ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/269/19 Справа № 212/6117/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю захисника ОСОБА_6

розглянувши 04 березня 2019 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрорегіонгаз» на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2018 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001497 від 30 травня 2018 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровській області від 26 грудня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна і зобов`язати повернути вказане майно.
В обґрунтування зазначає, що після усунення недоліків, на які було вказано в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року, клопотання прокурором було подано до суду першої інстанції лише 26 грудня 2018 року, тобто після спливу 72 годин, встановлених Законом. Вважає, що судовий розгляд було проведено в порушення вимог ч.1 ст. 172 КПК України, тобто без виклику власника майна чи представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Зазначає, що в порушення ч. 3 ст. 172 КПК України, майно на яке накладено арешт, згідно ухвали слідчого судді від 06 серпня 2018 року, не було повернуто ТОВ «Дніпрорегіонгаз» після спливу встановленого суддею строку. Звертає увагу на те, що слідчим суддею в порушення вимог пунктів 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не було оцінено розумність і співрозмірність обмеження права власності ТОВ «Дніпрорегіонгаз» завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для працівників цього товариства. Також слідчим суддею спірне майно не визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а лише здійснено посилання на твердження прокурора про те, що предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні. Прокурором не доведено, що стосовно «Дніпрорегіонгаз» існує обґрунтована підозра щодо вчинення його особами кримінального правопорушення.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 26 грудня 2018 року було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на папери формату А-4 з друкованим текстом «Змінний звіт АГЗС», грошові кошти у сумі 1132 грн., ємкість пофарбована у білий колір з написом на фоні червоного кольору «Пропан-Вогненебезпечно» «Резервуар СВГ-10.Н.1-УХЛ1 ТУ В 28.2-3:2009», насос «BASEEFA 02АТЕХ0015Н», запорно-запобіжну арматуру пофарбовану в білий колір, станину пофарбовану в помаранчевий колір та газорозподільну колонку опломбовану паперовою пломбою «SA 0111506», виявлених та вилучених на території та в приміщеннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборонено власникам та уповноваженим особам використання та розпорядження вказаними предметами та документами.
Визначено місце зберігання виявлених предметів на території та в приміщеннях, розташованих за адресою: вул. Електрозаводська, 36т в Покровському районі м. Кривого Рогу, СВ Покровського ВП КВП Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області до закінчення досудового розслідування та судового провадження.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому, з метою збереження ознак вчиненого кримінального правопорушення, оскільки існує реальна загроза їх зникнення або пошкодження та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати у кримінальному провадженні, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.
Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально - протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів вбачається, що 30 травня 2018 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001497 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 272 КК України.
Під час проведення досудового розслідування встановлено, що на території, розташованій за адресою: вул. Електрозаводська, 36т в Покровському районі м. Кривого Рогу, встановлено автомобільний газозаправний пункт (АГЗП), який в свою чергу складається з ємкості для зберігання пропан-бутана, запорно- запобіжної арматури, насоса та газорозподільної колонки, без належним чином оформлених документів та дозволів, наданих контролюючими Державними органами. При цьому відповідно до Постанови КМУ № 1107 від 26.10.2011 «Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки» (із змінами внесеними згідно з Постановами КМ № 927 від 10.10.2012, № 76 від 11.02.2016, № 48 від 07.02.2018), такі роботи відносяться до робіт підвищеної небезпеки. Крім того за допомогою вказаного автомобільного газозаправного пункту невстановленими особами здійснюється реалізація населенню газу.
28 липня 2018 року в період часу з 13:44 години по 16:52 годин на території та в приміщеннях, розташованих за адресою: вул. Електрозаводська, 36т в Покровському районі м. Кривого Рогу, виявлено та вилучено: папери формату А-4 з друкованим текстом «Змінний звіт АГЗС», грошові кошти у сумі 1132 грн., ємкість пофарбована у білий колір з написом на фоні червоного кольору «Пропан- Вогненебезпечно» «Резервуар СВГ-10.Н.1-УХЛ1 ТУ В 28.2-3:2009», насос «ВАБЕЕЕА 02АТЕХ0015Н», запорно-запобіжну арматуру пофарбовану в білий колір, станину пофарбовану в помаранчевий колір та газорозподільну колонку опломбовану паперовою пломбою «БА 0111506». При цьому під час проведення обшуку належним чином оформлених документів на надання дозволу на проведення робіт, які відносяться до робіт підвищеної небезпеки, виявлено не було.
Вжитими заходами встановлено, що вилучені предмети перебувають у власності ТОВ «Дніпрорегіонгаз».
06 серпня 2018 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу накладено арешт на вищевказане майно. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року зазначену ухвалу суду першої інстанції скасовано, клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків.
Усунувши зазначені в ухвалі апеляційного суду у визначений строк недоліки, прокурор повторно звернувся до суду із цим клопотанням, оскільки перелічені вище предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні згідно постанови слідчого СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від ЗО липня 2018 року та можуть бути засобом та предметом вчинення кримінального правопорушення. Прокурор наголосив, що речові докази по справі можуть бути засобом збереження ознак вчиненого кримінального правопорушення, тому існує реальна загроза їх зникнення або пошкодження та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати у кримінальному провадженні.
Постановою слідчого СВ Покровського ВП КВП ГУНП Дніпропетровській області від 30.07.2018 року вищевказане майно приєднано до кримінального провадження № 0001497 у якості речових доказів.
В силу вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, на думку колегії суддів, обґрунтовано дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого про арешт вилученого під час обшуку майна з огляду на те, що вказане майно може мати ознаки вчиненого злочину, оскільки існує реальна загроза їх зникнення або пошкодження, а також з метою забезпечення проведення призначеної судової інженерно-технічної експертизи у даному кримінальному провадженні.
Перевіркою встановлено, що арешт на вищезазначене майно був накладений з дотриманням вимог закону.
Доводи апеляційної скарги про те, що клопотання прокурора було подано до суду першої інстанції після усунення недоліків, на які вказано апеляційним судом, після спливу 72 годин, а також те, що судовий розгляд справи було проведено без виклику власника майна, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.
Так, згідно ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Згідно ч.2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Тому, підстави для задоволення вимог апелянта в цій частині, на думку колегії суддів, - відсутні.
Що стосується апеляційних доводів щодо недоведеності прокурором, що стосовно ТОВ Дніпрорегіонгаз існує обґрунтована підозра щодо вчинення його особами кримінального правопорушення, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки дане питання не є вирішальним на даному етапі кримінального провадження при вирішенні питання про арешт майна.
Такого ж висновку дійшла колегія суддів і щодо доводів апелянта про те, що слідчим суддею при розгляді клопотання не було оцінено розумність і співрозмірність обмеження права власності ТОВ Дніпрорегіонгаз, завданням кримінального провадження та наслідкам арешту майна для працівників товариства.
З огляду на вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги, не вбачається.
У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрорегіонгаз» залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2018 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001497 від 30 травня 2018 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3