Справа № 517/56/19
Провадження 1-кп/517/12/2019

ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2019 року Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 при секретареві ОСОБА_2 з участю:
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Давидівка Фрунзівського (нині Захарівського) району Одеської області, українця, гр. України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України - не судимого, мешканця с. Нова Шибка Захарівського району Одеської області, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;
28 грудня 2018 року біля 10 години 10 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, діючи умисно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, таємно проник через вікно до житлового будинку ОСОБА_4 , який розташований по АДРЕСА_1 , звідки здійснив крадіжку двоконфорної чавунної плити без кілець з печі опалення, вартістю 770 гривень. Після чого з місця події зник та розпорядився викраденим майном на свій розсуд. Своїми протиправними діями, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 770,00 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав в повному обсязі і показав суду, що 28 грудня 2018 рокудійсно здійснив крадіжку двоканфорної чавунної плити, яка належить ОСОБА_6 . У вчиненому щиро розкаявся і просив суд суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що 28 грудня 2018 рокуіз її житлового будинку дійсно було викрадено двоканфорну чавунну плиту.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що окрім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, його вина була повністю встановлена в ході судового розгляду показаннями потерпілої та наданими суду матеріалами, дослідженими письмовими і речовими доказами, які суд, керуючись законом, оцінив за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
На підставі наданих в судовому засіданні показань потерпілої, досліджених в судовому засіданні письмових доказів, які суд визнає належними, допустимими та достовірними, а також такими які в своїй сукупності між собою встановлюють провину обвинуваченого, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 і кваліфікує його дії як вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), крадіжка поєднана з проникненням у житло.
Обвинувачений ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується негативно.
При призначенні виду і міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття, а обставиною, яка обтяжує покарання вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп?яніння.
Відповідно до досудової доповіді виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, так як він не становить небезпеки для суспільства.
Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.2003 року «Про практику призначення судами покарання» під час призначення покарання по кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
За викладених обставин суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, проте, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід не обирався. Процесуальні витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів, слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Відповідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.2 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази, приєднані до кримінального провадження двоканфорна чавунна плита - повернути власнику ОСОБА_6 .
Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: