Справа № 199/8636/16-к
В И Р О К
іменем України
20 грудня 2018 року м. Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001691, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк, громадянина України, зареєстрований та фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 365 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 обіймаючи на підставі наказу ГУМВС України в Дніпропетровській області від 11 березня 2014 року № 56о/с на осаду міліціонера відділення № 1 взводу № 2 роти № 3 спеціального батальйону міліції ГУМВС України в Дніпропетровській області (далі за текстом - СБМ), тобто відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», будучи працівником правоохоронного органу, у порушення положень ст. 10, 12, 14 Закону України «Про міліцію» (тут і далі за текстом в редакції, чинній станом на 26 липня 2014 року), ст. 237, 238 Статуту патрульно-постової служби міліції України, Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, а також Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України, вчинив умисний злочин у сфері службової діяльності поєднаний із застосуванням спеціального засобу за наступних обставин:
Так, відповідно до ст. 10 Закону України «Про міліцію», міліціонер зобов`язаний забезпечувати безпеку громадян і громадський порядок, виявляти, запобігати і припиняти кримінальні правопорушення, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством.
Статтею 12 Закону України «Про міліцію» передбачено, що міліція має право застосовувати заходи фізичного впливу, спеціальні засоби і вогнепальну зброю у випадках і в порядку, передбачених цим Законом та про застосування вказаних заходів впливу, а також про будь-які ушкодження, які спричинені особі внаслідок застосування працівником міліції заходів фізичного впливу або спеціальних засобів, працівник міліції негайно та письмово доводить до відома безпосереднього начальника для сповіщення прокуророві. Крім того, даною статтею передбачено відповідальність за перевищення повноважень по застосуванню сили, в тому числі спеціальних засобів і зброї.
Статтею 14 Закону України «Про міліцію» передбачено, що працівники міліції зокрема, мають право застосовувати спеціальні засоби для захисту громадян і самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу їх життю або здоров`ю.
Статтею 237 Статуту патрульно-постової служби України передбачено, що за наявності інших не перевірених даних, що дають підставу підозрювати особу у вчиненні злочину, вона може бути затримана нарядом міліції лише в тому разі, якщо намагалась втекти або виявила непокору законній вимозі працівників міліції. Однак за таких умов, перед прийняттям рішення на переслідування і затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, необхідно чітко уяснити правомірність дій міліціонера.
Статтею 238 Статуту патрульно-постової служби України передбачено, що при розшуку та переслідуванні осіб, які вчинили, наприклад, крадіжку речей або шахрайство, наряду міліції, зокрема, необхідно передати затриманого оперативному черговому міськрайоргану внутрішніх справ і написати рапорт про затримання на ім`я начальника органу внутрішніх справ.
26 липня 2014 року ОСОБА_6 , здійснюючи охорону громадського порядку за маршрутом: «ж/ АДРЕСА_2 » у складі автопатруля із позивним «Рута 705», до якого крім нього входили міліціонери відділення № 2 взводу № 2 роти № 3 СБМ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , маючи у своєму розпорядженні бойовий пістолет марки «Пістолет Макарова» № НОМЕР_1 , виданий йому 25 липня 2014 року згідно книги видачі та прийому озброєння та спеціальних засобів, приблизно о 03:00 годині (більш точний час не встановлено), отримав від чергового Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області (далі за текстом - ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області) інформацію про заволодіння невідомою особою, яка була одягнена у світлий одяг, в районі Слобожанського проспекту (на той час - проспекту імені газети «Правда») майном ОСОБА_9 , а саме: білою шкіряною сумкою та ювелірним виробом із золота.
Отримавши вищезазначену інформацію, приблизно о 03:50 годині ОСОБА_6 , перебуваючи на службовому автомобілі «Санг-Йонг», номер державної реєстрації - НОМЕР_2 , помітив раніше невідомого йому ОСОБА_10 , який здійснював рух на велосипеді по вул. Каруни у м. Дніпрі (на той час м. Дніпропетровську), був одягнений у темний одяг та мав при собі сумку чорного кольору, що не відповідало опису чергового ДМУ.
Однак, ОСОБА_6 наздогнавши вказану особу поблизу підземного переходу залізничної станції приміського сполучення «Нижньодніпровськ», що знаходиться неподалік буд. № 14 по вул. Каруни у м. Дніпрі (на той час м. Дніпропетровську), будучи працівником правоохоронного органу, вийшов із вказаного автомобілю і всупереч вимогам вищезазначених нормативно-правових актів, перевищуючи свої службові повноваження, передбачені ст. 14 Закону України «Про міліцію», незважаючи на відсутність загрози своєму життю чи здоров`ю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно здійснив два постріли у спину ОСОБА_10 з власного спеціального засобу травматичної дії «Форт 12Р» кал. 9 мм., заводський № НОМЕР_3 , який він використовував на підставі дозволу № НОМЕР_4 від 08 квітня 2014 року, що явно виходило за межі наданих ОСОБА_6 прав та повноважень, оскільки використання зазначеного спеціального засобу нічим не передбачено.
Таким чином, міліціонером відділення № 1 взводу № 2 роти № 3 спеціального батальйону міліції ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 спричинено ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого та не проникаючого вогнепального поранення задньої частини грудної клітини, які відносяться до категорії тяжких та легких тілесних ушкоджень, відповідно.
В подальшому, ОСОБА_6 , підійшовши до ОСОБА_10 , який лежав на східцях вищевказаного підземного переходу, встановивши у потерпілого відсутність викраденого майна, достовірно знаючи про отримання ОСОБА_10 вогнепальних поранень, отриманих внаслідок неправомірних дій, не надавши ОСОБА_10 першочергової медичної допомоги, не доставивши його до районного відділу міліції для встановлення особи, поїхав у складі автопатруля у невідомому напрямку.
Разом з тим, ОСОБА_6 в порушення п. 5 ст. 12 Закону України «Про міліцію», по прибуттю після чергування до місця дислокації взводу про факт використання власного спеціального засобу травматичної дії «Форт 12р», який є пристроєм, призначеним для стрільби патронами, спорядженими еластичними снарядами травматичної (несмертельної) дії та відноситься до категорії гладкоствольної вогнепальної зброї, а також про факт нанесення під час патрулювання тілесних ушкоджень особі, яка непричетна до викрадення майна ОСОБА_9 , не доповів.
ОСОБА_6 в порядку ч. 3 ст. 323 КПК України сповіщувався про час та місце розгляду справи шляхом надсилання судових викликів (повісток) за останнім відомим місцем його проживання з публікацією змісту таких повісток у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр», однак в судове засідання не з`явився.
Попри неявку обвинуваченого до суду, вина останнього у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень доведена наданими стороною обвинувачення доказами, які були досліджені судом з дотриманням умов змагальності.
Так, судом досліджено довідку КЗ СБМ ГУМВС України в Дніпропетровській області (т. 3 а.с. 68), за якою сержанта міліції ОСОБА_6 наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області № 56 о/с від 11 березня 2014 року призначено на посаду міліціонера відділення № 1, взводу № 2 роти № 3 спеціального батальйону міліції ГУМВС України в Дніпропетровській області.
Зазначену посаду ОСОБА_6 обіймав до 24 листопада 2014 року, що підтверджується витягом з наказу начальника ГУМВС України в Дніпропетровській області № 471 о/с від 24 листопада 2014 року (т. 3 а.с. 75), яким сержанта міліції ОСОБА_6 призначено міліціонером відділення № 1 взводу № 2 оперативної роти № 3 батальйону міліції громадської безпеки особливого призначення ГУМВС.
За копією Відомості нарядів СБМ, залучених на ОГП в м. Дніпропетровську на 25 липня 2014 року (т. 2 а.с. 87), ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у складі наряду з позивним «Рута-705» був залучений до охорони громадського порядку за маршрутом «ж/м Лівобережний-3 ж/м Клочко-6» з 20:00 год. до 05:00 год.
ОСОБА_6 перед несенням служби пройшов інструктаж про заходи безпеки при поводженні з табельною вогнепальною зброєю а також інструктаж особового складу, що підтверджується копіями відповідних Журналів інструктажів (т. 2 а.с. 88, 89).
Згідно копії Книги видачі та прийому озброєння і спеціальних засобів БМОП «Беркут» (т. 2 а.с. 90-91), ОСОБА_6 перед несенням служби отримав табельну вогнепальну зброю.
Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_7 показав суду, що з обвинуваченим ОСОБА_6 вони працювали разом, але дружні стосунки не підтримували. Точну дату пригадати не може, вони разом заступили на несення служби в автопатрулі у складі водія, прізвище якого він пригадати не може, його як старшого екіпажу та ОСОБА_6 боєць. Вони їздили, патрулювали, перевіряли підозрілих осіб задля попередження протиправних дій. У них був службовий автомобіль Вони їхали на автомобілі «Sang Yong», на якому були включені сигнальні маячки та на кузові були написи, що це патрульна поліція. Близько 2 години ночі їм надійшло по рації орієнтування, що у жінки особа в білому картузі та в чорному спортивному костюмі зняла прикраси із металу жовтого кольору та гроші. Вони почали відпрацьовувати найближчу територію біля вулиці згідно орієнтування, і в цей час на дорогу виїхав чоловік на велосипеді в білому картузі та чорному костюмі. Стверджує, що чоловік повністю підпадав під орієнтування. Вони попросили того зупинитися, на що чоловік повернувся, та поїхав в інший бік. Вони почали того переслідування і наздогнали його на вул. Каруни біля підземного переходу залізничної станції «Нижньодніпровськ», після чого він з ОСОБА_6 вибігли з автомобіля і почали останнього наздоганяти. ОСОБА_6 вигукнув: «Стій! Поліція!», на що громадянин, який тікав, не відреагував, після чого ОСОБА_6 здійснив постріл із свого травматичного пістолета «Форт» вгору. На той час між ОСОБА_6 і тим чоловіком було близько двох метрів. Після пострілу чоловік, який втікав, розвернувся і предметом схожим на ніж, здійснив випад в їх бік, після чого ОСОБА_6 здійснив два постріли в напрямку цього чоловіка, як потім йому казав ОСОБА_6 , він цілився в ноги. Вони після цього підбігли до цієї особи, яка лежала на животі, провели поверхневий огляд, але нічого не знайшли, сіли в службовий автомобіль та продовжили патрулювання. Візуально пошкоджень на тілі потерпілого і крові він не бачив, потерпілий допомоги не просив. Вважає, що коли потерпілий предметом, схожим на ніж, здійснив випад в їх бік, була реальна загроза їх з обвинуваченим життю та здоров`ю. Ножа у потерпілого вони не виявили, лише знайшли ножиці для дерева. При собі у них була табельна вогнепальна зброя «ПМ», гумові кийки, бронежилет, каска. Чому ОСОБА_6 застосував свою особисту зброю, а не табельну, йому не відомо і це питання вони з ним після цього не обговорювали. Про цей інцидент вони керівництву не доповідали, оскільки вважали, що вони не спричинили будь-яких тілесних ушкоджень.
Під час допиту в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав суду, що він також працював разом з ОСОБА_6 , але близько з ним не спілкувався. Він був водієм службового автомобіля «SangYong» на якому вони разом з обвинуваченим та старшим наряду ОСОБА_7 в одну з ночей (точну дату пригадати не може) патрулювали на вул. Каруни м. Дніпро та рухалися від проспекту «Правди» в бік залізничного вокзалу. Вони погналися за особою, на яку було орієнтування, отримане по радіозв`язку, про те, що така особа пограбували жінку. Прикмети зараз пригадати не може. Ця особа рухалася на велосипеді в їх бік, їх вимогу зупинитися проігнорувала, розвернулася і почала від них тікати, а потім зупинилася біля підземного переходу на залізничній станції. Він також зупинив автомобіль і залишився в салоні, а ОСОБА_6 і ОСОБА_7 побігли за чоловіком. Коли вони забігли в підземний перехід, він втратив їх з поля зору. Будь-яких звуків він не чув, оскільки постійно передавалися орієнтування по рації. Зазначену ним особу не затримували, той вийшов, взяв велосипед, сказав що все добре та пішов. При ньому ОСОБА_7 та ОСОБА_6 стосовно цієї особи не спілкувалися. Він у них не запитував, чому не затримали дану особу. Про застосування спеціальних засобів ні ОСОБА_7 , ні ОСОБА_6 не повідомляли. Відразу керівництву теж ніхто не повідомляв. Їх автомобіль був обладнаний проблисковими маяками і коли вони переслідували потерпілого, вони були ввімкнені. Особисто він через гучномовець близько чотирьох разів подавав потерпілому команду зупинитися. Коли потерпілий вийшов з підземного переходу, тілесних ушкоджень на останньому він не бачив. За зовнішнім виглядом потерпілий не потребував допомоги. При ньому ОСОБА_7 запитав у потерпілого, чи все добре, на що той відповів, що так, і пішов.
Свідок ОСОБА_11 показав суду, що станом на 26 липня 2014 року він працював начальником чергової частини Дніпропетровського міського управління міліції. До функцій їхнього відділу на той час входило приймання заяв та повідомлень громадян, та відповідне реагування на них. Наскільки він пам`ятає, на той час надійшло повідомлення про пограбування особи. Оператори 102 прийняли це повідомлення та на нього реагували вже інспектори з управління нарядами, які доводили це повідомлення екіпажам міліції та направляли наряди на розкриття даного злочину та встановлення очевидців. Щодо обставин кримінального правопорушення йому нічого не відомо.
У відповідності до протоколу огляду (т. 2 а.с. 152), 10 лютого 2015 року слідчим прокуратури було оглянуто аудіо запис з реєстратора ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, у якому зазначено орієнтування особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а саме відкрито заволоділа майном ОСОБА_9 аудіо запис міститься на оптичному носії DVD-R помаранчевого кольору із написом «Регістратор ДМУ». Під час огляду предмету виявлено: на зазначеному вище матеріальному носії інформації містяться 20 аудіо-файлів у яких зафіксовано переговори чергового ДМУ із патрульними екіпажами, що обслуговують Індустріальний та Амур-Нижньодніпровський райони м. Дніпропетровська. Прослухавши усі аудіо-файли встановлено, що черговий ДМУ передав патрульним екіпажам наступну інформацію про загальні прикмети особи, що вчинила відкрите заволодіння майном ОСОБА_9 : невстановлена особа середньої статури, кепка білого кольору, світла футболка, сумка жіноча білого кольору, особа направилась в бік вул. Ванцетті та вул. Маршала Малиновського.
В судовому засіданні прослухано аудіозаписи на зазначеному DVD-R диску (т. 2 а.с. 152), зміст яких відповідає зафіксованому у вищезазначеному протоколі.
За довідкою Приймального відділення КЗ «Дніпропетровська клінічна лікарня № 16» (т. 2 а.с. 29), о 05 год. 15 хв. 26 липня 2017 року до них звернувся ОСОБА_10 з приводу проникаючого вогнепального поранення лівої 1/2 грудної клітини, вогнепального поранення правої 1/2 грудної клітини. Госпіталізований в теракальне відділення.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 3219е від 26 серпня 2014 року (т. 3 а.с. 24-27) за даними медичної документації у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді:
- проникаючого вогнепального кульового поранення грудної клітини ліворуч, з раною в проекції 9-го міжребір`я по задньо-пахвовій лінії (на відстані 126 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 29 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), яка переходить в раньовий канал, з ушкодження по його ходу: 9-го ребра, міжреберної артерії, далі проникає в плевральну порожнину та в нижню частку лівої легені, яке сліпо закінчується сторонніми тілами (гумова куля та осколки ребра) з явищами гемотораксу (600 мл крові в плевральній порожнині), яке за своїм характером відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п. 2.1.3«й» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6;

- непроникаючого вогнепального сліпого поранення на спині праворуч, в проекції внутрішнього кута правої лопатки (на відстані 154 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 7 см праворуч від умовної серединної лінії тіла), яке сліпо закінчується у м`яких тканинах спини - відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що зумовило короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі: п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6;

- п`яти ділянок - на грудній клітині праворуч від передньо-пахвовій лінії та вниз до лона, що є наслідками загоєння саден, як за своїм характером, як кожне окремо так і в сукупності, відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі: п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отриманні незадовго до надходження на стаціонарне лікування в 16МКЛ, тобто і в термін на який вказує обстежений а слідчий у постанові. Тілесні ушкодження у вигляді проникаючого та непроникаючого вогнепальних поранень, спричинені від дії твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою округлою поверхнею, що діяв (діяли) зі значною пробивною кінетичною енергією в область спини праворуч та ліворуч, у напрямку ззаду наперед та дещо зверху вниз (що підтверджується даними медичної документації), яким могла бути куля, картеч або інші предмети з аналогічними властивостями. Тілесні ушкодження у вигляді саден не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі). Всі виявлені у нього тілесні ушкодження спричинені в короткий проміжок часу, послідовність нанесення яких, встановити не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отриманні незадовго до надходження на стаціонарне лікування в 16МКЛ, тобто і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові. Спричинення тілесних ушкоджень у вигляді вогнепальних поранень, є не характерним для отримання при падінні з висоти власного зросту. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень (по одній лінії) у вигляді саден, не виключена можливість спричинення їх при паданні з висоти власного зросту на тупу тверду поверхню, з послідуючим ковзанням по ній, яким могли бути і сходинки або інші предмети з аналогічними властивостями. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень (зовнішніх та внутрішніх), а також дані медичної документації, можливо вказати, що напрямок раньових каналів - є ззаду наперед та дещо зверху вниз. У зв`язку з відсутністю об`єктивних судово-медичних ознак в наданій медичній документації (сліди порошинок, кіптява, пояску осаднення, сліди опіку) - встановити відстань, з якої проводились постріли, не представляється можливим. Всі виявлені у нього тілесні ушкодження спричинені в короткий проміжок часу, послідовність нанесення яких, встановити не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних. Встановити взаєморозташування потерпілого та стріляючого не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних, можливо лише вказати, що потерпілий в момент пострілів був звернутий задньою поверхнею тіла до травмуючого предмету (предметів).

У відповідності до протоколу огляду (т. 2 а.с. 8), 26 липня 2014 року слідчим міліції в період часу з 06 год. 45 хв. до 07 год. 15 хв. оглянуто, опечатано та вилучено речі ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були надані його матір`ю ОСОБА_12 , а саме: біле простирадло із зеленою смугою, рясно вкрите плямами бурого кольору; штани із синтетичного матеріалу (спортивні) чорного кольору із трьома білими смугами по бокам; темно сірі труси х/б, шкарпетки сірого кольору. Всі речі рясно вкриті плямами речовини бурого кольору, схожої на кров. Як пояснила ОСОБА_12 під час проведення огляду, зазначені речі знаходились при її синові 26 липня 2014 року приблизно о 04 години 00 хвилин коли йому були нанесені тілесні ушкодження.
Спортивні штани ОСОБА_10 постановою слідчого прокуратури (т. 3 а.с. 49-50) були визнані речовим доказом та оглянуті в судовому засіданні.
Згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 429к від 08 серпня 2014 року (т. 2 а.с. 236), кров потерпілого ОСОБА_10 , 1977 р.н. належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, за ізосерологічною системою АВ0.
За висновком судово-імунологічної експертизи № 767к від 13 серпня 2014 року (т. 2 а.с. 240-243), в слідах на спортивних штанах громадянина ОСОБА_10 (об`єкти № 1, 3, 4) встановлено наявність крові людини. При серологічному дослідженні слідів об`єктів № 1, 3, 4 виявлений антиген Н, що не виключає можливості походження цих слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, за ізосерологічною системою АВ0, у тому числі не виключена можливість походження їх й за рахунок крові потерпілого ОСОБА_10 .
У відповідності до протоколу огляду (т. 2 а.с. 7), 26 липня 2014 року слідчим міліції в період часу з 07 год. 01 хв. до 07 год. 34 хв. оглянуто ділянку місцевості, розташовану перед підземним переходом на вокзалі «Нижньодніпровськ» біля території кафе «Амур» по вул. Каруни, 14, в м. Дніпропетровську. Під час огляду виявлено та вилучено три недопалки: «PALL MALL blue», «President», «Прилуки», а також на поверхні сходинок першого рівня сліди речовини бурого кольору, з яких зроблені змиви на бинтові тампони, які опечатані та вилучені.
Змив речовини бурого кольору постановою слідчого прокуратури (т. 3 а.с. 49-50) був визнаний речовим доказом та оглянутий в судовому засіданні.
За протоколом огляду (т. 2 а.с. 11), 26 липня 2014 року слідчим міліції в період часу з 12 год. 45 хв. до 13 год. 15 хв. оглянуто ділянку місцевості по АДРЕСА_3 . Під час огляду виявлено підземний пішохідний перехід, вхід до котрого здійснюється по бетонним сходам. При вході мається три прольоти по 11 сходів та двома міжпрольотними майданчиками. На першому майданчику, на відстані 30 см від нижньої сходинки першого прольоту знаходиться пляма бурого кольору овальної форми максимальним розміром 38х20 см, на відстані 50 см від плями множинні групи плям до 30 штук діаметром від 5 до 20 мм. З плям речовини бурого кольору здійснені змиви, які опечатані та вилучені. Також на сходах виявлено пачку з-під цигарок «Ротманс», яка була вилучена.
Зазначені змиви речовини бурого кольору постановою слідчого прокуратури (т. 3 а.с. 49-50) були визнані речовими доказами та оглянуті в судовому засіданні.
Згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 783 від 18 серпня 2014 року (т. 2 а.с. 247-249), в змиві, вилученому з місця події, встановлено наявність крові людини. При серологічному дослідженні сліду крові об`єкта встановлена група його 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, за ізосерологічною системою АВ0. Отриманий результат не виключає можливості походження цього сліду за рахунок однієї особи, або декількох осіб, з виявленими груповими властивостями, у тому числі не виключена можливість походження його й за рахунок крові потерпілого ОСОБА_10 .
За протоколом огляду місця події (т. 2 а.с. 93-94), 26 липня 2014 року слідчий прокуратури на підставі письмової згоди ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 92) оглянув та вилучив належний останньому пристрій для відстрілу патронів з гумовими кулями, марки «Форт-12р», номер НОМЕР_3 .

Судом досліджено копію дозволу на право зберігання та носіння зброї (т. 3 а.с. 67), за яким ОСОБА_6 з 08 квітня 2014 року до 08 квітня 2017 року мав право на носіння пристрою для відстрілу патронів з гумовими кулями «Форт-12р», калібр 9 мм, заводський номер НОМЕР_3 .

Вилучений у ОСОБА_6 пристрій для відстрілу патронів з гумовими кулями постановою слідчого прокуратури (т. 3 а.с. 49-50) був визнаний речовим доказом та оглянутий в судовому засіданні.
Згідно висновку судово-балістичної експертизи № 70/07-91 від 12 лютого 2015 року (т. 3 а.с. 33-37), наданий на дослідження пістолет «Форт-12Р» є пристроєм, призначеним для стрільби (відстрілу) патронів, споряджених еластичними снарядами травматичної (несмертельної) дії, що відноситься до травматичної зброї з вогнепальним принципом метання снаряду. Пістолет, являється гладкоствольним самозарядним пістолетом. Пістолет призначений та придатний для стрільби патронами спорядженими метальними снарядами «несмертельної дії», спорядженими гумовими або аналогічними по своїм властивостям метальними снарядами калібру 9 мм Р.А. Конструкція пістолета дозволяє здійснювати постріли способом роздільного зарядження з використанням в якості запалювального складу шумових патронів калібру 9 мм (PA Knall), а в якості снаряду куль сферичної форми діаметром до 5,8 мм. При цьому забезпечується достатня вражаюча дія вистріляних з нього снарядів (куль).
У відповідності до протоколу огляду (т. 2 а.с. 6), 25 липня 2014 року слідчим міліції в період часу з 07 год. 40 хв. до 08 год. 03 хв. оглянуто ділянку місцевості, розташовану біля магазину «Смак» по вул. Каруни, 3А, в м. Дніпропетровську, яка має розміри приблизно 5х5 метрів. На даній ділянці місцевості мається проїзна частина (асфальтне дорога), узбіччя та безпосередньо магазин «Смак». Приблизно на відстані 10 метрів від вищевказаного магазину «Смак» на проїзній частині вищевказаної асфальтної дороги виявлено гільзу із металу жовтого кольору з надписами «9 мм Р.А. В/а» в районі капсуля. Капсуль має слід від ударника. Форма гільзи деформована та сплющена від своєї верхньої до нижньої частини та має тріщину (сковзну) Зазначена гільза за результати розгляду опечатана та вилучена.
Вказана гільза постановою слідчого прокуратури (т. 3 а.с. 49-50) була визнана речовим доказом та оглянута в судовому засіданні.
За висновком судово-балістичної експертизи № 70/07-572 від 13 листопада 2014 року (т. 3 а.с. 10-14), надана на дослідження гільза, вилучена при огляді місці події 26 липня 2014 року біля магазину «Смак» по вул. Каруни м. Дніпропетровська, стріляна з самозарядної зброї калібру 9мм Р.А. Гільза стріляна з пістолету Форт-12Р № НОМЕР_3 9мм Р.А.. Куля надана на дослідження, являється елементом спорядження патронів калібру 9 мм Р.А., споряджених метальними снарядами «несмертельної дії». Дані патрони призначені для відстрілу в пристроях (пістолетах і револьверах) калібру 9мм Р.П., призначених для відстрілу патронів, споряджених метальними снарядами «несмертельної дії». Гільза вилучена при огляді місця події 26 липня 2014 біля магазину «Смак» по вул. Каруни м. Дніпропетровська являється складовою частиною патронів стріляною гільзою шумового (холостого) патрона калібру 9 мм Р.А. Blanc (S&B 9 mm P.A.Blanc). Цей патрон до пострілу був переспоряджений саморобним способом шляхом розміщення в корпусі гільзи кінетичного снаряда (наприклад, кулі сферичної форми, виготовленої з еластичного матеріалу і тому подібне). Дані патрони призначені для стрільби з пістолетів калібру 9мм РА призначених для відстрілу патронів споряджених снарядом «несмертельної дії» (Гарант С27, АЕ 790G, Форт-12Р, ПМР, ПСМР, Эрма-55Р та ін.), а також можуть використовуватися для стрільби з переробленої газової, сигнальної або саморобної зброї під цей патрон.
Також, за протоколом огляду (т. 2 а.с. 9), 26 липня 2014 року слідчим міліції в період часу з 10 год. 40 хв. до 11 год. 00 хв. оглянуто предмет круглої форми білого кольору, зверху вкритий речовиною бурого кольору, діаметром біля 10 мм, який було добровільно надано співробітником медичного закладу ОСОБА_13 для огляду. Окрім цього, останнім для огляду білу надано згорток із медичного бинта, в якому знаходились шість фрагментів кісткової тканини неправильної форми, з розмірами від 5 до 20 мм, вкриті речовиною бурого кольору. Перелічене було опечатане та вилучене.
Зазначений предмет круглої форми та фрагменти кісткової тканини постановою слідчого прокуратури (т. 3 а.с. 49-50) були визнані речовими доказами та оглянуті в судовому засіданні.
У відповідності до протоколу огляду (т. 2 а.с. 10), 26 липня 2014 року слідчим міліції в період часу з 11 год. 35 хв. до 11 год. 50 хв. оглянуто та вилучено добровільно надану ОСОБА_10 чорну футболку із синтетичної тканини, максимальним розміром 60х70 см. На задній поверхні виробу спинки, на відстані 5 см від лівого бокового шва виробу та 30 см від нижнього краю виробу є ушкодження у вигляді наскрізного отвору діаметром до 15 мм. Дане пошкодження, а також описане вище (№1, №2) відносить до пошкоджень «мінус тканина». Вся поверхня футболки просякнута речовиною бурого кольору.
Футболка ОСОБА_10 постановою слідчого прокуратури (т. 3 а.с. 49-50) була визнана речовим доказом та оглянута в судовому засіданні.
Згідно висновку судової експертизи зброї № 70/07-571 від 17 листопада 2014 року (т. 3 а.с. 17-19), на футболці, вилученій 26 липня 2014 року, яка належить ОСОБА_10 , є два вогнепальних пошкодження. Дані пошкодження могли бути утворені в наслідок дії одиночних кінетичних снарядів (куль) діаметром приблизно 9 мм. Враховуючи обставини справи таким снарядом могла бути еластична куля «несмертельної дії» яка була вистріляна з пістолета (револьвера) призначеного для відстрілу патронами калібру 9 мм Р.А. споряджених снарядом «несмертельної дії». Постріли відбувалися з відстані далі 1-го метра. Два пошкодження виявлені на футболці, являються вхідними вогнепальними пошкодженнями.
За протоколом огляду (т. 2 а.с. 12), 26 липня 2014 року слідчим міліції в період часу з 14 год. 00 хв. до 14 год. 40 хв., оглянуто ділянка місцевості, котра знаходиться біля літнього кафе «Амур» по вул. Каруни. Під час огляду зліва від входу в літнє кафе в зеленому насадженні чагарнику на відставні біля одного метру від входу в підземний пішохідний перехід виявлено садовий інструмент, а саме: секатор, в робочому стані. Довжина секатора біля 20 см. Ручки секатора представляють собою дві пластикові накладки сіро-голубого кольору. На нижній накладці є маркування виробника у вигляді позначки «ГОСТ», написом СССР, напис читається як Ц2Р50К. Секатор опечатаний та вилучений.
Вказаний секатор постановою слідчого прокуратури (т. 3 а.с. 49-50) був визнаний речовим доказом та оглянутий в судовому засіданні.
Під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_10 , згідно відповідного протоколу від 05 вересня 2014 року (т. 2 а.с. 188-192), показав що 26 липня 2014 року близько 4 години ранку виїхав зі свого домоволодіння по АДРЕСА_4 , на велосипеді щоб нарвати гусям трави. Був одягнутий в темні штани та футболку, кепку темно-синього кольору. Також при ньому була сумка темного кольору, в котрій знаходився секатор для саду. Він їхав по вул. Каруни в сторону проспекту ім. Газети Правда. Навпроти станції ж/д Амур-Нижньодніпровська йому назустріч їхав автомобіль, так як було темно, він спочатку не розглядів, що це був за автомобіль. Коли їхав в районі магазину «СМАК», то побачив, що цей автомобіль їхав за ним, бо більше нікого не було. Якісь люди в автомобілі звернулися до нього: «Стій», а потім «Діставай травмат». Він почав тікати назад в сторону дому і при цьому почув близько трьох пострілів, а потім ще два. Після чого він почав тікати в сторону пішохідного підземного переходу під залізничними коліями. Біля переходу він кинув в кущі велосипед, почув два постріли, при цьому на сходинках підсковзнувся та впав на майданчику між сходами. Коли він лежав то до нього підбігло двоє чоловіків у формі та почали його бити у різні частини тулуба, він при цьому закривався. У нього забрали сумочку і з неї випав секатор. Чоловіки питали що він тут робить, чому у нього секатор. Він відповів, що їхав гусям рвати та різати траву. Не зміг відповісти, скільки точно разів його вдарили по тулубу, але не менше двох разів і били ногами. Крім того у нього запитували чоловіки у формі, куди він скинув золото. Також побачив біля себе та на собі кров. Біль не почував, що його підстрелили не розумів. Також йому сказали: «Бери велосипед та їдь додому». Він самостійно добрався додому, потім потрапив у лікарню.
Перебіг слідчої дії було зафіксовано на відеозапис (т. 2 а.с. 193). При перегляді відеозапису в судовому засіданні встановлена відповідність зафіксованим на відеозаписі тих фактичних обставин, які були відображені у протоколі слідчого експерименту.
Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_8 , згідно відповідного протоколу від 27 листопада 2015 року (т. 2 а.с. 194-197), показав, що разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 чергував у м. Дніпропетровську на службовому автомобілі «Санг Йонг» з позивним « ОСОБА_16 ». Чергування здійснювали на ж/м Лівобережний та Клочко. Під час чергування від чергового Дніпропетровського міської управління міліції отримали інформацію, що на проспекті ім. Газети Правда скоєно грабіж, на жінку напав невідомий, забрав сумку та вироби із золота. Підозрюваний був одягнутий в темний одяг, 175-180 см зросту, з сумкою та можливо був на велосипеді. Почали відпрацьовувати місцевість, проїхали по проспекту, розвернулися біля «Вавілону» і повертаючись заїхали на вул. Каруни. Час доби був нічний. Коли їхали по вул. Каруни, то побачили чоловіка в темному одязі з сумкою та на велосипеді. Побачивши чоловіка вони розвернулися та поїхали за ним, при цьому з автомобіля зробили йому вимогу зупинитися, однак чоловік зманеврував та поїхав назад звідки їхав, вони теж поїхали за ним. Чоловік намагався заїхати за зелену споруду колишнього «Дому Бита», а потім поїхав до пішохідного переходу. Він залишився у автомобілі і що там відбувалося між тим чоловіком, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , він не бачив.
Перебіг слідчої дії було зафіксовано на відеозапис (т. 2 а.с. 198). При перегляді відеозапису в судовому засіданні встановлена відповідність зафіксованим на відеозаписі тих фактичних обставин, які були відображені у протоколі слідчого експерименту.
Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_7 , згідно відповідного протоколу від 27 листопада 2014 року (т. 2 а.с. 199-203), показав, що 26 липня 2014 року він здійснював службу по охороні громадського порядку в АНД районі м. Дніпропетровська на службовому автомобілі марки «Санг Йонг» з позивним « ОСОБА_16 ». Це було спец авто, тобто з розпізнавальними значками міліції. Приблизно в районі Косіора рухаючись на автомобілі отримали від чергового ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області орієнтування про те, що невідомий чоловік в районі проспекту Правди скоїв напад на жінку, вирвав сумку, вироби з металу жовтого кольору, на вигляд середньої статури, одягнутий в темний одяг, кепку світлого кольору. Він разом з екіпажем у складі водія ОСОБА_19 та ОСОБА_18 обстежили проспект ім. Газети Правда, заїхали на найближчі вулиці, а потім заїхали на вул. Каруни. Це було в нічний час, близько 3 години. На зустріч їхньому автомобілю їхав чоловік на велосипеді одягнутий в темний одяг та кепку білого кольору. Вони розвернулися та поїхали за ним і цей чоловік теж розвернувся і поїхав назад, звідки він спочатку їхав, тобто з ОСОБА_20 у напрямку проспекту ім. Газети Правда. Більше нікого на вул. Каруни не було і цей чоловік підпадав під орієнтування на грабіжника. Чоловік доїхав до будинку зеленого кольору, розвернувся та почав тікати в бік залізничної станції, вони почали наздоганяти його. В цей момент водієм було включено спеціальні засоби мигалки, та він казав цьому чоловіку зупинитися, але той не реагував, при цьому зброя та інші засоби не застосовувалися. Потім під`їхали до пішохідного переходу на станції Амур-Нижньодніпровська. ОСОБА_17 разом із ОСОБА_18 вилізли с автомобіля, при цьому говорили «стояти, міліція», чоловік не реагував і продовжував тікати, кинувши велосипед в кущі. Тут чоловік розвернувся до них і вони побачили в руках щось залізне, схоже на ніж. В цей момент ОСОБА_18 зробив попереджувальний постріл вгору зі свого травматичного пістолету «Форт». Він, як старший, команду ОСОБА_18 стріляти не давав. Цей чоловік, як потім з`ясувалося його прізвище ОСОБА_21 , стояв напівбоком і коли він не відреагував на попередній постріл вгору, ОСОБА_18 зробив два постріли по ньому. Корчинський перехилився на сходах, впав. Він відкинув від його руки секатор, це був не ніж. На запитання чи вкрав він золото, ОСОБА_21 відповів, що ні, просив відпустити його додому. Тілесних ушкоджень та крові на ньому видно не було. Корчинський взяв свій велосипед і покотивши пішов додому сам, вони поїхали шукати грабіжника далі. Також у Корчинського запитували чому він тут їздить вночі з секатором. Той сказав, що ріже траву гусям.
Перебіг слідчої дії було зафіксовано на відеозапис (т. 2 а.с. 204). При перегляді відеозапису в судовому засіданні встановлена відповідність зафіксованим на відеозаписі тих фактичних обставин, які були відображені у протоколі слідчого експерименту.
У відповідності до протоколу проведення слідчого експерименту (т. 2 а.с. 228-230), 10 лютого 2015 року потерпілий ОСОБА_10 , а також свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на місці події вказали розташування потерпілого в підземному переході на час здійснення ОСОБА_6 пострілів в бік останнього.
Перебіг слідчої дії було зафіксовано на відеозапис (т. 2 а.с. 231). При перегляді відеозапису в судовому засіданні встановлена відповідність зафіксованим на відеозаписі тих фактичних обставин, які були відображені у протоколі слідчого експерименту.
Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи № 681е від 18 лютого 2015 року (т. 3 а.с. 43-45) за даними медичної документації у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді:
- проникаючого вогнепального кульового поранення грудної клітини ліворуч, з раною в проекції 9-го міжребір`я по задньо-пахвовій лінії (на відстані 126 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 29 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), яка переходить в раньовий канал, з ушкодженням по його ходу: 9-го ребра, міжреберної артерії, далі проникає в плевральну порожнину та в нижню частку лівої легені, яке сліпо закінчується сторонніми тілами (гумова куля та осколки ребер), з явищами гемотораксу (600 мл крові в плевральній порожнині);
- непроникаючого вогнепального сліпого поранення на спині праворуч, в проекції внутрішнього кута правої лопатки (на відстані 154 см в гору від підошовної поверхні стоп та на 7 см праворуч від умовної серединної лінії тіла), яке сліпо закінчується в м`яких тканинах спини;
- 5-ти ділянок - на грудній клітині праворуч від передньо-пахвової лінії та вниз до лона, що є наслідками загоєння саден.
Тілесні ушкодження у вигляді проникаючого та непроникаючого вогнепальних поранень, спричинені від дії твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою округлою поверхнею, що діяв (діяли) зі значною пробивною кінетичною енергією в область спини праворуч та ліворуч, у напрямку ззаду наперед та дещо зверху вниз (що підтверджується даними медичної документації), яким могла бути куля, картеч або інші предмети за аналогічними властивостями. Ушкодження у вигляді саден не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі). Локалізація та характер виявлених у нього тілесних ушкоджень в області спини не суперечать механізму їх спричинення, на який вказує ОСОБА_10 в ході проведення слідчого експерименту, тобто при пострілах в область спини. У зв`язку з відсутністю об`єктивних судово-медичних ознак в наданій медичній документації (сліди порошинок, кіптява, пояску осаднення, сліди опіку) - встановити відстань з якої проводились постріли, не представляється можливим. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у потерпілого ОСОБА_10 тілесних ушкоджень у вигляді вогнепальних поранень, можливо вказати, що потерпілий в момент отримання тілесних ушкоджень був звернутий задньою поверхнею тіла (спиною) до травмуючого предмету (предметів). Конкретно встановити в якому положенні перебував потерпілий (стояв, сидів, тощо), в момент спричинення йому тілесних ушкоджень не представляються можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у потерпілого ОСОБА_10 тілесних ушкоджень у вигляді вогнепальних поранень, можливо вказати, що потерпілий в момент отримання тілесних ушкоджень був звернутий задньою поверхнею тіла (спиною) до травмуючого предмету (предметів), тобто не за умов, якщо він стояв обличчям або правим боком до правоохоронців. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у потерпілого ОСОБА_10 тілесних ушкоджень у вигляді вогнепальних поранень, можливо вказати, що потерпілий в момент отримання тілесних ушкоджень був звернутий задньою поверхнею тіла (спиною) до травмуючого предмету (предметів). Локалізація та характер виявлених у потерпілого ОСОБА_10 тілесних ушкоджень в області спини не суперечать механізму їх спричинення, на який вказує ОСОБА_10 в ході проведення слідчого експерименту, тобто коли він стояв спиною до правоохоронців або рухався (біг) в протилежний бік від міліціонерів.

Надаючи оцінку дослідженим доказам, суд враховує, що місцем події є саме сходи підземного переходу залізничної станції приміського сполучення «Нижньодніпровськ», що знаходиться неподалік будинку № 14 по вул.. Каруни у м. Дніпрі (на той час и. Дніпропетровську), оскільки там під час огляду місця події були виявлені плями крові, які за висновком судово-імунологічної експертизи може походити від потерпілого ОСОБА_10 , і саме на це місце вказали потерпілий ОСОБА_10 , і свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 під час слідчих експериментів.

Свідок ОСОБА_7 вказав, що на зазначеному місці події ОСОБА_6 здійснив два постріли в бік потерпілого, що узгоджується з відповідними твердженнями потерпілого під час слідчих експериментів, кількістю вогнепальних поранень, виявлених у ОСОБА_10 під час судово-медичної експертизи та таких, що повністю їм відповідають, наскрізних пошкоджень на дослідженій судом футболці потерпілого, які за висновком судової експертизи зброї являються вхідними вогнепальними пошкодженнями, які могли бути утворені внаслідок дії одиночних кінетичних снарядів (куль) діаметром приблизно 9 мм., якими могли бути еластична куля «несмертельної дії».

Оцінені в сукупності:

- покази свідка ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_6 здійснив постріли з власної травматичної зброї;

- вилучений у ОСОБА_6 та оглянутий в судовому засіданні пристрій для відстрілу патронів з гумовими кулями, марки «Форт-12р», номер НОМЕР_3 , яким останній користувався на підставі відповідного дозволу і який за висновком судово-балістичної експертизи є пристроєм, призначеним для стрільби (відстрілу) патронів, споряджених еластичними снарядами травматичної (несмертельної) дії, що відноситься до травматичної зброї з вогнепальним принципом метання снаряду;
- вилучена під час огляду місця події та досліджена судом гільза, яка за висновком судово-балістичної експертизи стріляна з пістолету, вилученого у ОСОБА_6 ;
- досліджений судом предмет круглої форми білого кольору, зверху вкритий речовиною бурого кольору, вилучений під час операції ОСОБА_10 ;
в своїй сукупності поза всяким розумним сумнівом доводять, що вищезазначені два постріли були здійснені ОСОБА_6 з власного спеціального засобу травматичної дії «Форт 12Р» кал. 9 мм., заводський № НОМЕР_3 , який він використовував на підставі відповідного дозволу.
При цьому, суд враховує, що за показами свідка ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_6 здійснив постріли лише з метою усунення реальної небезпеки з боку потерпілого, який здійснив випад в їх бік тримаючи в руці предмет, схожий на ніж.
Такі покази ОСОБА_7 були підтверджені ним під час слідчих експериментів та частково узгоджуються з результатами огляду місця події, під час якого було виявлено та вилучено побутовий секатор.
Разом з тим, зазначені твердження свідка ОСОБА_7 спростовуються:
- результати слідчого експерименту за участі ОСОБА_10 , під час якого останній в присутності судово-медичного експерта показав, що під час здійснення в нього пострілів розташовувався спиною до співробітників міліції;
- висновком додаткової судово-медичної експертизи, за яким потерпілий в момент отримання тілесних ушкоджень був звернутий задньою поверхнею тіла (спиною) до травмуючого предмету (предметів), тобто не за умов, якщо він стояв обличчям або правим боком до правоохоронців. Локалізація та характер виявлених у потерпілого ОСОБА_10 тілесних ушкоджень в області спини не суперечать механізму їх спричинення, на який вказує ОСОБА_10 в ході проведення слідчого експерименту, тобто коли він стояв спиною до правоохоронців або рухався (біг) в протилежний бік від міліціонерів;
- вилученою у ОСОБА_10 футболкою, яка має на задній частині (спині) два наскрізних пошкодження, котрі за висновком судової експертизи зброї являються вхідними вогнепальними пошкодженнями.
Зазначені докази, які повністю узгоджуються між собою, доводять, що на момент здійснення ОСОБА_6 пострілів, потерпілий ОСОБА_10 був обернений до нього (як і до свідка ОСОБА_7 ) спиною, тобто в той момент об`єктивно не міг погрожувати ОСОБА_6 і ОСОБА_7 застосування предмета, схожого на ніж, та не становив для останніх будь-якої загрози.

Так само, покази свідка ОСОБА_7 і твердження свідка ОСОБА_8 під час слідчого експерименту про те, що ОСОБА_10 повністю підпадав під орієнтування, спростоване об`єктивним доказом прослуханим судом звукозаписом перемовин по радіозв`язку між оператором «102» та черговими нарядами, за яким оператор неодноразово наголосив в орієнтуванні на тому, що у нападника була світла футболка, та сумка жіноча білого кольору, однак судом оглянуто вилучену у потерпілого футболку (з вхідними вогнепальними пошкодженнями) та в судовому засіданні встановлено, що зазначена футболка має чорний колір. Окрім цього, за твердженнями самого ж ОСОБА_7 , у ОСОБА_10 сумки білого кольору не було.
З огляду на викладене, відповідні твердження свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 висловлені під час допиту та під час проведення слідчих експериментів за їх участі, судом відхиляються.

Інші докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_6 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Надаючи кримінально-правову оцінку діянням ОСОБА_6 в частині перевищенні службових повноважень, суд виходить з того, що на час інкримінованих діянь ОСОБА_6 мав статус працівника правоохоронного органу та знаходився при виконанні службових обов`язків.

За статтею 12 Закону України «Про міліцію», міліція має право застосовувати спеціальні засоби у випадках і в порядку, передбачених цим Законом, а за статтею 14 Закону «Про міліцію», працівники міліції мають право застосовувати наручники, гумові кийки, засоби зв`язування, сльозоточиві речовини, світлозвукові пристрої відволікаючої дії, пристрої для відкриття приміщень і примусової зупинки транспорту, водомети, бронемашини та інші спеціальні і транспортні засоби, а також використовувати службових собак у таких випадках:

1) для захисту громадян і самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу їх життю або здоров`ю;

2) для припинення масових безпорядків і групових порушень громадського порядку;

3) для відбиття нападу на будівлі, приміщення, споруди і транспортні засоби, незалежно від їх належності, або їх звільнення у разі захоплення;

4) для затримання і доставки в міліцію або інше службове приміщення осіб, які вчинили правопорушення, а також для конвоювання і тримання осіб, затриманих і підданих арешту, взятих під варту, якщо зазначені вище особи чинять опір працівникам міліції або якщо є підстави вважати, що вони можуть вчинити втечу чи завдати шкоди оточуючим або собі;

5) для припинення масового захоплення землі та інших дій, що можуть призвести до зіткнення груп населення, а також діянь, які паралізують роботу транспорту, життєдіяльності населених пунктів, посягають на громадський спокій, життя і здоров`я людей;

6) для припинення опору працівникові міліції та іншим особам, які виконують службові або громадські обов`язки по охороні громадського порядку і боротьбі із злочинністю;

7) для звільнення заложників.

Вид спеціального засобу, час початку та інтенсивність його застосування визначаються з урахуванням обстановки, що склалася, характеру правопорушення і особи правопорушника.

Як встановлено судом, ОСОБА_10 явно не відповідав повідомленому оператором «102» опису особи, яка вчинила напад на жінку, тобто не був особою, яка вчинила адміністративне або кримінальне правопорушення.

Доводи захисту щодо самозахисту ОСОБА_6 від дій потерпілого, що створювали загрозу його життю або здоров`ю, спростовані під час оцінки відповідних показів ОСОБА_7 .

Сама лише втеча особи від співробітників поліції не є визначеною законом підставою для застосування спеціальних засобів.

Інші визначені законом підстави, при яких в обстановці, що склалася на місці події, до ОСОБА_6 могли б бути застосовані спеціальні засоби, в судовому засіданні не встановлені.

В будь-якому випадку, здійснення декількох пострілів зі спеціального засобу травматичної дії в спину ОСОБА_10 не відповідало ані обстановці, що склалася, ані особі потерпілого.

Застосовуючи до ОСОБА_10 власний спеціальний засіб травматичної дії «Форт 12Р», ОСОБА_6 усвідомлював (не міг не усвідомлювати), що він явно виходить за межі наданих йому законом повноважень.

Наведена обставина узгоджується з тим, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, після здійснення пострілів не доставив потерпілого до районного відділу міліції для встановлення особи, по прибуттю після чергування до місця дислокації взводу про факт використання власного спеціального засобу травматичної дії, а також про факт нанесення під час патрулювання тілесних ушкоджень потерпілому не доповів.

Суд враховує, що висновком службового розслідування за фактом застосування спеціального засобу сержантом міліції ОСОБА_6 , міліціонером СБМ ГУМВС України в області від 29 липня 2014 року (т. 2 а.с. 43-45), затвердженим командиром СБМ ГУМВС України в Дніпропетровській області, дії ОСОБА_6 визнані такими, що відповідають вимогам п. 6 ст. 14 Закону України «Про міліцію».

Також, за висновком про результати службового розслідування за фактом застосування 26 липня 2014 року спеціального засобу травматичної дії вітчизняного виробництва для відстрілу патронів з гумовими кулями «ФОРТ 12Р» працівниками СБМ ГУМВС у відношенні громадянина ОСОБА_10 від 05 грудня 2014 року (т. 2 а.с. 48-52), затвердженим начальником ГУМВС України в Дніпропетровській області, дії міліціонера відділення № 1 взводу № 2 роти № 3 СБМ ГУМВС сержанта міліції ОСОБА_6 в частині застосування 26 липня 2014 року у місті Дніпропетровську спеціального засобу травматичної дії вітчизняного виробництва для відстрілу патронів з гумовими кулями «ФОРТ 12Р», калібру 9 мм, визнано такими, що відповідають вимогам ст.ст.12,14 Закону України «Про міліцію», п. 1.2 Тимчасової інструкції про порядок придбання, зберігання, обліку, використання та застосування пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, працівниками суду, правоохоронних органів та їх близькими родичами, а також особами, які беруть участь у кримінальному судочинстві, затвердженої наказом МВС України від 13 червня 2000 року № 379, п. 1 ст. 3 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів».

Разом з тим, такі висновки службового розслідування містять правову оцінку діянь ОСОБА_6 , що є виключною прерогативою суду, тому такі висновки судом відхиляються.

Надаючи кримінально-правову оцінку діянням ОСОБА_6 в частині власне спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, суд виходить з того, що обвинувачуваний ОСОБА_6 достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав (не міг не передбачати), що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю ОСОБА_10 . Водночас, цілеспрямовано здійснюючи постріли зі спеціального засобу травматичної дії в потерпілого, він не конкретизував у своїй свідомості, яку ж саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично заподіяно ним ОСОБА_10 . Тобто, в даному випадку ОСОБА_6 діяв із невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого особа хоча і бажає спричинити або свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкість цієї шкоди. У таких випадках особа має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно, - умисне заподіяння тяжких ушкоджень.

Суд враховує, що з дослідженої судом довідки Відділу РАЦСу Управління державної реєстрації ГТУЮ у Дніпропетровській області (т. 1 а.с. 169), вбачається, що наявний актовий запис про смерть № 1881 від 18 жовтня 2017 року по Амур-Нижньодніпровському районному у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дата смерті - 10 жовтня 2017 року.

Оскільки інші особи до суду в порядку ч. 2 ст. 50 КПК України з заявами про визнання їх потерпілими до суду не зверталися, а 29 липня 2014 року ОСОБА_10 особисто надавав старшому слідчому прокуратури заяву про залучення його до вказаного кримінального провадження в якості потерпілого, посилаючись на те, що вказаним кримінальним правопорушенням йому завдано шкоду (т. 2 а.с. 103), сам по собі факт смерті потерпілого на час здійснення судового розгляду не завадив суду встановити фактичні обставини справи.

Суд також враховує, що за життя 13 серпня 2014 року потерпілий ОСОБА_10 власноручно написав та надав прокурору письмову заяву, долучену до матеріалів кримінального провадження (т. 2 а.с. 110), за якою за фактом спричинення йому тілесних ушкоджень ніяких претензій матеріального та морального плану не має.

Оскільки злочини, вчинені ОСОБА_6 не віднесені законом до таких, по яким кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, така заява потерпілого не виключає наявності складу злочину в діяннях ОСОБА_6 , не є підставою для звільнення останнього від кримінальної відповідальності, однак підлягає врахуванню судом при визначенні виду та розміру кримінального покарання.

Досліджені судом докази у своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень в межах обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого:

- за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння;

- за ч. 2 ст. 365 КК України, як перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що супроводжувалися застосуванням спеціальних засобів.

Заперечення захисника щодо наявності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення зводяться до особистого тлумачення норм матеріального та процесуального закону і хибній оцінці одиничних доказів. При цьому, захисник оцінює і тлумачать такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність. З огляду на викладене, відповідні доводи захисника судом відхиляються.

Також, на виконання вимог ч. 5 ст. 374 КПК України суд враховує, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 з дотриманням вимог ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 111, ч. 2 ст. 135 КПК України 06 травня 2015 року було вручене його прийомному батьку ОСОБА_22 (т. 3 а.с. 84-86).

У зв`язку з переховуванням ОСОБА_6 від органу досудового розслідування, постановою слідчого прокуратури від 15 травня 2015 року ОСОБА_6 було оголошено у розшук (т. 3 а.с. 91-92).

Ухвалою слідчого судді від 27 травня 2015 року (т. 3 а.с. 96) було надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За дослідженою судом довідкою (т. 3 а.с. 101), оперативно-розшукова справа щодо розшуку ОСОБА_6 заведена 08 червня 2015 року УКР ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Ухвалою слідчого судді від 03 листопада 2016 року (т. 3 а.с. 175-178) було призначене спеціальне досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 .

07 листопада 2016 року ОСОБА_6 було призначено захисника в порядку ст. 49 КПК України.

Виклик підозрюваного ОСОБА_6 до слідчого на стадії досудового розслідування з дотриманням вимог ч. 1 ст. 297-5 КПК України здійснювався шляхом надсиланням повісток за останнім відомим місцем проживання і публікацією в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті органу досудового розслідування (т. 3 а.с. 185, 187, 190, т. 1 а.с. 55).

За повідомленням УСБУ у Дніпропетровській області (т. 3 а.с. 193-194), ОСОБА_6 в другому півріччі 2015 року виїхав на територію самопроголошеної «Донецької народної республіки» де за власних переконань вступив до лав одного з незаконних збройних формувань «ДНР» - Окремої бригади спеціального призначення «Восток». На теперішній час ОСОБА_6 , позивний « ОСОБА_23 », є бійцем «штурмовиком» спеціального підрозділу «ОРБТ», в складі якого ОСОБА_6 постійно приймає участь у виконанні окремих бойових завдань.

Викладені у повідомленні УСБУ відомості узгоджуються з дослідженими судом протоколами про результати проведення негласного розшукового заходу за справою контррозвідувальної перевірки № 453 «Сокол» (т. 3 а.с. 195-214).

Досліджені судом:

- відповідь відділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУПН в Дніпропетровській області (т. 1 а.с. 49-52);

- копія витягу з ІПС Генсекреатріату Інтерполу про міжнародний розшук ОСОБА_6 ;

- копія службової телеграми Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ;

в своїй сукупності доводять, що ОСОБА_6 з 19 січня 2018 року перебуває у міждержавному розшуку.

Згідно повідомлення УКР ГУНП в Дніпропетровській області, розшукові заходи щодо ОСОБА_6 тривають і на час постановлення вироку.

Наведені обставини в своїй сукупності доводять, що стороною обвинувачення були здійсненні всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав ОСОБА_6 на доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які є умисними, закінченими, тяжкими злочинами, що утворюють ідеальну сукупність, обставини вчинення кримінальних правопорушень, той факт, що потерпілий за життя не мав до ОСОБА_6 будь яких претензій із приводу спричинення йому тілесних ушкоджень, відомості про особу обвинуваченого.

ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягується вперше (т. 3 а.с. 66), за місцем проживання характеризується задовільно (т. 3 а.с. 58), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т. 3 а.с. 64, 65), за довідкою з місця служби (т. 3 а.с. 69) за період проходження служби в органах внутрішніх справ до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за службовою характеристикою характеризується виключно позитивно, в січні 2015 року приймав безпосередню участь в антитерористичній операції (т. 3 а.с. 77), переховувався від органу досудового розслідування.

Також суд враховує, що наказом начальника ГУМВС України в Дніпропетровській області № 169 о/с від 28 квітня 2015 року (т. 3 а.с. 78) ОСОБА_6 звільнено зі служби в ОВС у запас Збройних сил за власним бажанням.

Обставини, що як пом`якшують, так і обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлені і на такі обставини сторони не посилаються.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є основне покарання лише у вигляді позбавлення волі у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України за кожен із вчинених ним злочинів, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Окрім цього, за ч. 2 ст. 365 КК України підлягає призначенню обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади.

Покарання за сукупністю злочинів підлягає призначенню з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України. При цьому, оскільки обидва злочини, які утворюють сукупність, є тяжкими, піддягає застосуванню принцип часткового складання покарань.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Питання щодо подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України. Зокрема, вилучений у ОСОБА_6 спеціальний засіб травматичної дії «Форт 12Р» підлягає спеціальній конфіскації в порядку п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, а решта доказів - знищенню як такі, що не мають ніякої цінності.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 365 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців;

-за ч. 2 ст. 365 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права обіймати посади рядового та начальницького складу в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_6 до відбування покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з позбавленням права обіймати посади рядового та начальницького складу в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки.

Строк відбування ОСОБА_6 основного покарання у виді позбавлення волі обраховувати з часу його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів у загальному розмірі 1868 (одна тисяча вісімсот шістдесят вісім) гривень 36 (тридцять шість) копійок.

Речові докази:

- належний ОСОБА_6 спеціальний засіб травматичної дії «Форт 12р», № НОМЕР_3 , калібру 9 мм, примусово безоплатно вилучити у власність держави в порядку спеціальної конфіскації;

- дві гільзи калібру 9 мм, вилучені на місці події, ватний тампон та предмет сферичної форми з еластичного матеріалу вилучений з ДМКЛ, які поміщені у спеціальний пакет експертної служби МВС; металевий секатор з ручкою блакитного кольору, виявлений на місці події в районі кафе «Амур», що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Каруни, в районі буд. № 14 у спеціальному пакеті експертної служби МВС; футболка ОСОБА_10 чорного кольору у паперовому пакеті жовтого кольору; спортивні штани ОСОБА_10 чорного кольору, надані потерпілим і упаковані у поліетиленовий пакет білого кольору із написом «АТБ»; залишки кісної тканини, вилучені з ДМКЛ, упаковані у паперовий конверт, який поміщено у прозорий поліетиленовий файл; зразок крові ОСОБА_10 , висушений на марлевій серветці та поміщений у паперовий конверт білого кольору; змив, вилучений з місця події на марлевому тампоні та дві незаплямовані контрольні марлеві серветки; ватний тампон із речовиною бурого кольору поміщений у паперовий конверт білого кольору, знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику та прокурору.

Головуючий:

20.12.2018