1Справа № 335/5318/17 1-кп/335/65/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000946 від 07.03.2017 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонер, інвалід 3 групи, має на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_6 2005 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:
31.03.2003 року Орджонікідзеквським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ст. 69, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 357, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 12.03.2004 року з Біленьковської ВК-99 УДПтС України в Запорізькій області на підставі постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 05.03.2004 року умовно-достроково з не відбутим строком 6 місяців 15 діб;
13.09.2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 24.10.2012 року з Каменської ВК-101 УДПтС України в Запорізькій області на підставі відбуття строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
07 березня 2017 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку № 15, по вул. Брянській в м. Запоріжжі, на території автомобільної мийки, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, здійснив два удари правою рукою, в область голови потерпілого ОСОБА_7 , чим згідно висновку судово-медичної експертизи № 582 від 09.03.2017 року, спричинив потерпілому синець в правому куті рота, крововилив та садно на слизовій оболонці верхньої губи справа, що кваліфікується, як легкі тілесні ушкодження.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, суду пояснив, що на початку березня 2017 роки він перебував на стаціонарному лікуванні в 6 міській лікарні з приводу перенесеного інсульту, він є інвалідом 3 групи.
07.03.2017 року він відпросився у лікуючого лікаря додому, оскільки на святах ніяких лікувальних процедур з ним не проводили. Від лікарні він поїхав на автомобілі марки «ДЕУ» модель «Ланос», срібного кольору, державний номер НОМЕР_1 , що належить його дружині. По дорозі, приблизно о 12 годині, він приїхав на автомийку по вулиці Брянській біля будинку № 15 в м. Запоріжжя та став у черзі біля будівлі мийки. Через кілька хвилин попереду нього заїхав на мийку автомобіль марки «ВАЗ». З автомобіля вийшов чоловік та пішов до багажного відділення і стояв там щось шукав. Він почав рух в бік автомийки, і під`їхав ззаду автомобіля «ВАЗ». Намагаючись припаркувати автомобіль щільніше до автомобіля, що стояв попереду нього, він випадково доторкнувся переднім бампером до ноги вказаного чоловіка. Далі чоловік обернувся, і він жестами показав йому що перепрошує, на що чоловік відповів агресивно і нецензурно почав його ображати. Далі він вийшов з автомобіля і намагався словесно залагодити конфлікт. Однак чоловік продовжував його ображати, висловлюючись нецензурною лайкою та намагався вдарити його. Така поведінка чоловіка його дуже обурила і для того щоб припинити його образи він завдав удару правою рукою в область щоки чоловіка. Від удару чоловік упав на підлогу. Далі чоловік піднявся і перейшов в образи пов`язані з його хворобливим станом. Так само він продовжив нецензурно ображати його. Далі він знову обурився і повторно завдав удар чоловіку правою рукою в його обличчя, від якого останній знову впав. Більш ударів він не завдавав, до нього не підходив. Після другого удару чоловік в його сторону вже не говорив та до нього не підходив. Конфлікт закінчився. Далі йому помили автомобіль і він поїхав, чоловік при ньому поліцію не викликав, більш нічого йому не говорив.
Проте, незважаючи на позицію обвинуваченого щодо невизнання вини, його винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за обставин встановлених судом, доведена повністю, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів досліджених безпосередньо в судовому засіданні, а саме: показаннями потерпілого, іншими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження і які відповідають вимогам належності та допустимості, передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України.
Зокрема, показаннями у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив суду, що 07.03.2017 року, приблизно о 12 годині, він на своєму автомобілі марки ВАЗ 21099 державний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, заїхав на автомийку по вул. Брянській будинок № 15 в м. Запоріжжі. Заїхавши на мийку в ряд, він вирішив дістати бризковики, які лежали на килимках в салоні автомобіля. Взявши їх, він пішов до багажнику свого автомобіля, відкрив його, і поклав туди бризковики. У цей момент ззаду нього під`їхав автомобіль марки «Део Ланос», сріблястого кольору. Даний автомобіль затиснув його праву ногу своїм бампером до бамперу його автомобілю. Відчувши сильний біль він почав кричати, щоб водій автомобіля «Део Ланос» від`їхав, але останній нічого не робив. Далі через кілька секунд, водій автомобіля «Део Ланос» від`їхав назад, а він відійшов в сторону від свого автомобіля і почав кричати на водія «Део Ланос». У цей момент, водій «Део Ланос» вийшов з автомобіля і вступив з ним в словесний конфлікт. В ході конфлікту він водію « ОСОБА_8 » пояснював, що останній не правий і що він не вміє їздити. Далі, зрозумівши, що чоловік сильно агресивний і вину свою не визнає, він махнув у його бік рукою, кинув в його сторону свої бризковики, не потрапивши при цьому в нього, і розвернувся до свого автомобіля. В цей момент чоловік наблизився до нього ззаду і вдарив його в праву частину обличчя кулаком, внаслідок чого він впав на бетонну поверхню підлоги та вдарився обличчям. Після цього, до них підійшов мийник намагаючись врегулювати конфлікт. Він погодився і відійшов в сторону, оскільки у нього дуже боліло і паморочилося в голові. Другого удару він не пам`ятає через стан здоров`я. На цьому конфлікт припинився.
Згідно з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.03.2017 року потерпілий ОСОБА_7 звернувся з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності раніше невідомого йому чоловіка, який на автомийці „Слов`янський ринок завдав йому тілесні ушкодження та фізичний біль (а.с. 104).
