У Х В А Л А

18 грудня 2018 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0004644 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, із повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: у 2007 році Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; у 2010 році Шевченківським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений у 2012 році на підставі ЗУ «Про амністію»; у 2012 році Апеляційним судом м. Києва за ст. ст. 186 ч. 2, 289 ч. 2 до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково в серпні 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:
18.12.2018 року слідчий Білоцерківського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором прокуратури Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190
КК України.
Своє клопотання слідчий обґрунтовував тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.
Слідчий мотивував своє клопотання тим, що слідчим відділенням Білоцерківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 13.12.2018 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004644 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.190 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 11 грудня 2018 року близько 18:00 год. ОСОБА_5 повторно, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману з корисливих мотивів, у телефонній розмові з невстановленою слідством особою, яка назвала себе « ОСОБА_7 », ОСОБА_8 та ОСОБА_9 домовився про спільні дії для досягнення корисливої мети заволодіння чужими коштами шляхом обману.
11 грудня 2018 року близько 19 год. 30 хв. « ОСОБА_7 », маючи корисливий мотив на заволодіння чужими коштами шляхом обману, діючи з прямим умислом, зателефонував до громадянина ОСОБА_10 , який в цей час перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , якому, повідомив неправдиві відомості про те, що його зять потрапив в дорожньо-транспортну пригоду та йому потрібні грошові кошти.

11 грудня 2018 року близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_9 разом із ОСОБА_8 та « ОСОБА_7 », діючи за попередньою змовою та прямим умислом, маючи спільний корисливий мотив та корисливу мету на заволодіння чужим майном шляхом обману, для досягнення спільної корисливої мети на заволодіння чужими коштами шляхом обману, керуючись у телефонному режимі вказівками « ОСОБА_7 », ОСОБА_8 прибув на таксі до будинку АДРЕСА_2 зустрівся з ОСОБА_10 , на якого вказав « ОСОБА_7 » та повідомивши, що він являється працівником прокуратури та необхідно надавати грошові кошти для вирішення питання про не притягнення його сина до кримінальної відповідальності, ввівши останнього в оману, шахрайським шляхом отримав від останнього грошові кошти в сумі 15000 гривень.
В подальшому ОСОБА_5 координувавши дії ОСОБА_8 повідомив останньому номер банківської картки, яка належить ОСОБА_9 , на яку необхідно перевести грошові кошти отримані від потерпілого ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 перерахував грошові кошти на банківську картку, яка належить ОСОБА_9 , а собі залишив частину грошових коштів в якості винагороди, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 15000 гривень.
Так, 13.12.2018 відомості за вказаним фактом СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004644 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує наступне. ОСОБА_5 за місцем теперішнього проживання не обтяжений трудовими обов`язками в місці працевлаштування, оскільки такого не має; не обтяжений обов`язками обумовленими спільним проживанням з дружиною, оскільки такої не має; не обтяжений обов`язками по догляду за неповнолітніми (малолітніми) дітьми, оскільки таких не має. Сукупність даних обставин дає підозрюваному можливість легко змінити місце свого проживання без наслідків для його сімейного та матеріального благополуччя.

На наявність ризику, передбаченого п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує наступне. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, при цьому один із співучасників злочину « ОСОБА_7 » наразі не встановлений. Тому, підозрюваний ОСОБА_5 , будучи зацікавленим в уникненні кримінальної відповідальності, та усвідомлюючи, що у разі встановлення органом досудового розслідування особи співучасника злочину, останній можливо надасть зізнавальні показання щодо них обох, може повідомити вказаній особі про своє затримання та надати допомогу у переховуванні від органу досудового розслідування, і тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

На наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує наступне. По-перше, ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисно тяжкого злочину проти власності, на шлях виправлення не став, та наразі знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох умисних злочинів проти власності, що, у свою чергу, у сукупності із відсутністю будь-якого офіційного чи неофіційного джерела доходів, передбачає прояв усвідомлення безкарності та бажання заробляти на життя у кримінально-караний спосіб. По-друге, факт підозри у двох злочинах проти власності, вчинених повторно, аналогічним способом, щодо осіб похилого віку, передбачає, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки для нього відсутні будь-які стримуючі фактори щодо вчинення незаконних дій.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання не заперечували, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, вислухавши прокурора, допитавши підозрюваного, приходжу до висновку, що на час розгляду клопотання існують ризики передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжні заходи - це превентивні заходи процесуального примусу попереджувального характеру, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, з метою забезпечення їх належної процесуальної поведінки.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право зявлятися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, повязаних із виконанням покладених на неї зобовязань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
У відповідності до ст.194 ч.5 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі строком до трьох років, що відповідно до ч. 2 ст.181 дає підстави в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 окрім як домашнього арешту не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризику передбаченого вище.

У відповідності до ч.1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, необхідно також врахувати наявність вагомих доказів винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, тяжкість покарання що загрожує останньому у випадку засудження, розмір заподіяної майнової шкоди потерпілому, яка на даний час не відшкодована.

Вказані обставини свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
За вказаних обставин суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням певних обов`язків з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, покласти на підозрюваного наступні, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки:
-заборонити ОСОБА_5 цілодобово з наступного дня залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-носити електронний засіб контролю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 181, 184, 186, 193, 194 КПК України,-

УХВАЛИВ :
Клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0004644 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному у вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту .
Строк дії ухвали слідчого судді два місяці, тобто до 17 лютого 2019 р. включно.
Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
-заборонити ОСОБА_5 цілодобово з наступного дня залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків покласти на Святошинське управління поліції Головного управління Національної поліції м. Києва на території обслуговування якого проживає підозрюваний ОСОБА_5 .

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Повний текст ухвали буде проголошено 19.12.2018 року о 08 годині 35 хвилин.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддяОСОБА_1