Справа № 359/848/19
Провадження № 1-кп/359/249/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2019 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілих ОСОБА_8 , представника цивільного співвідповідача адвоката ОСОБА_9 ,

під час судового розгляду в кримінальному провадженні №0000405, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2018 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханова Луганської області, українця, громадянина України, зареєтрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и в :
На розгляді в Бориспільському міськрайонному суді Київської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4
26.04.2019 року під час судового засідання адвокатом ОСОБА_8 , який діє в інтересах потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Яке обґрунтував тим, що наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України: враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та те, що він може переховуватися від суду у даному кримінальному провадженні, на даний час зареєстрований в м. Стаханов, що відноситься до окупованого району Луганської області та може поїхати туди в будь-який час, уникнувши таким чином кримінальну відповідальність.
Обвинувачений заперечив щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив суд надати йому можливість виправитися.
Захисник обвинуваченого заперечив щодо обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що обвинувачений буде перешкоджати розгляду кримінального провадження.

Прокурор просив суд застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання або домашній арешт в нічний термін доби.

Потерпілі клопотання свого представника підтримали та просили задовольнити.

Представник цивільного співвідповідача не заперечував щодо застосування до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід ніж взяття під варту.

Заслухавши пояснення сторін провадження, ознайомившись за матеріалами кримінального провадження в обсязі, необхідному для розгляду заявленого клопотання та заяв, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною другою статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як вбачається з п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 p. N 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч.1 ст.194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; а також враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Так, з цього приводу, суду стороною обвинувачення, на момент розгляду клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не доведено наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
З цього приводу у суду відсутні достатні доводи та докази для утримання обвинуваченого під вартою.
Особисте зобов`язання є найм`якішим видом запобіжного заходу, визначеного КПК України та відповідає тяжкості злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 з урахуванням його відношення до скоєного.
Так, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.01.2019 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зі строком дії до 18.03.2019 року. На даний час строк дії запобіжного заходу скінчився.
Враховуючи відсутність даних, які б вказували на зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, характер та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки, на думку суду, саме особисте зобов`язання сприятиме виконанню ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, явки останнього до суду, а також інших установ, виконання ним процесуальних обов`язків у зв`язку з слуханням справи в суді.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 194, 331, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 до завершення судового розгляду прибувати на виклики до суду та повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання, а також залишати межі території України з дозволу суду.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Оголошено повний текст ухвали суду 30.04.2019 року.

Суддя: ОСОБА_1