Справа № 450/1314/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/328/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження № 450/1314/17 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Пустомитівського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.2 ст. 190 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_9 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 03 травня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 03 травня 2018 року звільнено від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження № 0001431 від 05 липня 2016 року в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України закрито. Цивільні позови ТОВ «Захід-Тепло», ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ПП «Профіт» до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди залишено без розгляду.

На дану ухвалу потерпілий ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_9 просить ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 03 травня 2018 року скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги потерпілий ОСОБА_9 зазначає, що суд, звільняючи ОСОБА_5 , від кримінальної відповідальності формально підійшов до вимог ст. 49 КК України, а саме не дослідив та не розібрався у тяжкості скоєного злочину обвинуваченим ОСОБА_5 , а пішов шляхом, запропонованим прокурором ОСОБА_12 , який з метою захисту ОСОБА_5 , змінив кваліфікацію злочину, вчиненого ОСОБА_5 з ч.4 ст. 190 КК України на ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України. Це дало можливість обвинуваченому ОСОБА_5 , у зв`язку із закінченням строків давності, уникнути кримінальної відповідальності за шістьма епізодами шахрайства, а саме щодо ПП «Профіт», ТзОВ «Захід-тепло», потерпілих ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_10 та ФОП ОСОБА_11 .

Вказує на упереджені, на його думку, дії прокурора, які направлені на захист інтересів обвинуваченого ОСОБА_5 , які полягають у тому, щоб не повернути потерпілим кошти, якими обвинувачений заволодів в особливо великих розмірах. У зв`язку з цим ним було двічі заявлений відвід прокурору ОСОБА_12 , у задоволенні якого суд відмовив.

При цьому, потерпілий звертає увагу, що ОСОБА_5 умисно роками ухилявся від слідства та суду, однак суд при ухваленні рішення про закриття кримінального провадження за строками на це увагу не звернув.

На апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 обвинувачений ОСОБА_5 подав заперечення. Вважає таку необґрунтованою та безпідставною. Просить ухвалу Личаківського районного суду м. Львова про закриття кримінального провадження залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого ОСОБА_9 на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, які заперечили апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 , думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 190 КК України.
Захисник ОСОБА_14 звернувся до суду з клопотанням, яке обвинувачений ОСОБА_15 підтримав у судовому засіданні, про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_15 у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України.
Суд задовольнив дане клопотання, мотивуючи тим, що злочини, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України, у яких обвинувачується ОСОБА_5 , є злочинами середньої тяжкості, строк давності яких становить 5 років та обчислюється з 04 травня 2011 року.
Колегія суддів погоджується із такими висновками районного суду виходячи з такого.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п.1 ч. 2 ст. 284 КПК у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.
За правилами ч. 8 ст. 284 КПК закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п.1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.
Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням
про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК
є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.
Правилами ч. 3 ст. 288 КПК передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Пункт 3 ч.1 ст. 49 КК України передбачає, що у разі вчинення злочину середньої тяжкості, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів за ч. 2 ст. 190 КК України, а саме у тому, що він 08 грудня 2009 року, у м. Львові, працюючи на посаді директора ТзОВ «АГРОН», повторно, щляхом обману заволодів коштами директора ПП «Профіт» ОСОБА_16 у розмірі 25 100,00 грн.

Також, 08 грудня 2009 року, перебуваючи у м. Львові, ОСОБА_5 , працюючи на посаді директора ТзОВ «АГРОН» та діючи від його імені, повторно, шляхом обману заволодів коштами ОСОБА_9 у розмірі 30 000.00 грн.

Крім цього, 07 червня 2010 року, у м. Львів-Винники, ОСОБА_5 , працюючи на посаді директора ТзОВ «АГРОН» та діючи від його імені, повторно, шляхом обману заволодів коштами потерпілого ФОП ОСОБА_13 у розмірі 12015,00 грн.

Крім цього, 30 листопада 2010 року у м. Львові, ОСОБА_5 , працюючи на посаді директора ТзОВ «АГРОН» та діючи від його імені, повторно, шляхом обману заволодів коштами ФОП ОСОБА_10 та ФОП ОСОБА_11 . Спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 5480,00 грн., потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 600.00 грн., а разом шкоду у розмірі 6080,00 грн.

Також, 04 травня 2011 року, перебуваючи у м. Жидачів, ОСОБА_5 , працюючи на посаді директора ТзОВ «АГРОН» та діючи від його імені, повторно, шляхом обману директора ТОВ «Захід-Тепло» ОСОБА_17 заволодів майном ТОВ «Захід-Тепло» на суму 7547, 20 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкцією ч. 2 ст. 190 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.
У зв`язку з наведеним суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що злочини, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , відносяться до категорії середньої тяжкості, строк давності за такими становить 5 років та обчислюється з 4 травня 2011 року. Суд першої інстанції, з`ясувавши позицію обвинуваченого, який просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, обґрунтовано, з огляду на п.1 ч. 2 ст. 284 КПК закрив кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_9 щодо необґрунтованого звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності є безпідставними та не знайшли свого підтвердження при дослідженні матеріалів справи судовою колегією.
Крім того, у своїй апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_9 фактично висловлює свою незгоду з перекваліфікацією прокурором дій ОСОБА_5 з ч. 4 ст. 190 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України та ч. 3 ст. 190 КК України.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Виключення з цих положень передбачені лише ч. 2 ст. 337 КПК України, яка передбачає для прокурора можливість змінити обвинувачення під час судового розгляду, або відмовитись від підтримання обвинувачення, та ч. 3 ст. 337 КПК України, згідно з якою, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
З матеріалів справи вбачається, що 12 травня 2017 року до Пустомитівського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 270001431 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 364-1 КК України.
В ході судового розгляду прокурор не змінював обвинувачення і не відмовився від підтримання обвинувачення.
Твердження апелянта стосовно наявності в діях ОСОБА_5 більш тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, виключають можливість застосування положень ч. 3 ст. 337 КПК України.
Крім того, у матеріалах справи відсутні дані про умисне ухилення ОСОБА_15 від слідства та суду, про що зазначає у своїй апеляційній скарзі потерпілий, а тому апеляційний суд такі доводи до уваги не бере.

Отже, на переконання колегії суддів, доводи апеляційної скарги потерпілого висновків районного суду не спростовують та на законність прийнятого рішення не впливають. Ухвала районного суду є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 03 травня 2018 року про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності за ч. 2 ст. 190 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3