Справа№522/260/19
Провадження 1-кс/522/310/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання cлідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006973 від 13.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2018 СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006973 від 13.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. . 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 є власником 48/100 частин квартири АДРЕСА_1 , та складається в цілому з трьох житлових кімнат, житловою площею - 37,8 кв.м.; загальною площею - 125,1 кв.м.. на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 04.06.2010 року ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за реєстром №1805, зареєстрованого електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.06.2010 року.

У зв`язку з перебуванням за кордоном ОСОБА_4 тривалий час не знаходилась в даній квартирі. Так, 23.06.2018 року повернувшись до своєї квартири не змогла її відкрити, оскільки замок на вхідних дверях був змінений. Під час спроби відкрити двері з квартири вийшла незнайома жінка і почала стверджувати, що проживає в даній квартирі та являється її власницею.

В подальшому адвокатом було з`ясовано, що 02.09.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 було відкрито спадкову справу №19/2016 та видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі за №393. Відповідно до даного свідоцтва ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з чим її чоловік, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , який зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_2 став спадкоємцем 48/100 частин квартири АДРЕСА_1 .

05.10.2016 року державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 було зареєстровано право власності на спірну квартиру за ОСОБА_9 на підставі договору дарування.

З 16.04.1988 року ОСОБА_4 перебуває у шлюбі з ОСОБА_10 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу внесено запис за №367 та підтверджується свідоцтвом про шлюб № НОМЕР_2 від 16.04.1988 р.

З наведеного вбачається, що невстановлені особи шляхом обману з використанням підробленого свідоцтва про смерть .заволоділи чужим майном, а саме 48/100 частин квартири АДРЕСА_1 , ,

Так, 03.01.2019 постановою слідчого Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, квартиру АДРЕСА_1 , та складається в цілому з трьох житлових кімнат, житловою площею - 37,8 кв.м.; загальною площею - 125,1 кв.м визнано речовим доказом.

У судове засідання слідчий не з`явився, надавши суду заяву про розгляд матеріалів клопотання без його участі.

Враховуючи, що вказане кримінальне провадження відкрите за фактом підробки документів на право власності на житло, на підставі ч.2 ст.172 КПК України, слідчий наполягав на розгляді вказаного клопотання без виклику осіб, які володіють та користуються вищезазначеним майном, через існування загрози переоформлення, відчуження, поділу або інших дій, направлених на приховування незаконних реєстраційних дій.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вилучені предмети, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, що зазначене в клопотанні слідчого майно може містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, а тому має значення речового доказу у кримінальному провадженні.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речового доказу у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про можливість задоволення клопотання та накладення арешту на зазначене в клопотанні слідчого майно.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання cлідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , - задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування, заборонивши будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту зазначеного нерухомого майна.

Виконання ухвали покласти на cлідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , або інших слідчих з групи у вказаному кримінальному провадженні.
Копії ухвали слідчого судді надати слідчому СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 для надання до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

10.01.2019