Справа № 189/1807/18
Провадження № 1-кп/172/12/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2019 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000589 від 09.10.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Олександрівка, Покровського району Дніпропетровської області, має середню спеціальну освіту, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 10.01.2018 Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком на 80 годин,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В
09 жовтня 2018 року ОСОБА_4 перебуваючи у себе вдома за адресою:
АДРЕСА_1 , розпивав спиртні напої, під час чого згадав, що на території сусіднього домоволодіння, належного ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де на даний час ніхто не проживає, він раніше бачив дві металеві сітки від ліжка та металеву трубу, що знаходилися під огорожею з боку городу даного домоволодіння. При цьому у нього виник злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, з метою його подальшого використання у своєму господарстві.
Реалізуючи свій злочинний умисел , направлений на крадіжку чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, ОСОБА_4 , цього ж дня, 09.10.2018 року о 12.00 годині пішов до території вказаного домоволодіння, належного ОСОБА_5 , де, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та він буде непомічений, шляхом вільного доступу умисно, таємно, викрав бувші у використанні дві металеві панцерні ліжкові сітки розміром 180х90 см, придбані у 1989 році та одну металеву трубу діаметром 48 мм довжиною 2,5 м, придбану у 2013 році. Після цього вказані речі переніс на територію свого домоволодіння, з метою подальшого їх використання для власних потреб, тобто викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 560,90 грн.
У судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при зазначених вище обставинах визнав повністю, у скоєному щиро кається. Надав показання, які повністю підтверджують обставини вчинення злочину, викладені у обвинувальному акті.
Потерпілий ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, шкода відшкодована, на суворій мірі покарання не наполягає.
Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим.
Судом роз`яснені сторонам наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись лише допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштований.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, повне визнання вини та відшкодування шкоди потерпілому.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням обставин справи, думки прокурора, потерпілого, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_4 визнаний винним, у виді обмеження волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових злочинів.
Разом з тим, враховуючи особу винного, його ставлення до скоєного, думку прокурора, потерпілого, характеристику з місця проживання, та інші обставини справи, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів без реального відбування покарання. Тому обвинуваченого може бути звільнено від відбування покарання з випробовуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На досудовому розслідуванні проведена судова експертиза, витрати за яку підлягають стягненню з обвинуваченого. Цивільний позов не заявлено. Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк три роки.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти в уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: 2 (дві) металеві панцерні ліжкові сітки розміром 180х90 см та 1 (одну) металеву трубу діаметром 48 мм довжиною 2,5 м повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 300 (триста) гривень.
Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1