Номер провадження:1-кс/521/6477/18
УХВАЛА
08.12.2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської обл., Тарутинського р-н., с. Петрівське, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз: Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ст. 356 КК України,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 384, ч.4 ст. 190 ч. КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З клопотання слідчого вбачається, що в червні 2016 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 діючи умисно, вступив у попередню змову з ОСОБА_7 , спрямовану на вчинення умисного злочину з корисливих мотивів, який полягав у посяганні на суспільні відносини у сфері власності, та був спрямований на заволодіння шляхом обману квартирою АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та не мав родичів, які б могли успадкувати майно відповідно до положень ЦК України.

Так, ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , відповідно до відведеної їй ролі у спільному злочинному умислі, 26.09.2016 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту нібито спільного проживання однією сім`єю, із померлим ОСОБА_8 в період часу із 2008 року по 13 червня 2016 року.

При цьому, ОСОБА_7 , з метою введення суду в оману, діючи через довіреного представника згідно довіреності від 03.08.2016, бланк серія НВК 225396 ОСОБА_9 , яка, будучи не обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні Малиновського районного суду м. Одеси, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. В. Стуса, 1-А, 05.10.2016 (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), надала як доказ спільного проживання ОСОБА_7 однією сім`єю з ОСОБА_8 , завідомо підроблений офіційний документ «Акт о проживании» (акт щодо спільного проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в період часу із 2008 року, в якому містяться нібито підписи, ОСОБА_10 мешканки квартири АДРЕСА_4 та ОСОБА_11 , мешканця квартири АДРЕСА_5 ), який був виготовлений невстановленою в ході досудового розслідування особою, (матеріали щодо якої виділені в окреме провадження) засвідчений начальником виробничої дільниці № 2 КП ЖКС «Черьомушки» ОСОБА_12 , тобто завідомо підроблений офіційний документ, що містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує певний факт, який здатний спричиняти певні правові наслідки чи може бути використаний як документ-доказ у правозастосовній діяльності, який ОСОБА_7 надала ОСОБА_9 у невстановлений досудовим розслідуванням час при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах для надання суду у судовому засіданні та використання як доказу при прийнятті судового рішення. При цьому ОСОБА_7 усвідомлювала, що в жодних відносинах із ОСОБА_8 не перебувала, спільного господарства не вела, надані до суду через уповноваженого представника в судовому засіданні відомості та обставини не відповідають дійсності.

Крім того, ОСОБА_6 в свою чергу, також приймав участь у вказаному судовому розгляді цивільної справи № 521/16490/16-ц та, будучи допитаним у судовому засіданні 12.10.2016 року в якості свідка, та відповідно до відведеної йому ролі у спільному злочинному умислі, з метою введення суду в оману, будучи попередженим судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання згідно ст. 384 КК України, представився близьким знайомим померлого ОСОБА_8 та надав суду завідомо неправдиві покази, що ОСОБА_7 протягом тривалого часу нібито проживала разом з ОСОБА_8 до моменту його смерті у належній останньому квартирі, була пов`язана з ним спільним побутом та господарством, доглядала ОСОБА_8 до моменту його смерті та займалась його похованням, що було відомо ОСОБА_6 , оскільки він відвідував ОСОБА_8 за місцем його проживання у квартирі АДРЕСА_4 , та також доглядав осатннього. При цьому ОСОБА_6 насправді з ОСОБА_8 ніколи знайомим не був, а повідомлені ним обставини повністю не відповідали дійсності.

З урахуванням повідомлених завідомо неправдивих показів та наданого завідомо підробленого документу - «Акт о проживании», будучи введеним в оману, Малиновський районний суд м. Одеси ухвалив рішення від 20.10.2016 року по матеріалам цивільної справи № 521/16490/16-ц, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_7 та визнано факт проживання однією сім`єю останньої з ОСОБА_8 в період часу із 2008 року по 13 червня 2016 року.

У подальшому, в результаті зазначених подій, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_7 07.11.2016 року об 16 год. 15 хв. прибула в офіс приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_13 за адресою: м. Одеса, вул. Буніна, 13, де надала рішення Малиновського районного суду від 20.10.2016 року по матеріалам цивільної справи № 521/16490/16-ц, яким визнано факт проживання однією сім`єю ОСОБА_7 із ОСОБА_8 в період часу із 2008 року по 13 червня 2016 року, що надає їй право бути спадкоємцем померлого ОСОБА_8 четвертої черги відповідно до ст. 1264 ЦК України, та написала заяву про прийняття спадкового майна та відкриття спадкової справи. У подальшому, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_13 за адресою: м. Одеса, вул. Буніна, 13, 19.12.2016 року було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_7 , яке остання отримала того ж дня о 13 год. 10 хв., перебуваючи в приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_13 яке в подальшому передала ОСОБА_6 для розпорядження вказаною квартирою шляхом знайдення покупців та здійснення продажу з метою спільного одержання грошових коштів.