Відповідно до висновку експерта № 582 від 09.03.2017 року синець в правому куті рота, крововилив та садно на слизовій оболонці верхньої губи справа у ОСОБА_7 кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження (п. 2.3.5 „Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995 р.. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному в обставинах справи та самим освідуваним. Виникнення вищевказаних пошкоджень у ОСОБА_7 можливо при будь-якому взаєморозташуванні потерпілого відносно нападника за умови доступності зон ушкоджень (а.с. 106-107).
Відповідно до протоколу огляду предмету від 01.04.2017 року слідчим в присутності понятих оглянуто комп`ютерний диск CD-R 52Х, обсяг пам`яті 700 МВ 80 min, фірми „VIDEX, на якому знаходиться відеозапис з камер спостереження автомийки по АДРЕСА_3 від 07.03.2017 року та встановлено, що відеозапис триває 1 хвилину 24 секунди, на відеозаписі зображено конфліктну ситуацію між двома чоловіками біля автомобільних транспортів марки „ВАЗ та „ДЕУ (а.с. 109).
Вказаний комп`ютерний диск CD-R 52Х, обсяг пам`яті 700 МВ 80 min, фірми „VIDEX визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000946 від 07.03.2017 року (а.с. 110-111).

В судому засіданні продемонстровано відеозапис з комп`ютерного диску CD-R 52Х, обсяг пам`яті 700 МВ 80 min, фірми „VIDEX, з оглянутого відеозапису встановлено, що в ході конфлікту між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_4 завдав два удари правою рукою, в область обличчя потерпілого ОСОБА_7 , від яких останній двічі падав на підлогу.
Досліджені в судовому засіданні докази логічні, послідовні, не містять протиріч, переконливі як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку.
Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування, схожих не оспорюваних чітких і узгоджених між собою презумпцій факту.
При їх оцінці суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України».
Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у скоєному, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у судовому засіданні повністю підтверджується дослідженими судом доказами, а саме показаннями потерпілого, речовим доказом, висновками експерта.
Такі висновки суду ґрунтуються на наступному.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що 07.03.2017 року приблизно о 12-00 годині він знаходився на автомийці по вулиці Брянська, буд. 15 у м. Запоріжжі, де на ґрунті раптово виниклого між ним та потерпілим конфлікту, в процесі якого він застосував до потерпілого фізичну силу та наніс йому два удари правою рукою в область обличчя, від яких потерпілий двічі падав на підлогу.
Ці обставини доведені показаннями потерпілого, речовим доказом.
Показання потерпілого узгоджуються із даними, що містяться на відеозаписі з камери відеоспостереження з місця події, який визнано речовим доказом, та поясненнями самого обвинуваченого, який пояснив, що наносив потерпілому два удари в область обличчя, від яких потерпілий падав на підлогу.
Окрім того, показання потерпілого узгоджуються з іншими доказами, безпосередньо сприйнятими судом, зокрема висновками експерта № 582 від 09.03.2017 року .
Ставити ці показання під сумнів, підстав немає. Окрім того, судом не встановлено доказів, які б підтверджували отримання потерпілим тілесних ушкоджень при інших обставинах.
Характер умисних дій обвинуваченого та локалізація завданих ним тілесних ушкоджень потерпілому свідчать, що умислом ОСОБА_4 охоплювалося спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений скористався правом допитати потерпілого, що відповідає вимогам п.1 підп.«d» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, із забезпеченням йому можливості надати аргументи на спростування наданих в суді показань, однак жодних об`єктивних даних для того, щоб ставити їх під сумнів, суд не встановив.
Тяжкість тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому, їх кількість, можливість заподіяння за вказаних в обвинувальному акті обставин, встановлені висновком експерта, який сумнівів в обґрунтованості та кваліфікації експерта не викликає.
Спричинення потерпілому ОСОБА_7 тілесного ушкодження на території автомобільної мийки, під час конфлікту з обвинуваченим, фіксація цих подій камерами відеоспостереження автомийки та зверненням потерпілого за медичною допомогою вже 07.03.2017 року до травпункту КУ „МКЛЕ та ШМД м. Запоріжжя (про що зазначено у висновку експерта а.с. 106 зворот), виключає можливість отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 за інших, ніж викладено в обвинувальному акті, обставин.
Не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 у навмисному заподіянні легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , суд розцінює як позицію обвинуваченого та його бажання уникнути кримінальної відповідальності. Його твердження про те, що він захищався від протиправної поведінки потерпілого ОСОБА_7 , об`єктивними доказами не підтверджені, спростовуються дослідженими та оціненими судом доказами. Інших доказів, які б вказували на непричетність обвинуваченого до інкримінованого йому кримінального правопорушення матеріали справи не містять.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 у межах пред`явленого йому обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками умисного заподіяння легкого тілесного ушкодження.
Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлені пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обвинуваченого обставини.
При призначенні покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, яке закон відносить до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, судимість у встановленому законом порядку не погашена, є пенсіонером, інвалідом 3 групи, має не утриманні неповнолітню доньку, думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого, тому суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів слугуватиме покарання у вигляді штрафу.
Цивільний позов по кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_7 не заявлено.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. (вісімсот п`ятдесят грн.).

Речовий доказ: комп`ютерний диск CD-R 52Х, обсяг пам`яті 700 МВ 80 min, фірми „VIDEX, визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000946 від 07.03.2017 року, долучений до матеріалів судового провадження зберігати в матеріалах судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1