Ухвала
Іменем України

28 грудня2018 року

м. Київ

Справа № 761/16104/18
Провадження № 51-8495 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 6 грудня 2018 року,

встановив:
Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 6 грудня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року про заборону здійснення відеозйомки судових засідань під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 .
У касаційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 порушує питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції та призначення нового судового розгляду в суді апеляційної інстанції через порушення цим судом вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши надану до неї копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на наступне.
У цьому провадженні на стадії судового розгляду Шевченківський районний суд м. Києва заборонив відеозйомку судових засідань під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 .
Це рішення останній оскаржив в апеляційному порядку.
Як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 цей суд виходив з того, що оспорюване рішення було постановлено під час судового провадження, а тому в силу ч. 2 ст. 392 КПК не підлягає окремому оскарженню.
Вказаний висновок ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК ухвали постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Зазначена ухвала районного суду від 22 жовтня 2018 року не відноситься до передбачених ч. 1 ст. 392 КПК судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач апеляційного суду відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Таким чином, рішення апеляційного суду про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу районного суду є законним, оскільки відповідає приписам статей 392, 399 КПК.
З огляду на викладене підстав для задоволення касаційної скарги обвинуваченого ОСОБА_4 колегія суддів не вбачає.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст.428 КПК, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 6 грудня 2018 року відмовити.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3