Справа № 524/3074/17
Провадження № 1-кп/524/35/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249 від 14.01.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військовозобов`язаного, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину , судимого 21.12.2017 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ст.. 185 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., штраф не сплачено, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1, 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2017 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних особистих відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар рукою зігнутою в кулак в лобну ділянку голови потерпілої ОСОБА_6 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: синців на лобній ділянці зліва та на передньо - зовнішній поверхні лівого плеча, які згідно висновку експерта №277 від 05.04.2017 року по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
13.01.2017 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в коридорі загального користування 4 го поверху будинку АДРЕСА_3 біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 , на ґрунті неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень , наніс два удари рукою зігнутою в кулак в область голови ( лівого ока) потерпілого ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, синця навколо лівого ока, які згідно висновку експерта № 44 від 30.01.2017 року по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчинених злочинах визнав частково і пояснив, що вину за ст.. 125 ч.1 КК України він не визнає , так як ніяких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 не завдавав , за ст.. 125 ч.2 КК України вину визнає частково . 13.01.2017 року або 14.01.2017 року, точної дати не пам`ятає, приблизно о 18 год. - 19 год. він знаходячись в стані алкогольного сп`яніння , разом із ОСОБА_7 , прийшов за адресою : АДРЕСА_5 , до батьків , де проживає його колишня дружина , ОСОБА_8 , так як хотів побачитись із своєю неповнолітньою донькою . Він спочатку один піднявся на 4-ий поверх у під`їзді і подзвонив у двері квартири АДРЕСА_4 , яка знаходиться зліва від сходів. З квартири вийшла потерпіла ОСОБА_6 , почала хапати його за кофту, куртку та бити, звинувачувала його у смерті її доньки, у зв`язку із чим він відштовхнув її, але ніяких ударів він ій не наносив .Потім до нього піднявся ОСОБА_7 та приблизно через 15-20 секунд, вийшов з квартири ОСОБА_9 , і між ним та потерпілим почався конфлікт. Потім вийшла його колишня дружина, ОСОБА_8 і він з нею посварився. Через 5 хвилин знову із квартири вийшов потерпілий ОСОБА_9 , вітчим його колишньої дружини і почав його провокувати на конфлікт, казав йому, що коли він захоче тоді і він і побачить свою неповнолітню доньку. Із-за цього в них сталася сварка ,під час якої ОСОБА_9 , який знаходився в коридорі загального користування 4 го поверху перед сходами на 3-ій поверх , штовхнув його, а він з правого боку , через плече ОСОБА_7 , який знаходився між ним та потерпілим на сходах , наніс удар долонею в область щоки та шиї потерпілого. Під час того , як він наніс удар долонею ОСОБА_5 , він знаходився на сходинці нижче від ОСОБА_7 , який знаходився на сходинку вище від нього та між ним та потерпілим ОСОБА_5 , тому завдати такі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , які зазначені в обвинувальному акті він не міг . Після того що трапилось, його колишня дружина вилила на нього відро з водою і він пішов із під`їзду будинку на вулицю . У нього склались неприязні відносини з потерпілими із-за конфліктів відносно його неповнолітньої доньки . Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 він не визнає у повному обсязі, так як не наносив ій удари , як зазначено в обвинувальному акті. Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_5 визнає частково на суму 1000 грн. Просить суд застосувати до нього ст. 1 п."в" Закону України "Про амністію у 2016 році" , оскільки він скоїв злочин невеликої тяжкості , має на утриманні неповнолітню дитину , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у скоєнні кримінальних правопорушень , його вина підтверджується :

