Провадження № 1кп/202/569/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

законного представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000206 від 03.05.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянин України, офіційно не працевлаштований, розлучений, має на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що згідно з рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2014 року, він зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09.12.2013 року на користь ОСОБА_4 . Однак, в період часу з 31.03.2017 до 30.09.2018 року, ОСОБА_5 умисно злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї дитини (аліментів).
Також ОСОБА_5 являючись офіційно безробітнім, на обліку в Дніпропетровському обласному центрі зайнятості не перебуває, жодних спроб працевлаштуватись офіційно не здійснює, але працює неофіційно та має тимчасові підробітки. Незважаючи на це, жодної матеріальної допомоги громадянці ОСОБА_4 не надає.
Також, ОСОБА_5 на неодноразові виклики Індустріального ВДВС ДМУЮ, попередження про необхідність явки та надання державному виконавцю довідки з місця роботи, документів щодо підтвердження погашення заборгованості по аліментам та сплати поточних платежів не реагував, в результаті чого у ОСОБА_5 утворилась заборгованість по виплаті встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), що сукупно перевищує суму виплат за три місяці аліментних платежів, відповідно до отриманих доходів, а саме: 2017 рік: березень - 1535,25 грн., квітень - 1686,7 грн., травень - 1686,7 грн., червень - 1686,7 грн., липень - 1776,38 грн., серпень - 1776,38 грн., вересень - 1776,38 грн., жовтень - 1776,38 грн., листопад - 1776,38 грн., грудень - 1776,38 грн., 2018 рік: січень - 1983,75 грн., лютий - 1983,75 грн., березень - 1983,75 грн., квітень - 2141 грн., травень - 2141 грн., червень - 2141 грн., липень - 2141 грн., серпень -2141 грн., вересень - 2141 грн. Загальна сума заборгованості в період з 31.03.2017 до 30.09.2018 становить 36 050,88 гривень.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину свою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 164 КК України визнав повністю, суду пояснив, що злочин вчинив за обставин, викладених в обвинувальному акті, у вчиненому розкаюється, знав та розумів про необхідність виплати аліментів. Обвинувачений також пояснив, що про випадки працевлаштування він не повідомляв відділ виконавчої служби і в бухгалтерії підприємства не просив, щоб з нього утримували аліменти.
Обвинувачений запевнив суд, що протягом року він погасить заборгованість.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_4 , у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 ніякої участі у вихованні та забезпеченні неповнолітньої доньки не приймав, та аліменти по рішенню Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2014 року не сплатив жодного разу.
Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим, він та інші учасники судового провадження не оспорюють докази щодо обставин справи, суд, з`ясувавши, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів у даному провадженні. А тому розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Суд допитав обвинуваченого, законного представника потерпілого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, вважає що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
ОСОБА_5 повинен нести кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч .1 ст. 164 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відносяться відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, характеризується позитивно.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
З врахуванням наведених обставин справи, особи обвинуваченого, думки законного представника потерпілого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді обмеження волі, з випробуванням.
Саме таке покарання на думку суду буде сприяти виправленню ОСОБА_5 та попередженню нових злочинів.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.
У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнити, якщо протягом 1 року /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 - не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1