Провадження № 11-кп/824/1170/2019 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2019 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
при секретарі: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Голосіївського районного суду м.Києва від 07 грудня 2018 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Великий Крупіль Згурівського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Згідно ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 31.05.2018 року приблизно о 17 годині 15 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «MAN TGS 33.430», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом до нього, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись у світлу пору доби, по сухому, чистому асфальтобетонному дорожньому покриттю, у крайній правій смузі руху проїзної частини по Дарницькому мосту зі сторони вулиці Деревообробної у напрямку вулиці Тепловозної у місті Києві, зі швидкістю приблизно 62 км/год. та знаходячись неподалік електроопори №5 Дарницького мосту у місті Києві, будучи неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, неправильно зреагував на зміну дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, порушив дозволену максимальну швидкість руху - 50 км/год., та не дотримався безпечної дистанції, чим порушив вимоги п. п. 2.3 б), 12.1, 12.4 та 13.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив наїзд передньою частиною свого автомобіля у задню частину припарковованого автомобіля марки "Hyundai Sonata", державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_11 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки "Hyundai Sonata", державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_9 , отримала тяжкі тілесні ушкодження, а саме закриту травму шийного відділу хребта у вигляді перелому дужки 2-го шийного хребця зліва, переломо-вивиху тіла 3-го шийного хребця, перелому дуговідросткового суглоба 3-го шийного хребця справа.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій, просить вирок змінити, та призначити йому покарання за скоєння ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у вигляді трьох років позбавлення волі. Без позбавлення права керувати транспортними засобами. Згідно ст.75 КК України, звільнити його від відбування основного покарання, з випробуванням, з іспитовим строком 1(один) рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
В обґрунтуванні вказує, що судом помилково не встановлено пом`якшуючих обставин при призначенні покарання, зокрема звертає увагу, що він визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та незважаючи на відсутність заявленого цивільного позову потерпілою, добровільно намагався відшкодувати їй 40 000, однак, ці кошти відмовились отримувати, крім того він перебував в трудових відносинах з ТОВ «Автокар-777» та керуючи автомобілем «МАН» д.н.з. НОМЕР_1 , мав поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, однак, судом даної обставини враховано не було.
Звертає також увагу на позитивну характеристику з місця проживання та на те, що він є учасником бойових дій, працює водієм автотранспорту є його єдиною професією, яка дає йому можливість отримувати заробітну плату для його існування та існування членів його родини.
В запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , представник потерпілої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
В обґрунтуванні звертає увагу, що апеляційна скарга обвинуваченого була подана з порушенням строку на апеляційне оскарження, оскільки в визначений строк оскарження до суду першої інстанції апеляційні скарги не надходили, у зв`язку з чим 18.01.2019 року вирок набув законної сили.
Також зазначає, що ОСОБА_7 неодноразово обіцяв відшкодувати завдану потерпілій шкоду до винесення вироку у справі та просив не подавати проти нього та його роботодавця цивільний позов у кримінальній справі, однак вказані обіцянки не виконав, жодного доказу намагання обвинуваченим сплатити кошти потерпілій ОСОБА_9 матеріали справи не містять, вважає, що обвинувачений не відверто та уявно визнав свою вину, адже навіть після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, ним не було викликано швидку медичну допомогу для потерпілої та водія автомобіля «Hyundai Sonata».
Твердить, що під час проведення досудового розслідування ОСОБА_7 не було надано в якості доказів, що можуть вплинути на характеристику його як підсудного, характеристику від 20.12.2018 року за №02-18-263 видану Великокрупільською сільською радою Згурівського району Київської області, в якій вказано, що ОСОБА_7 працює в ТОВ «Автокар 777», що не відповідає дійсності, оскільки він був звільнений з ТОВ «Автокар 777».
Заслухавши доповідь судді, прокурора, потерпілу та її представника, що підтримали судове рішення, думку обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Оскільки встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 учасниками судового розгляду у апеляційному порядку не оскаржуються, тому колегією суддів вони не перевіряються.
Щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то відповідно до вимог ст. 65 КК України, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілої, особу обвинуваченого та конкретні обставини справи.

Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу винного і є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів.

Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що судом першої інстанції при призначенні покарання не було враховано особу обвинуваченого, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м.Києва від 07 грудня 2018 рокущодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: