Справа № 171/3/19
В И Р О К
Іменем України
11 січня 2019 року м. Апостолове

Апостолівський районний суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР 12.12.2018 року за № 0001222 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ, Миколаївської області, громадянина України, українця, маючого неповну середню освіту, не одруженого, неповнолітніх дітей чи інших осіб на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 02.08.2013 року Апостолівським районним судом за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, 395 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 02.08.2017 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

05 грудня 2018 року, приблизно о 17:00 годині, ОСОБА_4 , знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_3 , в гостях у ОСОБА_5 , з яким він розпивав спиртні напої. В цей час між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 виникла сварка, на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході якої у останнього виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на подвір`ї вищевказаного домоволодіння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс не менше 4 ударів кулаками правої та лівої руки в область обличчя ОСОБА_5 , внаслідок чого останній впав на бетоне покриття подвір`я. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , який перебував у положенні лежачи, ОСОБА_4 сів зверху ОСОБА_5 при цьому наніс останньому не менше 5 ударів кулаками правої та лівої руки в область обличчя, після чого підвівся та наніс не менше 8 ударів стопою ноги в область грудної клітки останнього.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 233/241-Е43 від 28.12.2018, було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: синець на нижній повіці лівого ока; синець на передній поверхні підборіддя праворуч з розповсюдженням на нижню губу; крововилив на слизовій оболонці нижньої губи праворуч, в місці проекції кута рота з забійною раною на його тлі.

Закрита тупа травма грудної клітки: перелом 9, 10 ребер ліворуч; синець на лівій бічній поверхні грудної клітки, у середній її третині по середньо пахвинній лінії; після травматична лівобічна нижньодолева плевропневмонія.

Тілесні ушкодження у вигляді синця на нижній повіці лівого ока та синця на передній поверхні підборіддя праворуч з розповсюдженням на нижню губу за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше шести днів.

Тілесні ушкодження у вигляді крововиливу та забійної рани на слизовій оболонці нижньої губи праворуч, за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості , як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шести днів але не більше як 3 тижні/21 добу.

Тілесні ушкодження, що входять до комплексу закритої тупої травми грудної клітки за своїм характером мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричиняють тривалий розлад здоров`я тривалістю понад 3 тижні/21 добу (загоєння кісткової тканини перевищує 21 добу).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, не оспорює ті обставини котрі викладені в обвинувальному акті, пояснив, що дійсно 05 грудня 2018 року, приблизно о 17:00 годині, знаходився на території домоволодіння по АДРЕСА_3 , в гостях у ОСОБА_5 , з яким він розпивав спиртні напої. В цей час ОСОБА_5 почав чыплятись до його дружини, внаслыдок чого мыж ними виникла сварка, в ході якої виникла бійка, вын наный декылька ударыв потерпылому. Зараз вони примирились, у вчиненому вын розкаюэться.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
З урахуванням досліджених в суді доказів, які є належними, допустимими, достовірними, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України - як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, злочини передбачені ч. 1 ст. 122 КК України, відносяться до злочину середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 має неповну середню освіту, вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, за місцем проживання скарги на його адресу не надходили, на обліку у лікаря-нарколога у лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий, офіційно не працює, у шлюбі не перебуває.

Відповідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, примирення з потерпілим.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, та, враховуючи встановлены обставини доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 1 рік на підставі ст.75 КК України.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до положень п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід не обирався.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому.

Суддя -