2018 р., близько 14 год. 21 хв., ОСОБА_8 прибув до магазину «Білла» що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Н.Вал 17/18, та в цей час, перебуваючи у приміщенні вказаного магазину, в останнього, з корисливих мотивів, виник злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме, жувальних гумок «Оrbit», що належить ПІІ«БІЛЛА-Україна».
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні магазину «Білла» за адресою: м. Київ, вул. Н.Вал, 17/18 підійшов до полиць з «жувальними гумками» та впевнившись, що за його діями ніхто з сторонніх не спостерігає, з торгових полиць взяв 26 упаковок жувальної гумки «Orbit Bubbltmint» вартістю 220 гривень, 27 коп., 57 упаковок жувальної гумки «Orbit полуниця банан» вартістю 482 грн., 90 коп., та помістив до чоловічої сумки що знаходилася при ньому. Також, ОСОБА_8 з торгових полиць взяв 25 упаковок жувальної гумки «Orbit соковитий кавун» вартістю 211 грн. 80 коп., які поклав під пальто в яке був одягнутий, тим самим викрав вище перерахований товар. Після чого ОСОБА_8 направився до касової зони, де оминувши касу і не розрахувавшись за товар, пройшов до виходу з приміщення магазину, тобто, останній виконав усі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки він був затримана працівниками магазину, з якого намагався викрасти вище перераховані товари на загальну суму 914 грн. 97 коп.
В ході проведення досудового розслідування проведено амбулаторну судову психіатричну експертизу, згідно із висновком якої № 78 від 05.02.2018 ОСОБА_6 потребує проведенню відносно нього стаціонарної психіатричної експертизи для встановлення ступеню психічних порушень у ОСОБА_6 , що є обов`язковим для встановлення стану осудності підозрюваного.
22.12.2018 р. ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.02.2019 р. включно.
14.02.2019 р. у кримінальному провадженні № 004852 від 21.12.2018 р. керівником Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_9 продовжено строки досудового розслідування до трьох місяців. Водночас, строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 18.02.2019 р.
У судовому засіданні прокурор внесене до суду клопотання підтримав та просив його задовольнити, зазначивши, що ризики які існували на момент обрання запобіжного заходу на сьогоднішній день продовжують існувати.
Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою заперечував.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою заперечувала, додала, що вважає дане клопотання необґрунтованим, та просила застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням від вартою.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про задоволення клопотання у зв`язку з наступним.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.
З урахуванням вищезазначеного, слідчий суддя враховує, що, дійсно, строк досудового розслідування постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_9 від 14.02.2019 р. було продовжено до трьох місяців, який, з огляду на положення ст. 219 КПК України спливає 22.03.2018 р.
Водночас, строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає 18.02.2019 р.
Так, запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до ст. 131 КПК України, а його застосування здійснюється з метою забезпечення дієвості провадження.
Аналізуючи ризик, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд зважає на можливість ОСОБА_6 усвідомивши невідворотність покарання, зникнути від органу досудового розслідування та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування та постановлення судового рішення в розумні строки. Актуальність вказаного ризику підтверджується тим, що підозрюваний вчинив злочин під час іспитового строку.
На той факт, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що ОСОБА_6 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності але на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та останньому інкримінується вчинення умисного корисливого злочину під час іспитового строку.
Більш м`які запобіжні заходи не призведуть до запобігання наведених вище ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України.
Обставини, які б свідчили про те, що зазначені ризики зменшились досудовим розслідуванням не встановлено
Згідно із ст. 177 КПК України, підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України») відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.
У розглядуваному клопотанні наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, та які не викликають розумних сумнівів у цьому.
Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України»).
Таким чином, зі спливом такого часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані, на це вказує те, що останній усвідомивши невідворотність покарання, оскільки за вчинення даного кримінального правопорушення передбачено позбавлення волі може зникнути від органу досудового розслідування та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування та постановлення судового рішення в розумні строки.
Згідно вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також інші обставини зазначені в законі.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Даних про наявність підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує доведеність на даний момент того, що злочин, у вчиненні якого він підозрюється, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, санкція передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від до 5 років, а також ту обставину, що новий злочин ОСОБА_6 вчинено під час іспитового строку, оскільки ОСОБА_6 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2017 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.
А відтак, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду також на підстави продовження строку досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що є підстави для продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177 - 178, 183, 193 - 194, 196 - 197, 199, 205, 309, 331, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0004852 від 21.12.2018 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити;
Продовжити строк тримання під вартою та утримувати в Київському слідчому ізоляторі підозрюваному - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до трьох місяців;
Ухвала слідчого судді діє до 22 березня 2019 р. включно та підлягає негайному виконанню після її проголошення;
Повний текст Ухвали буде виготовлений 22 лютого 2019 року;
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1