У подальшому, 22.12.2016 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 та ОСОБА_6 діючи з корисливих мотивів, з метою розпорядження квартирою АДРЕСА_3 на власний розсуд, перебуваючи в приміщенні приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_6 представившись подружжям, здійснили продаж зазначеного нерухомого майна одержаного злочинним шляхом, ОСОБА_15 , за що отримали грошові кошти в сумі 25 500 дол. США, що станом на зазначену дату за офіційним курсом НБУ станом на 22.12.2016 становило 657 390 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою злочинною змовою, своїми умисними діями, заволоділи правом власності на чуже майно шляхом обману, а саме на квартиру АДРЕСА_3 з використанням завідомо підробленого офіційного документу, який спричинив визнання факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_7 із ОСОБА_8 в період часу із 2008 року по 13 червня 2016 року, чим заподіяли майнову шкоду територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради, код ЄРДПОУ 26597691, у розмірі 693 600 гривень 00 копійок, що становило станом на 19.12.2016 вартість зазначеної квартири, тобто у особливо великих розмірах.

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману(шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_6 в свою чергу, також приймав участь у вказаному судовому розгляді цивільної справи № 521/16490/16-ц та, будучи допитаним у судовому засіданні 12.10.2016 року в якості свідка, та відповідно до відведеної йому ролі у спільному злочинному умислі, з метою введення суду в оману, будучи попередженим судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання згідно ст. 384 КК України, представився близьким знайомим померлого ОСОБА_8 та надав суду завідомо неправдиві покази, що ОСОБА_7 протягом тривалого часу нібито проживала разом з ОСОБА_8 до моменту його смерті у належній останньому квартирі, була пов`язана з ним спільним побутом та господарством, доглядала ОСОБА_8 до моменту його смерті та займалась його похованням, що було відомо ОСОБА_6 , оскільки він відвідував ОСОБА_8 за місцем його проживання у квартирі АДРЕСА_4 , та також доглядав останнього. При цьому ОСОБА_6 насправді з ОСОБА_8 ніколи знайомим не був, а повідомлені ним обставини повністю не відповідали дійсності.

Вказані злочинні дії ОСОБА_6 , які виразились у наданні суду завідомо неправдивих показань та подання ОСОБА_7 завідомо підробленого документу - «Акт о проживании», спричинили правові наслідки, оскільки Малиновський районний суд м. Одеси, посилаючись на них, як докази, будучи введеним в оману, ухвалив рішення від 20.10.2016 року по матеріалам цивільної справи № 521/16490/16-ц, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_7 та визнано факт проживання однією сім`єю останньої з ОСОБА_8 в період часу із 2008 року по 13 червня 2016 року.

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, а саме: як завідомо неправдиве показання свідка в суді, вчиненні з корисливих мотивів.

Під час досудового розслідування стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України.

Про що ОСОБА_6 письмово повідомлено у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України.

Причетність до скоєних злочинів ОСОБА_6 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: допитами свідків, висновками експертів, речовими доказами, а іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Підозрюваний ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин групою осіб, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність достатніх ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, так як вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід.

Підозрюваний просив суд відмовити у задоволенні клопотання.
Захисник підозрюваного просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого та відмовити взагалі у обранні будь якого запобіжного заходу, оскільки, на думку захисника, надані до суду матеріали забрані з суттєвими порушеннями норм діючого КПК України, підозра необгрунтована, кваліфікайія дій підозрюваного не вірна, крім того, на даний час прокурором та слідчим не представлено беззаперечних доказів того, що підозрюваний ухилявся від слідчого на його виклики.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступних підстав.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 згідно клопотання слідчого є те, що останній може і надалі продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення та матиме можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є також згідно клопотання слідчого наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 384, ч.4 ст. 190 ч. КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може надалі продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, матиме можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання винуватим відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, відсутність постійного офіційного місця роботи та наявність низки судимостей за вчинення тотожних злочинів.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, який складає 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, вважаючи що обраний розмір застави буде помірним для підозрюваного та таким, що забезпечить у наступному його належну процесуальну поведінку.

Керуючись ст. 177, 182- 184, 194, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Малиновського ВП ГУНП України в Одеській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (станом на 01.12.2018 встановлений 1921 грн.), тобто у розмірі 288 150 (двісті вісімдесят вісім тисяч сто п`ятдесят) гривень.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту затримання, тобто з 07.12.2018 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 04.02.2019 року о 16:00 годині.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1