Справа № 314/8121/16-к
Провадження № 1-кп/314/35/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у спеціальному судовому провадженні у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000044 від 21.06.2016 рокувідносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Матвіївка, Вільнянський район, Запорізька область, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)19.09.2012 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробувальним терміном строком на 3 роки;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

встановила:
в період травня 2014 року по січень 2015 (більш точні дати органом досудового розслідування не встановлені), ОСОБА_5 , перебуваючи на території м. Донецьк та Донецької області у складі незаконного збройного формування «Народне ополчення Донбасу», що є складовою частиною незаконно створеного самопроголошеного утворення «Донецька народна республіка», що діє на території Донецької області та відповідно до вимог Закону України «Про боротьбу з тероризмом» має ознаки терористичної організації, брав участь та сприяв її терористичній діяльності.
7 квітня 2014 року в м. Донецьк утворено терористичну організацію «Донецька народна республіка», одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України (а саме шляхом відокремлення від України території Донецької області в порушення порядку, встановленого Конституцією України, згідно ст.ст. 2, 73 якої територія України є цілісною і недоторканою, а питання про зміну території України вирішується виключно всеукраїнським референдумом), тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створена з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність, з відома керівників (керівних органів) усієї організації.
Учасники вказаної терористичної організації, з моменту її створення, систематично вчиняли на території України терористичні акти, здійснювали залякування населення, вбивства громадян, захоплення адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування України, вчиняли інші тяжкі і особливо тяжкі злочини, що призвело до дестабілізації суспільно-політичної ситуації в Україні.
Вказана терористична організація є стійкою, має чітку ієрархію та структуру, яка складається з так званих «політичного» та «силового» блоків, а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з планом спільних злочинних дій.
На керівників зазначених вище «блоків» терористичної організації «Донецька народна республіка» покладається керівництво, організація дій та контроль за діяльністю підлеглих їм співучасників злочину за допомогою керівників груп, що входили до вказаних блоків.
При цьому на керівників та учасників так званого «силового» блоку (не передбачених законом збройних формувань) покладається забезпечення стійкої терористичної організації шляхом вчинення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних Сил України. У свою чергу, на представників так званого «політичного» блоку покладається організація збору та отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до терористичної діяльності, чим також забезпечується існування вказаної терористичної організації.
На початку травня 2014 року, більш точна дата органам досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Донецьк, більш точне місце органом досудового розслідування не встановлено, вступив до лав незаконного збройного формування «Народне ополчення Донбасу», що є складовою частиною терористичної організації «Донецька народна республіка».
Будучи зарахованим до складу незаконного збройного формування «Народне ополчення Донбасу», що є складовою частиною терористичної організації «Донецька народна республіка», ОСОБА_5 задля конспірації обрав позивний « ОСОБА_8 ». Перебуваючи у складі незаконного збройного формування «Народне ополчення Донбасу», ОСОБА_5 був забезпечений вогнепальною зброєю та боєприпасами до неї та в період з травня 2014 по січень 2015 року, більш точні дати органом досудового розслідування не встановлені, навмисно брав участь у злочинній діяльності терористичної організації, а саме: ніс чергову службу з вогнепальною зброєю на блок-постах, що підконтрольні терористичній організації «ДНР», зокрема на блок-посту Черевковка у АДРЕСА_3 , тобто виконував функції вартового та здійснював протидію військовослужбовцям Збройних Сил України, іншим військовим формуванням України та співробітникам правоохоронних органів України, які залучені до проведення антитерористичної операції на території Донецької області.
Зазначені дії ОСОБА_5 під час досудового розслідування було кваліфіковано за ч. 1 ст. 258-3 КК України, участь у терористичній організації.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2016 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (том № 1 а.с. 100-102)..
28.12.2016 обвинувальний акт надійшов до Вільнянського районного суду Запорізької області (том № 1 а.с. 12).
27.01.2017 кримінальне провадження № 0000044 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України було направлено до Апеляційного суду Запорізької області для вирішення питання щодо звернення з поданням до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ для визначення підсудності (том №м 1 а.с.42-43, 47-48).
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 14.02.2017 року кримінальне провадження № 0000044 відносно ОСОБА_5 було повернуто до Вільнянського районного суду Запорізької області для подальшого розгляду (том № 1 а.с. 63-64).
22.03.2017 та 12.04.2017 в призначені судом підготовчі судові засідання обвинувачений не з`явився, йому надсилалися повістки за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 (том № 1 а.с. 73-78, 80-85).
Таким чином ОСОБА_5 , будучи обізнаним, що стосовно нього розпочато кримінальне провадження, винесено повідомлення про підозру, обвинувальний акт спрямовано до суду, у судові засідання не з`явився, не прибув на судові виклики без поважної причини більше як два рази, тому суд на підставі ухвали від 12.04.2017 року (а.с. 124-128) здійснював спеціальне судове провадження, що відповідає вимогам ст. 323 КПК України і ст.1-1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції".
Обвинувачення визнається судом доведеним, виходячи із встановлених обставин, які підтверджуються наступними дослідженими доказами.
Згідно витягу з кримінального провадження №0000044 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) 21.06.2016 року внесене повідомлення правоохоронних органів про виявлення факту вчинення кримінального правопорушення, яке полягає в тому, що громадянин України ОСОБА_5 , на початку травня 2014 року, будучи радикально налаштованим та поділяючи погляди та мету створення так званої «Донецької народної республіки», вступив до лав терористичної групи «ДНР». В складі терористичних угрупувань, що підпорядковуються «ДНР» брав участь у протиправній діяльності, спрямованої на дестабілізацію соціально-політичній обстановки в Донецькій області та в державі в цілому, дезорганізацією роботи органів вдали, залякування населення зазначеного регіону. Правова кваліфікація дана за ч.1 ст.258-3 КК України (том № 1 а.с. 230).
В судовому засіданні, в якості свідка, надала свої покази ОСОБА_9 , яка пояснила, що ОСОБА_5 знає, з яким не є родичами та підстав для його обмовляння не має. Так, свідок повідомила, що у березні 2014 року ОСОБА_5 сказав, що хоче поїхати до окупованих територій і поїхав через КПП Чонгар, там, де формувалось народне ополчення. В подальшому ОСОБА_5 декілька раз телефонував та листувався з нею у соціальній мережі «Вконтакті».

Як повідомляв свідкові ОСОБА_5 , спочатку останній допомагав людям на блокпосту, а в подальшому поїхав до Донецька та вступив до ДНР. Як розуміла свідок він приймав участь у збройних формуваннях. Свідкові також відомо, що ОСОБА_5 попав під обстріл, отримав поранення та лежав у госпіталі. Чим безпосередньо займався ОСОБА_5 не знає, оскільки він не повідомляв.

В судовому засіданні, в якості свідка, надав покази ОСОБА_10 , який є рідним братом ОСОБА_11 та пояснив, що на даний момент його брат знаходиться в Криму. Зі слів інших людей знає, що він був у ДНР та у Черевковці, Слов`янську, безпосередньо. ОСОБА_5 , коли спілкувався з ним телефоном, не повідомляв чим він займається, а на питання де він та чим займається ухилявся від відповідей.

Покази вказаних свідків, у достовірності яких сумнівів не має, знайшли своє об`єктивне підтвердження та відображення у інших доказах, що між собою є логічними та взаємопов`язаними.

Так, за результатами проведення негласного розшукового заходу протоколом № 2/1-3642цт від 26.05.2016 щодо номерів мобільного телефону НОМЕР_1 та НОМЕР_2 (диск № 2/243т від 09.02.2015), якими користується ОСОБА_5 розмови відбуваються з 12.12.2014 по 08.01.2015.

Зняття інформації проведено в рамках ОРС 1300 «Демон» на підставі ухвали Апеляційного суду Запорізької області № 08/10901цт від 09.12.2014, до якої стороні захисту надано доступ (Клопотання № 59/2/1-к-59цт від 28.11.2014) (а.с. 45-49).

В ході розмов, ОСОБА_5 пригадує осіб, з якими починав воювати:

«14.12.2014 о 20:30 «тоже с нами в Семеновке в группе быстрого реагирования»; «Все это время, что я воевал, я ждал, что моя Лена приедет… Я за это «укропов» накосил».

Вказані слова ОСОБА_5 підтверджують як покази свідків, які повідомили, що ОСОБА_5 перебував у певних формуваннях так і перебування останнього на окупованих територіях».

«26.12.2014 о 00:48 ОСОБА_11 у розмові із жінкою повідомляє:

«На госпиталь не поехал, забил, кости вроде целые, нормальные. Комбатом ты меня порадовала, давно хочу его увидеть. Сейчас заживу чуть-чуть и в гости к вам приеду. Еще бы «Беса» увидеть, было бы вообще замечательно, мы с ними вместе в Славянске начинали. «Седой», «Болгар», «Бес» все были в одной куче. Потом рассосались.

(Факт боїв за Слов`янськ квітень-липень 2014 року. Звільнено Слов`янськ 05.07.2014)

«Ладно, мы на боевые выходили в район, попали под засаду, наверное ДРГешка работала, с пистолетами, тихие. Ногу там прострелили, берцы жалко. Что что, а берцы жалко»

«за 500 грн. в Славянске брал. Головы им поотрываю. Пацанов попросил, если возьмут эту группу чтоб мне отдали, чтоб поучаствовать во всем движении.»

«в момент падения в окоп на человека упал».

Знов таки вказані розмови підтверджують, що ОСОБА_5 спочатку перебував, розпочинав свою участь у терористичній організації зі Слов`янська та покази свідка ОСОБА_9 щодо поранення ОСОБА_5 та його участі у терористичній організації.

27.12.2014 о 11:01 відбувається розмова ОСОБА_5 з іншим чоловіком про місце розташування ОСОБА_5 , а саме на штабі у розташуванні:

«Беглый» я тут у вас в роддоме» «Хожу там где танки стоят и БТРы»

«Ты в располаге?» « ІНФОРМАЦІЯ_2 »

06.01.2015 розмова ОСОБА_5 з іншим чоловіком про те, хто, де, буде в подальшому:

«Разделяют кто куда идет, кто в первый батальйон на Петровку, кто здесь остается»

«Сегодня с человеком говорил, он завтра послезавтра попробует нас сунуть в Министерство обороны» «Это боевые, можно на Мариуполь уехать, можно на Еленовку. Туда где именно бои идут, чтоб не сидеть не втыкать». У розмові ОСОБА_5 зазначає, що зараз свята та всі поїхали до Росії.

Обговорюють зброю, на що ОСОБА_5 зазначає, що він 31 здав зброю та всі магазини до неї.

«Не надо, мы что надо себе сами достанем. Мне сейчас для быстрого боя, могу собрать в течение часа РПгешек, 2 «Мухи», 1 «семерку» с гранатами, АКМ, «74й» и «47й» - это из того что сейчас в наличии имеется.

З метою підтвердження що, особа, відносно якої проведено оперативно-технічні заходи є ОСОБА_5 , з рядом свідків (Чикаловським ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 (брати ОСОБА_5 ) проведено огляди аудіозаписів, під час яких свідки підтвердили приналежність голосу їх брату, ОСОБА_5 , - протокол огляду з ОСОБА_13 від 17.11.2016 (том № 2 а.с. 51), протокол огляду з ОСОБА_14 від 21.11.2016 (том № 2 а.с. 52) та протокол огляду з ОСОБА_10 від 15.12.2016 (том № 2 а.с. 53). Незважаючи на відмову від дачі показів в суді на підставі ст. 63 Конституції України, на питання чи добровільно з ними проводились слідчі дій, в ході яких вони впізнавали свого брата, свідки стверджувально запевнили суд, що жодних заходів психологічного або фізичного впливу до них не застосовувалось та положення ст. 63 Конституції України роз`яснювалась.

Протокол обшуку, проведеного 16.09.2016 (том № 2 а.с. 26-44) за місцем проживання ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2016, в ході якого оглянуто комп`ютер ОСОБА_9 , в якому у соціальній мережі виявлена переписка між свідком ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , згідно якої ОСОБА_5 надіслав ОСОБА_15 ряд фотографій з певними підписами під них:

15.08. о 19:57 фото нагороди, що виглядає у виді хреста з написом « ОСОБА_16 » « ОСОБА_17 »;

15.08. о 20:00 фото. де ОСОБА_5 на площі з підписом «награждение в Севастополе было»;

15.08. о 20:12 фото зі зброєю у військовій формі та шевроном та підпис «на посту».

15.08. о 20:55 ОСОБА_5 у листуванні зауважує що «война многому учит»

Протокол огляду сторінки ОСОБА_5 у соціальній мережі «Вконтакті» від 01.11.2016 (том № 2 а.с. 75). На фото на профілю ОСОБА_5 на танку (БТР) (том № 2 а.с. 64, 65, 66, 68).

Рідним місцем зазначено Слов`янськ.

Фото зображення наявні та сторінки датовані 2014-2015 роками:

На фото особи у військовій формі з шевронами «Новоросії» та зі зброєю. Вказаний шеврон «новоросія» також видно на одному із фотозображень і у ОСОБА_5 , що свідчить про те, що останній перебуваючи на окупованій території Донецької області, приймав участь у протистоянні ДНР українським військовим.

Під певними фотозображеннями, де ОСОБА_5 на капоті автівки з абревіатурою «МВС», він на коментарі інших осіб зазначає, що це: «вообще-то Славянск, блок-пост ОСОБА_18 » (том № 2 а.с. 69).

На іншій, де він стоїть поруч з іншим чоловіками зі зброєю «блок-пост ОСОБА_19 » (том № 2 а.с. 72).

Протокол огляду сайту «Миротворець» від 02.11.2016 (том № 2 а.с. 76), на якому також виявлені фотозображення ОСОБА_5 , що також були виявлені під час огляду його соціальної сторінки «Вконтакті» (том № 2 а.с. 77-80).

Під час слідства свідок ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_5 за фотографіями там, де він зі зброєю та у військовій формі також за світлинами впізнав ОСОБА_5 і його брат ОСОБА_10 , що також підтвердили свідки і в суді.

Про антидержавні погляди щодо України та не визнання її територій та відповідно поділ, мети ДНР щодо зміни меж та території України терористичними діями також свідчить висловлення ОСОБА_5 у листуванні з ОСОБА_9 , коли остання переслала ОСОБА_5 повідомлення про підозру:

«я с 14-го года не живу в стране которой нет» - протокол огляду з ОСОБА_9 від 15.12.2016 соціальної сторінки «Вконтакті» (том № 2 а.с. 57).

Окрім вищенаведених доказів, підтвердженням причетності та участі ОСОБА_5 у терористичній організації ДНР є огляд інформації про факти здійснення вхідних та вихідних з`єднань номеру НОМЕР_1 , отриманої в ході тимчасового огляду, згідно якої абонент номеру мобільного телефону НОМЕР_1 в період з 01.01.2015 по 01.04.2015 перебуває на території окупованих міст Донецької області (Донецьк, с. Василівка Старобешівського району Донецької області, смт. Старобешево, м. Макіївка, м. Харцизьк). Протягом указаного періоду, ОСОБА_5 знаходився, в більшій мірі у м. Донецьку, а певний час у штабі, про що свідчить його розмова від 27.12.2014 о 11:01, в якій ОСОБА_5 повідомляє, що він у штабі (том № 2 а.с. 18-21).

Перелічені докази дають підстави вважати доведеними обставини, викладені в обвинуваченні відносно ОСОБА_5 , щодо його участі в терористичній організації.
Поняття терористичної організації визначено відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом» і це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.
Суд враховує вищенаведені Звернення і Заяви Верховної Ради України, тексти яких схвалені постановами органом законодавчої влади, і в яких «ДНР» та «ЛНР» визначено терористичними організаціями.
Пленум Верховного Суду України у п.4 постанови «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями» від 23.12.2005 року №13 вказує, що утворення (створення) організованої групи чи злочинної організації слід розуміти як сукупність дій з організації (формування, заснування) стійкого злочинного об`єднання для заняття злочинною діяльністю. В частині ж участі у злочинній чи терористичній організації, то відповідно до п.13 вказаної постанови Пленуму вступ особи до організованої групи чи злочинної організації (участь у ній) означає надання цією особою згоди на участь у такому об`єднанні за умови, що вона усвідомлювала факт його існування і підтвердила певними діями реальність своїх намірів.
Постанову Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 05.07.2018 у справі № 225/6151/15-к, якою визначено, що встановлення у кримінальному провадженні передбачених ст. 1 Закону «Про боротьбу з тероризмом» ознак певної організації та відповідної мети її діяльності є підставою для визнання відповідної діяльності терористичною. При цьому таке визнання здійснюється судом у конкретному провадженні на підставі наявних матеріалів. Існування окремого судового рішення, рішення органу законодавчої чи виконавчої влади про визнання діяльності терористичною для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст. 258-3 КК України не вимагається.

Відповідно до наведених доказів, зокрема змісту розмов обвинуваченого по телефону, ОСОБА_5 усвідомлював, що «ДНР» діє на території України незаконно, її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції. Всі перелічені ознаки в сукупності дають об`єктивні підстави вважати «ДНР» терористичною організацією у межах правої кваліфікації, передбаченої ч.1 ст.258-3 КК України.
Будь яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
Відповідно до правових позицій, викладених в рішенні ЄСПЛ у справі «Броуґан та інші проти Сполученого Королівства» розслідування терористичних правопорушень безсумнівно ставить перед органами влади особливі проблеми. Забезпечення справедливої рівноваги між інтересами суспільства, яке страждає від тероризму, та інтересами конкретної людини є надзвичайно складним завданням. Беручи до уваги факт посилення тероризму в сучасному світі, визнана необхідність, яка випливає із самої суті системи Конвенції, забезпечення належної рівноваги між захистом інститутів демократії в інтересах суспільства і захистом прав окремої людини. У контексті ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, саме суд має визначити значимість таких обставин, а також з`ясувати, чи було забезпечено в цій справі рівновагу між застосовними положеннями цієї статті у світлі її конкретного формулювання та її загальним предметом і метою.
Суд враховує, що дане кримінальне провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя. Про час та дату всіх судових засідань ОСОБА_5 повідомлявся у передбачений законом спосіб, через опублікування виклику у газеті «Урядовий кур`єр», а також судові повістки надсилалися за останньою відомою адресою його проживання, але були повернуті на адресу суду із поштовою відміткою: «за закінченням встановленого строку зберігання».
Зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судом враховується позиція Європейського суду з прав людини, відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України за обставин, викладених у даному вироку, знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 колегія суддів кваліфікує за ч. 1 ст. 258-3 КК України, як участь у терористичній організації.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення та особу винуватого.
Із наданих прокурором документів вбачається, що ОСОБА_5 є громадянином України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у лікаря нарколога та психіатра на обліку не значиться, раніше був засуджений у 2012 році.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину з використанням інших умов надзвичайних подій, пов`язаних з проведенням антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей України.
Враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченого та обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає достатнім і необхідним для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч.1 ст.258-3 КК України без конфіскації майна, а остаточне покарання у вигляді позбавлення волі за правилами ст.71 КК України. Виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Розподіл процесуальних витрат суд здійснює згідно ст.124 КПК України.

Речові докази вирішуються в порядку ст. 100 КПК України.
Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373-376 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.71 КК України, до призначеного за даним вироком покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 19.09.2012 року і призначити ОСОБА_5 остаточне покарання, за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років 6 (шість) місяців без конфіскації майна.

Початком строку відбування покарання вважати перший день затримання ОСОБА_5 на виконання цього вироку, після набрання ним законної сили.

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_5 і етапування його до відбування ним покарання у виді позбавлення волі доручити СУ УСБУ в Запорізькій області.

Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, залишити в матеріалах судової справи.

Речові докази у вигляді: оригінал фото та ДВД дисків залишити в матеріалах судової справи.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику та прокурору. а інформацію про вирок опублікувати в газеті "Урядовий кур`єр" та на офіційному веб-сайті суду, згідно ст.323 КПК України.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст. 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції з дотриманням правил, передбачених ст.399 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 .

30.11.2018