ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/169/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Київського районного суду м.Харкова від 03 березня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, зі середньою освітою, працюючого без офіційного працевлаштування, не одруженого, раніше судимого:
- 04.12.2001 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 101 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
- 03.08.2004 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі;
- 16.12.2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 17.01.2012 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
- 12.12.2012 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 190, 71 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 02.06.2016 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді п`яти місяців арешту.

Вироком районного суду встановлено, що 07.12.2016 року приблизно о 17 годині 25 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні магазину «РиІІ&Веаг», який розташований на першому поверсі ТРЦ «Дафі», за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 9, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, попрямував до чоловічого торгового відділу магазину з одягом та взуттям, де діючи умисно зі стелажу вітрини взяв одну пару чоловічого взуття марки «РиІІ&Веаг», в новому стані, вартістю згідно з висновком судово - товарознавчої експертизи №217 від 08.12.2016 - 1249 грн. 16 коп., продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, поклав вищевказане взуття до заздалегідь приготовленої сумки, для вчинення крадіжки, чорного кольору.
Далі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 , о 17 годині 30 хвилин, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає та ніхто не помітить товар, що знаходився в сумці чорного кольору, який він не пред`явив до сплати, попрямував до виходу з магазину, який оснащений системою сигналізації, пройшовши її, на останнього спрацювала система сигналізації. Після чого ОСОБА_7 на виході з магазину був зупинений працівниками охорони магазину, у зв`язку з чим був позбавлений можливості розпорядитися викраденим майном, тобто не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок районного суду у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину, особі обвинуваченого та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність; ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2016 р. у виді 4 місяців арешту, остаточно призначити обвинуваченому покарання у виді 2 років 4 місяців позбавлення волі. На обґрунтування скарги вказав, що судом першої інстанції при постановленні вироку не враховано вирок Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2016 року та не призначено остаточне покарання за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України. Призначене за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_7 покарання вважає таким, що є недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. На думку апелянта, судом не враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше 6 разів судимий, в тому числі за вчинення особливо тяжкого злочину, на шлях виправлення не став та через 7 місяців після постановлення попереднього вироку знов вчинив корисливий злочин.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував проти апеляції; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок щодо ОСОБА_7 в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині правильності призначення покарання.
Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 02.06.2016 року був засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту. Дане покарання ним не відбуте.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Вказані вимоги закону при постановленні вироку судом першої інстанції не дотримано, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 420 КК України є підставою для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги прокурора в даній частині.
Стосовно апеляційної вимоги прокурора про необхідність скасування вироку районного суду через невідповідність призначеного за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого та призначення ОСОБА_7 покарання за цим складом злочину у виді 2 років позбавлення волі, колегія суддів зазначає наступне.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому, в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини злочину, дані про особу винного, який працює без офіційного працевлаштування, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий. Прийнято до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнав його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.
Таким чином, районний суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді 5 місяців арешту.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками районного суду, підстав для призначення більш суворого покарання за ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України та задоволення апеляційної скарги прокурора в даній частині - немає, призначене покарання з його реальним відбуванням є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчиненого злочину, суспільної небезпечності кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації.
При цьому, апеляційний суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. За приписами з ч.ч. 2,3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Враховуючи стадію вчинення злочину, порівняно невелику суму шкоди, яку обвинувачений міг заподіяти своїми діями потерпілій стороні ТОВ «Пул енд Беа Україна», а саме 1249 грн. 16 коп., та зазначені вище обставини, колегія суддів вважає покарання у виді 5 місяців арешту співмірним із протиправними діями ОСОБА_7 та їх наслідками.
Крім цього, у зв`язку з вищевказаними даними про особу обвинуваченого, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , конкретними обставинами кримінального провадження, колегія суддів не вбачає підстав для застосування принципу повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2016 року при призначенні остаточного покарання обвинуваченому відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України.
Виходячи з наведеного, апеляційна скарга прокурора задовольняється частково, а по справі ухвалюється новий вирок у зв`язку з необхідністю призначення обвинуваченому покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 418, п.1 ч.1 ст.420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м.Харкова від 03 березня 2017 року стосовно ОСОБА_7 , в частині призначення покарання, скасувати і ухвалити свій вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) місяців арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2016 р., у виді 1 місяця арешту, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у виді 6 (шести) місяців арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання та його фактичного затримання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий

Судді: