Справа № 359/6407/18
Провадження № 1-кп/361/684/18
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
28 грудня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі :

головуючого, судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

з участю прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000407 від 19.12.2016, по обвинуваченню: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Майдан Міжгірського району Закарпатської області, громадянка України, не працюючої, зареєстрована АДРЕСА_1 та проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України

В С Т А Н О В И В:

05.09.2018 року до Броварського міськрайонного суду Київської області з Апеляційного суду Київської області надійшло кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 , яке ухвалою суду від 10.09.2018 року призначене до підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Представник потерпілого підтримав думку прокурора.

Обвинувачена ОСОБА_8 , її захисник проти цього заперечували, захисник заявив про неможливість призначення даного обвинувального акту до судового розгляду та направлення матеріалів провадження прокурору так як обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України., в обвинуваченні міститься багато протиріч ,обвинувачення не конкретизовано його підзахисній в частині яким саме особам обвинувачена вчинила шахрайство. Крім того реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам закону.

Заслухавши в підготовчому судовому засіданні думку сторін суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.

Згідно до вимог ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України, суд в підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ст. 291 ч. 2 п. 5 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті(частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз змісту обвинувального акту указує на те, що при складанні обвинувального акту прокурором не було дотримано цих вимог закону, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення відповідно до положень закону.

Так, формулювання обвинувачення повинно складатись з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію( час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання в тому числі об`єктивної сторони.

На думку суду, органом досудового розслідування, в направленому обвинувальному акті, не конкретно зазначені дані про правову кваліфікацію кримінального правопорушення (об`єктивна сторона кримінального правопорушення) обвинуваченої. А саме ОСОБА_8 інкримінується вчинення шахрайства, однак обвинувачення не містить вказівку на те , яким саме конкретним способом вона вчинила об`єктивну сторону даного злочину, та з якою метою вона діяла, які настали наслідки та в чому конкретно вони проявились.

При цьому обставини кримінального правопорушення викладено неконкретно, поверхово, Виклад даних обставин та пред`явлене обвинувачення містить суперечності стосовно форми діяльності ОСОБА_8 , зокрема на а.с. 6 обвинувального акту вказано, що у ОСОБА_8 виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою державного реєстратора., однак вже на а.с. 7 та 8 вказано, що ОСОБА_8 вчинила свої дії шляхом обману державного реєстратора. Вказані обставини є суттєвими, оскільки ст..190 КК України вказує на два різних способи шахрайства зловживання довірою чи шляхом обману.
Крім того в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_8 є службовою особою, однак відповідальність службових осіб за незаконне заволодіння чужого майна передбачена іншими статтями Кримінального кодексу.

Залишивши поза увагою відсутність висунутого обвинувачення щодо підозрюваної, прокурор порушив вимоги чинного законодавства, оскільки відсутність висунутого конкретного обвинувачення порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а`п.3ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п.58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п.47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).

Із урахуванням викладеного, суд звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого конкретного обвинувачення, суттєво утруднює з`ясування судом обставин і робить неможливим здійснення ОСОБА_8 захисту своїх прав.

Таким чином, на думку суду, неналежне виконання уповноваженими особами вимог ст.291 КПК України унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків при його складанні.

На підставі викладеного, керуючись ст.314, 315, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000407 від 19.12.2016, по обвинуваченню: ОСОБА_8 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України повернути прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України, зокрема складання належного обвинувального акта з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення і формулюванням конкретного обвинувачення ОСОБА_8 які прокурор вважає встановленим .
Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки протягом 30 діб з дня проголошення ухвали.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_9