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні пояснив, що 13.01.2017 року близько 17 год. 00 хв. він вдома займався ремонтом сантехники, почув крик своєї дружини, ОСОБА_6 і вийшов в коридор, де побачив свою дружину , яка лежала на підлозі, трималась за голову та намагалась піднятися на ноги. Далі він побачив, в коридорі загального користування під`їзду ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , який його схопив за руки, а ОСОБА_4 наніс йому два удари кулаком в голову. Після нанесених ударів у нього пішла із носу кров , в коридор вийшла його дружина та намагалась відштовхнути від нього ОСОБА_4 , який наніс ще один удар його дружині. Потім вийшла дружина ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , яка вилила на останнього відро води. Його дружина , ОСОБА_13 забрала його з під`їзду та зачинила двері у квартиру. ОСОБА_4 стукнув ногою в двері і пішов. В той день дружина йому телефонувала, і казала, що ОСОБА_4 перебуває біля їх під`їзду в стані алкогольного сп`яніння. Не може сказати, чому ОСОБА_7 тримав його за руки, але у бійці він не приймав участі. ОСОБА_4 стояв на сходах у під`їзді, а ОСОБА_7 стояв спиною до сходинок і ОСОБА_4 наніс йому правою рукою, два удари в ліву скроневу область обличчя. У його дружини , ОСОБА_6 були тілесні ушкодження у вигляді гематоми на обличчі з лівої сторони. Після того, як ОСОБА_14 наніс йому удари, він відразу викликав поліцію. Приїхавши на місце події працівники поліції відібрали у нього пояснення та викликали швидку медичну допомогу, оскільки його дружині було дуже зле. Він звертався до лікарні за допомогою, але його не госпіталізували на стаціонарне лікування, оскільки сказали у відділенні відсутні місця. Цивільний позов пред`явлений до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 2500 грн. він підтримує у повному обсязі , так як він проходив лікування і ним вищевказана сума була витрачена на придбання ліків , які йому купувала його дружина. Просить призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 пов`язане з позбавленням волі.
- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні пояснила, що 13.01.2017 року приблизно о 13 год. 00 хв. їй почали надходити дзвінки з різних номерів. Взявши слухавку , вона почула голос обвинуваченого ОСОБА_4 , який погрожував їй фізичною розправою. Коли поверталась додому після роботи приблизно о 16 год. 00 хв. вона у дворі побачила автомобіль, біля якого стояв ОСОБА_4 , який побачивши її пішов їй назустріч. Вона зайшла у під`їзд і зачинила двері, а ОСОБА_4 кричав їй у слід погрози. Через деякий час вона почула стук у двері квартири, спочатку вона не відчиняла двері, а коли у двері продовжували стукати не перестаючи , то вона їх відчинила та побачила обвинуваченого ОСОБА_4 , який кричав їй , щоб йому надали побачити його неповнолітню доньку , вона відмовила йому в цьому , тоді ОСОБА_4 наніс їй удар у лоб правою рукою, від чого вона впала і втратила свідомість на 2-3 секунди . Її чоловік в цей час знаходився у ванній кімнаті і на шум вибіг та намагався виштовхати ОСОБА_4 з коридору квартири . Потім підійшов свідок ОСОБА_7 і ОСОБА_4 почав наносити удари по обличчю чоловіка через плече ОСОБА_7 , який міцно тримав її чоловіка за руки. ОСОБА_7 стояв спиною до обвинуваченого і обличчям до дверей. Вона побачила кров на обличчі свого чоловіка і покликала доньку, яка винесла відро з водою і вилила на ОСОБА_4 . Вона зачинила двері до квартири, викликала поліцію та швидку медичну допомогу. Приїхала поліція, відібрала у неї та чоловіка пояснення. Потім приїхала швидка медична допомога і лікарі порекомендували їй добу лежати, нікуди не ходити. 15.01.2017 року вона пішла до лікаря, який їй дав направлення. Після чого звернулась до третьої міської лікарні м.Кременчука, де їй сказали, що потрібна госпіталізація у лікарню, але оскільки не було коштів на придбання ліків вона від госпіталізації відмовилась. На роботі, їй лікар виписав направлення до невропатолога. Вона пішла до приватної клініки «Арніка» де їй призначили лікування і вона знаходилась на денному стаціонарі, де їй робили крапельниці. По закінченню курсу лікування її виписали та надали лікарняний лист . Цивільний позов пред`явлений до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 2500 грн. вона підтримує у повному обсязі , так як вона знаходилась на лікарняному і нею вищевказана сума була витрачена на придбання ліків , які вона також придбала і для чоловіка , ОСОБА_5 . Наполягає на призначенні суворого покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , максимальне, яке передбачене санкцією статті.
- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка у судовому засіданні пояснила, що її колишній чоловік ОСОБА_4 взимку 2017 року, прийшов приблизно о 17 год. 00 хв., до квартирі де вона проживала зі своїми батьками . ОСОБА_4 постукав у двері. Її батько, потерпілий ОСОБА_5 відчинив двері, але вона цього не бачила . Потім вона почула крик матері і вибігла у коридор, де побачила свого батька, який лежав на підлозі, весь у крові. ОСОБА_4 був разом із своїм товаришем ОСОБА_7 . Вся подія з ОСОБА_4 відбувалась приблизно 5 хв. , на площадці у під`їзді. ОСОБА_4 стояв на сходинку нижче від її батька, за спиною ОСОБА_7 , який тримав його за руки , а ОСОБА_4 намагався в цей час вдарити її батька. У її батька був розбитий ніс, а у матері була гуля на лобі. Щоб припинити конфлікт вона взяла відро води і облила обвинуваченого та зачинила двері до квартири. На час події вона із своїм колишнім чоловіком ОСОБА_4 разом не проживала. Як саме обвинувачений ОСОБА_4 наносив удари її батьку та матері вона не бачила.
- показаннями свідка ОСОБА_16 , яка у судовому засіданні пояснила, що 13.01.2017 року, приблизно о 17 год. 00 хв., вона раніше вийшла з роботи, щоб зайти до ОСОБА_13 забрати іграшки для онуки. Вона подзвонила в двері, але двері ніхто не відчиняв, але почула, що хтось був вдома, так як плакала дитина.Потім вона почула у під`їзді п`яні голоси і піднялася на п`ятий поверх. По голосу вона впізнала обвинуваченого ОСОБА_17 , який був зі своїм товаришем. Вона побачила, як ОСОБА_4 підійшов до дверей, які відчинила ОСОБА_13 і він вдарив її по обличчю , від чого остання впала на порозі квартири. Потім вийшов потерпілий ОСОБА_9 , щоб заступитись за дружину , але подальші події вона не бачила із-за відчинених дверей, тільки чула крики і нецензурну лайку, а також чула як наносили удари потерпілому ОСОБА_5 і бачила у нього кров на обличчі. В кінці вийшла ОСОБА_8 та вилила відро води на ОСОБА_4 . Потерпілі ОСОБА_18 живуть на 4-му поверсі будинку . Вона бачила як ОСОБА_4 наніс потерпілій ОСОБА_6 один удар кулаком по голові , а другий удар вона почула. Товариш з яким прийшов обвинувачений ОСОБА_4 намагався розборонити його з потерпілою ОСОБА_6 , також вона бачила як ОСОБА_7 тримав руки потерпілому ОСОБА_5 , а ОСОБА_4 наносив йому удари.
- показаннями свідка ОСОБА_7 , який у судовому засіданні пояснив, що 13.01.2017 року він приїхав разом із ОСОБА_4 до його колишньої дружини, за місцем проживання її батьків , а саме до будинку АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 піднявся на 4-ий поверх до квартири його колишньої дружини, а він залишився біля під`їзду на вулиці. Приблизно через 10-15 хвилин він змерз і піднявся до ОСОБА_4 у під`їзд, на 4-ий поверх. Коли він піднявся на 4-ий поверх у ОСОБА_4 та у потерпілого ОСОБА_5 вже був конфлікт, вони штовхали один одного та сварилися. На майданчику 4-го поверху було двоє осіб , ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , а у квартирі була жінка, яка вставала з підлоги їй допомагав ОСОБА_5 . Він почав розбороняти ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 і відштовхувати останнього від ОСОБА_4 .. Потім ОСОБА_4 із-за його спини наніс потерпілому ОСОБА_5 два удари кулаком правої руки в голову, а саме в лоб потерпілому. Після ударів потерпілий ОСОБА_5 не падав, а залишився стояти на місці. В момент нанесення ОСОБА_4 ударів потерпілий ОСОБА_5 стояв в коридорі загального користування 4-го поверху , ОСОБА_4 також стояв в коридорі , а він стояв між ними. Колишня дружина ОСОБА_4 облила останнього водою, він заспокоївся і пішов на вулицю. Він не пам,ятає були чи ні тілесні ушкодження у потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , так як він був в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 в день події також перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вони разом вживали з ним спиртні напої.
- показаннями експерта ОСОБА_19 , який у судовому засіданні пояснив, що він підтримує висновок , який він надавав відносно потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .. Згідно його висновку у потерпілої ОСОБА_6 були виявлені наступні тілесні ушкодження: синці на лобній ділянці зліва та на передньо - зовнішній поверхні лівого плеча, які утворилися від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. У потерпілого ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, синцем навколо лівого ока, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вищевказані тілесні ушкодження не властиві для утворення внаслідок падіння на площину як з прискоренням так і без нього з положення стоячи . З приводу проведення слідчого експерименту від 14.03.2018 року, ним було зроблено висновок, що дані які були відображенні при слідчій дії не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 та їх локалізації. Між потерпілим та нападником була перешкода у вигляді людини та знаходились вони на різних рівнях поверхні, тобто на сходинках. Під час слідчого експерименту обвинуваченим було відтворено , що він наносив удар потерпілому не через плече зверху , а через плече свідка з боку , тому при таких обставинах утворення таких тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 можливе. Дані які зафіксовані в протоколі слідчого експерименту встановлені правильно і відповідають дійсності. Він підтверджує можливість нанесення удару при вказаних обставинах. ОСОБА_4 наносив удар потерпілому саме збоку свідка. Не виключається можливість і нанесення обвинуваченим удару зверху через плече свідка потерпілому , якщо б обвинувачений підстрибнувши наніс удар. Тілесні ушкодження потерпілому були завдані тупим твердим предметом, до категорії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею може відноситься, як кулак та і долоня, оскільки долонею можна вдарити, як ребром так і основою долоні. Тобто від удару ребром чи основою долоні могли утворитися дані тілесні ушкодження, які були встановлені у потерпілого ОСОБА_5 . Якщо б удар був нанесений пальцями долоні , то утворення тілесних ушкоджень , які були виявлені у потерпілого малоймовірне. В стані алкогольного сп`яніння можливо завдати будь-які тілесні ушкодження, як легкі так і тяжкі за ступенем .
Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні підтверджується матеріалами кримінального провадження , дослідженого у судовому засіданні , а саме :

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 14.01.2017 року із якого вбачається, що ОСОБА_5 просить провести перевірку по факту отримання тілесних ушкоджень від ОСОБА_4 , 1995 р.н., що мало місце 13.01.2017 року близько 17 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_5 . (а.с. 102-105)

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 21.04.2017 року із якого вбачається, що ОСОБА_6 повідомила, що 13.01.2017 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля кв. АДРЕСА_2 наніс їй тілесні ушкодження. (а.с.106-110)

-висновком експерта № 44 від 30.01.2017 року із якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_5 встановлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, синцем навколо лівого ока, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження утворились від не менш ніж однократної ударної дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути долоня стиснута у кулак, або інший предмет з подібними характеристиками. По давності виявлені тілесні ушкодження не суперечать вказаному строку та обставинам, про що свідчить їх механізм утворення, локалізація та дані медичної документації. Виявлені тілесні ушкодження не характерні для їх утворення внаслідок падіння на площині (з висоти власного зросту, з положення стоячи на ногах), як з наданням тілу прискорення, так і без такого, з подальшим ударом об тверду поверхню. (а.с. 112-113)

-висновком експерта № 43 від 27.02.2017 року із якого вбачається, що у потерпілої ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: синці на лобній ділянці зліва та на передньо - зовнішній поверхні лівого плеча, які утворилися від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. Синець на передньо - зовнішній поверхні лівого плеча по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Відсутність амбулаторної картки 3-ї міської поліклініки м. Кременчука на ім`я ОСОБА_6 , де вона знаходилась на лікуванні у лікаря невролога з 19.01.2017 року по 27.01.2017 року, позбавляють експерта можливості правильно оцінити характер та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень на голові. Не виключається можливість утворення виявлених тілесних ушкоджень в строк та при обставинах вказаних у постанові, про що свідчить колір синців. Виявлені тілесні ушкодження не характерні для їх утворення внаслідок падіння на площині (з висоти власного зросту, з положення стоячи на ногах), як з наданням тілу прискорення, так і без такого, з подальшим ударом об тверду поверхню. (а.с. 115-116).
-висновком додаткової судово медичної експертизи № 277 від 05.04.2017 року із якого вбачається, що у потерпілої ОСОБА_6 виявлені такі тілесні ушкодження: синці в лобній ділянці зліва та на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча, які утворились від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Діагноз «ЗЧМТ, струс головного мозку» при визначенні ступеню тяжкості до уваги не приймається, так як в представленій амбулаторній карті неврологічний статус описаний в неповному обсязі. Не виключається можливість утворення виявлених тілесних ушкоджень в строк та при обставинах вказаних у постанові. Про що свідчить локалізація та колір синців. Виявлені тілесні ушкодження не характерні для їх утворення внаслідок падіння на площині ( з висоти власного зросту, з положення стоячи на ногах),як з наданням тілу прискорення, так і без такого, з подальшим ударом об тверду поверхню. (а.с. 118-119).

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.04.2017 року із якого вбачається, що свідок ОСОБА_15 на фото № 2 за загальними рисами обличчя, формою очей впізнає чоловіка, який 13.01.2017 року близько 17 год. 00 хв. був на сходинковій площадці біля квартири АДРЕСА_2 під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . На фотознімку під номером №2 зображений свідок ОСОБА_7 (а.с. 120-122).

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.03.2017 року із якого вбачається, що свідок ОСОБА_7 на фото № 1 впізнає за загальними рисами обличчя жінку, яка в середині січня 2017 року, вийшла з квартири будинку АДРЕСА_3 та зупинила нанесення тілесних ушкоджень шляхом обливання водою присутніх осіб. На фотознімку № 1 зображена свідок ОСОБА_20 (а.с. 123-125).

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.03.2017 року із якого вбачається, що свідок ОСОБА_7 на фото № 2 впізнає за формою та загальними рисами обличчя жінку, якій в середині січня 2017 року на сходинках 4 поверху, будинку АДРЕСА_3 чоловік на ім`я ОСОБА_21 наніс тілесні ушкодження. На фотознімку № 2 зображена потерпіла ОСОБА_6 (а.с. 126-128).

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.03.2017 року із якого вбачається, що свідок ОСОБА_7 на фото № 3 впізнає за формою та загальними рисами обличчя чоловіка якому його знайомий на ім`я ОСОБА_21 в середині січня 2017 року наніс тілесні ушкодження. На фотознімку № 3 зображений потерпілий ОСОБА_5 (а.с. 129-131).

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.03.2017 року із якого вбачається, що свідок ОСОБА_16 на фото № 2 впізнає за загальними рисами обличчя чоловіка, який 13.01.2017 року близько 17 год. 00 хв. знаходився на 4-му поверсі під`їзду № 2, будинку АДРЕСА_3 та намагався заспокоїти присутніх. На фотознімку № 2 зображений свідок ОСОБА_7 (а.с. 132-134).

-протоколом проведення слідчого експерименту від 07.04.2017 року із якого вбачається, що свідок ОСОБА_7 розповів та показав, як його знайомий на ім`я ОСОБА_21 , по АДРЕСА_3 у другому під`їзді, на 4-му поверсі наніс тілесні ушкодження невідомим йому чоловіку і жінці. (а.с. 135-142).

-висновком додаткової судово - медичної експертизи № 309 від 11.04.2017 року із якого вбачається, що на підставі проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , даних протоколу проведення слідчого експерименту від 07.04.2017 року за участю свідка ОСОБА_7 , показання свідка ОСОБА_7 не суперечать судово-медичним даним в частині локалізації та механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 у вигляді синця в лобній ділянці зліва. (а.с. 144).

-висновком додаткової судово - медичної експертизи № 311 від 11.04.2017 року із якого вбачається, що на підставі проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_5 даних протоколу проведення слідчого експерименту від 07.04.2017 року за участю свідка ОСОБА_7 , показання свідка ОСОБА_7 не суперечать судово-медичним даним в частині локалізації та механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (а.с. 146).

-протоколом проведення слідчого експерименту від 07.04.2017 року із якого вбачається, що свідок ОСОБА_16 розповіла та показала як і де обвинувачений ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 147-153).

-висновком експерта № 310 від 11.04.2017 року із якого вбачається, що на підставі проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , даних протоколу проведення слідчого експерименту від 07.04.2017 року за участю свідка ОСОБА_16 , показання свідка ОСОБА_16 не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині локалізації та механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 у вигляді синця в лобній ділянці зліва. (а. с. 155).

-висновком додаткової судово- медичної експертизи № 312 від 11.04.2017 року із якого вбачається, що на підставі проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , даних протоколу проведення слідчого експерименту від 07.04.2017 року за участю свідка ОСОБА_16 , показання свідка ОСОБА_16 не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині локалізації та механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (а.с. 157).

-протоколом проведення слідчого експерименту від 07.04.2017 року із якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 розповів та показав як і в який спосіб обвинувачений ОСОБА_4 наніс йому тілесні ушкодження. (а.с. 158-163)

-висновком додаткової судово- медичної експертизи № 302 від 10.04.2017 року із якого вбачається, що на підставі проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , даних протоколу проведення слідчого експерименту від 07.04.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_5 , його показання не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині локалізації та механізму спричинення йому тілесних ушкоджень. (а.с. 165)

-висновком додаткової судово- медичної експертизи № 359 від 24.04.2017 року із якого вбачається, що на підставі проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , даних протоколу проведення слідчого експерименту від 21.04.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , її показання не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині локалізації та механізму спричинення їй тілесних ушкоджень.(а.с. 166)

-висновком додаткової судово медичної експертизи № 360 від 24.04.2017 року із якого вбачається, що на підставі проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , даних протоколу проведення слідчого експерименту від 21.04.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , її показання не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині локалізації та механізму спричинення потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. (а.с. 168)

-протоколом проведення слідчого експерименту від 21.04.2017 року із якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 розповіла та показала як і в який спосіб обвинувачений ОСОБА_4 наніс їй і потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження. (а.с. 169-174).

-протоколом проведення слідчого експерименту від 14.03.2018 року із якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 розповів та показав, як він намагався, знаходячись на сходинці нижче від свідка ОСОБА_7 , нанести один удар правою рукою стиснутою в кулак в область голови потерпілого ОСОБА_5 , який знаходився на сходинку вище нього , з правого боку, через плече свідка ОСОБА_7 ,який стояв між ними , але чи наніс він удар потерпілому не пам`ятає.(а.с. 191-195).

Аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності, які суд відповідно до вимог ст.. 94 КПК України важає є належними , допустимими і достовірними , та достатними для прийнятя процесуального рішення по справі , приходить до висновку , що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні злочинів , передбачених ст.. 125 ч.1 та ст.. 125 ч. 2 КК України доказана. Часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини відносно нанесення потерпілому ОСОБА_5 тільки одного удару долонею руки і що не від його дій утворились у потерпілого легкі тілесні ушкодження , які спричинили короткочасний розлад здоров,я суд оцінює критично , як його бажання пом`якшити покарання за вчинене кримінальне правопорушення та тактику захисту,оскільки у судовому засіданні було встановлено ,що 13.01.2017 року саме обвинувачений ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 два удари рукою зігнутою в кулак в область голови, лівого ока, від яких утворились легкі тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, синця навколо лівого ока, що підтвердили у судовому засіданні потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , про те що саме обвинувачений ОСОБА_4 наніс два удари потерпілому ОСОБА_5 в область голови, а свідок ОСОБА_7 акцентував увагу суду , що бачив як ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 два удари кулаком правої руки в голову, а саме в лоб потерпілому, не вірити показанням потерпілих та свідків суд не находить підстав , так як вони є логічними , послідовними та не суперечать письмовим доказам по справі , які були досліджені судом , а саме : протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 14.01.2017 року від потерпілого ОСОБА_5 (а.с. 102-105), висновку експерта № 44 від 30.01.2017 року відносно потерпілого ОСОБА_5 (а.с. 112-113), протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.04.2017 року свідку ОСОБА_15 (а.с. 120-122), протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.03.2017 року свідку ОСОБА_7 (а.с. 129-131), протоколу проведення слідчого експерименту від 07.04.2017 року із свідком ОСОБА_7 (а.с. 135-142) ,висновку додаткової судово- медичної експертизи № 311 від 11.04.2017 року (а.с. 146), протоколу проведення слідчого експерименту від 07.04.2017 року із потерпілим ОСОБА_5 (а.с. 158-163), висновку додаткової судово- медичної експертизи № 302 від 10.04.2017 року (а.с. 165), висновку додаткової судово- медичної експертизи № 360 від 24.04.2017 року (а.с. 168), протоколу проведення слідчого експерименту від 21.04.2017 року із потерпілою ОСОБА_6 (а.с. 169-174), протоколу проведення слідчого експерименту від 14.03.2018 року із обвинуваченим ОСОБА_4 (а.с. 191-195). Також факт завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 обвинуваченим ОСОБА_4 підтверджується показаннями експерта ОСОБА_19 , який звернув увагу суду на те, що тілесні ушкодження, які були виявленні у потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не властиві для утворення внаслідок падіння на площину як з прискоренням так і без нього, з висоти власного зросту , положення стоячи , вони утворились від не менш ніж однократної ударної дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути долоня стиснута у кулак, або інший предмет з подібними характеристиками. По давності виявлені тілесні ушкодження у потерпілих не суперечать вказаному строку та обставинам, про що свідчить їх механізм утворення, локалізація та дані медичної документації. Відносно версії обвинуваченого ОСОБА_4 , що він не міг із-за свідка ОСОБА_7 нанести удар потерпілому ОСОБА_5 через плече в область голови ( лівого ока) , то вона була перевірена судом , шляхом надання судового доручення органам досудового розслідування , а саме , проведення слідчої дії - слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_5 , експерта ОСОБА_19 , під час якого 14.03.2018 року експертом ОСОБА_19 було зроблено висновок, що дані які були відображенні при проведені слідчої дії в частині механізму завдання тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_5 не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілому та їх локалізації. Також під час проведення слідчого експерименту обвинуваченим ОСОБА_4 був показаний механізм завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 рукою зігнутою у кулак з правого боку плеча свідка ОСОБА_7 . При такому механізму завдання як було відтворено обвинуваченим ОСОБА_4 при слідчому експерименті можливо утворення у потерпілого ОСОБА_5 тілесних ушкоджень у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, синця навколо лівого ока. Не виключається також можливість завдання вищевказаних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 шляхом нанесення удару зверху через плече, якщо б обвинувачений наніс удар підстрибнувши , не вірити показанням експерта, суд не находить підстав , оскільки вони підтверджуються матеріалами дослідженого судом кримінального провадження.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочину ,передбаченого ст.. 125 ч.1 КК України , саме в частині нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 суд оцінює критично , як його бажання уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення та тактику захисту,оскільки у судовому засіданні було встановлено, що 13.01.2017 року саме обвинувачений ОСОБА_4 наніс потерпілій ОСОБА_6 удар рукою зігнутою в кулак в лобну ділянку голови , що підтвердили у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_5 , свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , про те що саме обвинувачений ОСОБА_4 наніс потерпілій ОСОБА_6 удар рукою зігнутою в кулак в лобну ділянку голови, а свідок ОСОБА_16 акцентувала увагу суду на тому, що вона бачила , як ОСОБА_4 підійшов до дверей, які відчинила потерпіла ОСОБА_6 наніс ій удар кулаком по обличчю , від чого остання впала на порозі квартири,не вірити показанням потерпілих та свідків суд не находить підстав , оскільки вони підтверджуються матеріалами дослідженого судом кримінального провадження , а саме протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 21.04.2017 року від потерпілої ОСОБА_6 (а.с.106-110), висновком експерта № 43 від 27.02.2017 року із якого вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 виявленні тілесні ушкодження: синці на лобній ділянці зліва та на передньо - зовнішній поверхні лівого плеча, які утворилися від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. Не виключається можливість утворення виявлених тілесних ушкоджень в строк та при обставинах вказаних у постанові, про що свідчить колір синців. Виявлені тілесні ушкодження не характерні для їх утворення внаслідок падіння на площині (з висоти власного зросту, з положення стоячи на ногах), як з наданням тілу прискорення, так і без такого, з подальшим ударом об тверду поверхню. (а.с. 115-116), висновком додаткової судово медичної експертизи №277 від 05.04.2017 року (а.с. 118-119), протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.04.2017 року свідку ОСОБА_15 (а.с. 120-122), протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.03.2017 року свідку ОСОБА_7 (а.с. 123-125), протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.03.2017 року свідку ОСОБА_7 , де він на фото № 2 впізнає за формою та загальними рисами обличчя жінку, якій в середині січня 2017 року на сходинках 4 поверху , будинку АДРЕСА_3 чоловік на ім`я ОСОБА_21 наніс тілесні ушкодження. На фотознімку № 2 зображена потерпіла ОСОБА_6 (а.с. 126-128),протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.03.2017 року свідку ОСОБА_16 (а.с. 132-134), протоколом проведення слідчого експерименту від 07.04.2017 року за участю свідка ОСОБА_7 (а.с. 135-142),висновком додаткової судово- медичної експертизи № 309 від 11.04.2017 року (а.с. 144), протоколом проведення слідчого експерименту від 07.04.2017 року за участю свідка ОСОБА_16 (а.с. 147-153), висновком додаткової судово- медичної експертизи № 310 від 11.04.2017 року (а. с. 155), висновком додаткової судово- медичної експертизи № 359 від 24.04.2017 року(а.с. 166), протоколом проведення слідчого експерименту від 21.04.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_6 (а.с. 169-174).

Приймаючи до уваги вищевикладене ,оцінивши досліджені докази по справі суд вважає необхідним дії обвинуваченого ОСОБА_4 по факту нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 кваліфікувати за ст.. 125 ч.1 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, по факту нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ст.. 125 ч.2 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання , стан здоров,я обвинуваченого , який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває , має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , думку потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , які наполягають на призначення обвинуваченому суворого покарання, обставини, які пом,якшують і обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає, те що він має на утриманні неповнолітню дитину , доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.. 67КК України судом не встановлені .
У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Наведені приписи закону стосуються призначення, як основного так і додаткового покарання

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії обвинуваченого , за ст. 125 ч.1 КК України у вигляді 100 годин громадських робіт , за ст. 125 ч.2 КК України в вигляді 170 годин громадських робіт , оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості, потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наполягають на призначенні суворого покарання. Також суд вважає , що покарання у виді штрафу обвинуваченому ОСОБА_4 не може бути призначене , так як відповідно до п.2 ч.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року зі змінами , зазначено , що призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо, а як встановлено в судовому засіданні обвинувачений має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, судом встановлено , що злочин , передбачений ст.. 125 ч.1 КК України був вчинений ОСОБА_4 відносно потерпілої ОСОБА_6 13.01.2017 року , а пунктом 1 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості,за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Злочин, передбачений ст.. 125 ч.1 КК України у відповідності до вимог ст. 12 КК України , є злочином невеликої тяжкості, який карається штрафом до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до 200 годин, або виправними роботами на строк до 1 року.
Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» судам слід звернути увагу , що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Тобто підставою звільнення від кримінальної відповідальності - є закінчення строків давності відповідно до ст.49 КК України та згода особи на закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 при роз,ясенні йому судом вимог ст..49 КК України заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, оскільки вину у вчинені кримінального правопорушення , передбаченого ст.. 125 ч.1 КК України по факту завдання тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 він не визнає.

Відповідно до ч.5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 КК України.

