Провадження № 1-кп/520/1125/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2018 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002157 від 03.08.2018р., за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштований, раніше судимий: 02.10.2017 Київським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.289 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробування, іспитовий строк на 1 рік, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Нова Маячка, Цюрупинського району, Херсонської області, громадянина України, українця, учня 10 класу 24 Загальноосвітньої вечірньої школи, раніше не судимий, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей ОМР ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи судимим за умисний, корисний злочин, висновків не зробив, на шлях виправлення не став і в період іспитового строку вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин. Так, 02.08.2018 року приблизно о 20.00 год. ОСОБА_3 і неповнолітній ОСОБА_4 , знаходячись на ігровому майданчику біля будинку №31 по вул. Ак. Корольова в м. Одесі, вступили у попередню змову між собою на викрадення мобільних телефонів дітей, які знаходилися на цьому ж дитячому майданчику. Реалізуючи задумане, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає і вони залишаться непоміченими, вдвох, шляхом вільного доступу, таємно викрали, а ОСОБА_3 повторно, з сумки чорного кольору мобільний телефон «Vertex», вартістю 2250 грн., неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму, та мобільний телефон «SAMSUNG 3752», вартістю 500 грн., якій належить малолітньому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим спричинили останньому матеріальний збиток на вказану суму. Після цього, ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, отримавши можливість розпорядиться викраденим майном на власний розсуд.

Наведені умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Наведені умисні дії неповнолітнього ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Наведене обвинувачення підтверджується наступними доказами, безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні злочину визнав повністю, щиро покаявся та показав, що він офіційно не працевлаштований та заробляє на прожиття випадковими заробітками. Так, 02.08.2018 року він зустрівся з ОСОБА_3 , з яким вирішили щось викрасти, а викрадені гроші витратити на власні потреби. З цією ціллю вони пішли гуляти по городу і на ігровому майданчику біля будинку АДРЕСА_4 вони побачили дітей, які гралися. Вони побачили, що двоє підлітків, як потім їм стало відомо це були ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , поклали мобільні телефони до сумки чорного кольору, а самі пішли гратися, залишивши сумку без догляду. Тоді він, ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_4 викрасти ці телефони, на що ОСОБА_4 погодився. Вони стали спостерігати за людьми, що були поруч, щоб вибрати момент крадіжки. Коли за ними ніхто не спостерігав, він викрав з сумки один мобільний телефон, а ОСОБА_4 викрав другий мобільний телефон. Потім з`ясувалося, що вони викрали мобільний телефон «Vertex» та мобільний телефон «SAMSUNG 3752». Після чого він, ОСОБА_3 , обидва телефони здав на свій паспорт у ломбард, а виручені кошти він з ОСОБА_4 поділили і витратили на власні потреби. В завершенні ОСОБА_3 показав, що не оспорює встановлену слідством вартість викрадених телефонів.

Неповнолітній ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину визнав повністю, щиро покаявся та дав показання, які за обставинах вчиненого злочину повністю відповідають показанням ОСОБА_3 .

Вина ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_4 , крім їх показань та зізнання, також підтверджується іншими допустимими та належними доказами, безпосередньо дослідженими судом в судовому засіданні:

- витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення;

- протоколами прийняття заяв від потерпілих про вчинення злочину;

- протоколами огляду місця подій ділянки місцевості, де був вчинений злочин,

- протоколами огляду предмету жіночої сумки чорного кольору, з якої були викрадені мобільні телефони,

- протоколами пред`явлення осіб для впізнання, згідно яких ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , кожний окремо, впізнали крадіїв - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

- відомостями з ПТ «Ломбард Онікс» Анохіна, Яценко», згідно яких ОСОБА_3 заклав два мобільних телефони,

- звітом про незалежну оцінку викраденого майна, згідно якого встановлена вартість викрадених телефонів.

Судом згідно ч.3 ст.349 КПК України на підставі відсутності заперечень з боку учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження інших доказів, що є у справі, відносно фактичних обставин таємного викрадення ОСОБА_3 та неповнолітнім ОСОБА_4 мобільних телефонів у неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_3 , у т.ч. повторно, які правильно розуміються учасниками судового провадження та ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що всі вони належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого злочину доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та неповнолітньому ОСОБА_4 суд враховує обставинами, які пом`якшують покарання, повне визнання ними вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, а ОСОБА_4 , крім того, вчинення злочину неповнолітнім. Суд також враховує, що потерпілі не мають претензій до обвинувачених і не наполягають на їх суворому покаранні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м.Одеси від 02.10.2017 року, а саме один рік і два місяця позбавлення волі. Остаточне покарання ОСОБА_3 визначити за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк три роки два місяця.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з часу його затримання.

Неповнолітнього ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік. На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один рік і один місяць не вчинить нового злочину.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1