Згідно до ч.2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у ч.1 та 2 цієї статті строків, особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин відносно потерпілої ОСОБА_6 13 січня 2017 року, з того часу минуло більше 2-х років, від слідства та суду він не ухилявся, інших злочинів не вчинив, не надав згоду на закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України , тому суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від покарання на підставах, передбачених ч.5 ст. 74 КК України. Перешкод, передбачених ч.3-5 ст. 49 КК України при вирішенні питання про звільнення від покарання на підставі ч.5 ст. 74 КК України, судом не встановлено.

Також 23.01.2019 року у провадження Автозаводського районного суду м.Кременчука від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшла заява про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VII.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Згідно ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

У статті 1 п. "в" Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року до осіб , які підлягають звільненню від відбування покарання відносяться особи не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 на момент вчинення злочину має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке є на аркуші справи 252 ,відносно якої він не позбавлений батьківських прав , вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України, інші визначені законодавством обмеження у застосуванні амністії на нього не поширюються. Вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив 13.01.2017 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 9 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

З урахуванням викладеного , відповідно до вимог ст. 1 п. «в»,10,15 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року суд вважає ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання за ст.. 125 ч.2 КК України звільнити.

Також ОСОБА_4 судимий 27.12.2017 року Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ст. 185 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., і на теперішній час штраф останнім не сплачено, тому суд вважає, що вирок Автозаводського районного суду м.Кременчука від 27.12.2017 року відповідно до вимог ст.. 72 ч.3 КК України підлягає самостійному виконанню .

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувася.

Цивільний позов по справі заявлений потерпілим ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди, завданої злочином у розмірі 2500 грн. суд вважає відповідно до вимог ст.1166 ЦК України підлягає частковому задоволенню у розмірі 220 грн., оскільки із квитанцій , які містяться на аркушах справи 20-24, 26, вбачається, що купівля ліків була здійснена потерпілою ОСОБА_6 , а не потерпілим ОСОБА_5 .. У підтвердження витрат на лікування потерпілим ОСОБА_5 надано суду чек з медичного центру «Віком» ( а.с. 24-25 ), із якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 звертався за консультацією до лікаря 16.01.2017 року та 23.01.2017 року у зв`язку із чим потерпілим було сплачено 220 грн. і саме ця сума підлягає відшкодуванню потерпілому ОСОБА_5 . В іншій частині позов потерпілого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст..81 ч.1 ЦПК України цивільним позивачем , потерпілим по справі , суду не надано доказів , а саме квитанцій , чеків , що він поніс витрати на лікування саме на суму 2500 грн.

Цивільний позов по справі потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди, завданої злочином у розмірі 2500 грн. суд вважає відповідно до вимог ст.1166 ЦК України підлягає частковому задоволенню у розмірі 1380, 41 грн., оскільки із квитанцій , які містяться на аркушах справи 45-50 , вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 здійснювала купівлі ліків і оплачувала консультації у лікарів, які їй були призначенні в якості лікування, що також підтверджується виписками із лікарні та консультативними висновками, які є на аркушах справи 239-250 на суму 1380, 41 грн. . Суд не приймає до уваги чек «Укрсоцбанк» від 23.01.2017 року № 331460 на суму 185, 55 грн. на аркуші справи 46, чек «Укрсоцбанк» від 26.01.2017 року № 331533 на суму 87, 84 грн. та чек «Укрсоцбанк» від 24.01.2017 року № 331499 на суму 217,03 грн. на аркуші справи 48, оскільки вищевказані чеки є роздрукованими з банківського терміналу по оплаті ліків за фіскальними чеками, які є на аркушах справи 47, а саме чек «КП Аптека -90» від 23.01.2017 року на суму 185,55 грн., на аркуші справи 48 чек «КП Аптека -90» від 26.01.2017 року на суму 87,84 грн., на аркуші справи 45 чек «КП Аптека -90» від 24.01.2017 року на суму 217,03 грн.

Процесуальних витрат по справі немає.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.49,74, 368,370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ст. 125 ч.1,2 КК України та призначити йому покарання:

- за ст.125 ч.1 КК України у вигляді 100 годин громадських робіт;

- за ст.125 ч.2 КК України у вигляді 170 годин громадських робіт;

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного за ст.. 125 ч.1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ст. 1 п. «в»,10,15 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання за ст.. 125 ч.2 КК України звільнити.

Вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27.12.2017 року яким ОСОБА_4 засуджено за ст. 185 ч.1 КК України і призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. виконувати самостійно.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду , завдану злочином у розмірі 220 грн.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 матеріальну шкоду , завдану злочином у розмірі 1380,41 грн.
Вирок може бути оскаржений в Полтавський апеляційний суд, через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя: