Справа № 164/809/19
п/с 1-кп/164/102/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року. Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі кримінальне провадження № 0000074 від 1 березня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бубнів Володимир Волинського району Волинської області, до засудження проживав в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, одруженого, невійськовозобов`язаного, відбуваючого покарання у місцях позбавлення, раніше судимого: 21 листопада 2006 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч. 1 ст. 187, ст. ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі зі встановленням іспитового строку на 1 рік; 05 квітня 2007 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 08 травня 2007 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 70, ст. 70 КК України до 6 років 4 місяців позбавлення волі, звільненого 09 лютого 2011 року умовно-достроково на 2 роки 3 місяці 18 днів; 09 липня 2012 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі, звільненого 03 лютого 2012 року по закінченню відбуття строку покарання; 02 грудня 2016 року Турійським районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 296, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 10 січня 2017 року Локачинським районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, зарахувавши в строк відбування покарання термін з 29 липня 2016 року по 27 квітня 2017 року, ухвалою Маневицького райсуду Волинської області 30 листопада 2017 на підставі ч. 4 ст.70 КК України визначено до відбування 4 роки 6 місяців позбавлення волі, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 , відбуваючи покарання у Державній установі Маневицька виправна колонія № 42, що в смт. Маневичi Волинської області, проявив себе як злісний порушник установленого порядку відбуття покарання та трудової дисципліни, за що неодноразово піддавався дисциплінарним стягненням, в тому числі 07 вересня 2018 року Маневицьким районним судом Волинської області через безуспішність застосування всіх інших попередніх заходів впливу винесено ухвалу про перевід засудженого ОСОБА_4 до приміщення камерного типу (ПКТ) строком на 3 місяці.

Під час відбування вказаного стягнення ОСОБА_4 продовжував свої умисні дії, направлені на ігнорування установлених норм поведінки засуджених, а саме: 23 жовтня 2018 року - у завішуванні оглядового вічка камери, за що 31 жовтня 2018 року йому оголошено сувору догану; 19 листопада 2018 року - у самовільному відкритті спального місця, за що 28 листопада 2018 року оголошено сувору догану; 20 листопада 2018 року - у відмові виносити постільні речі з камери, які йому видавалися на час сну, за що 28 листопада 2018 року оголошено постанову про його перевід до ДІЗО терміном на 14 діб; 05 грудня 2018 року за аналогічне порушення режиму утримання, яке мало місце 29 листопада 2018 року, оголошено сувору догану; 07 грудня 2018 року у повторній відмові виконати команду «підйом», закрити спальне місце і винести постільні речі, йому 11 грудня 2018 року оголошено сувору догану.

Після відбуття стягнення в приміщені камерного типу, засуджений ОСОБА_4 із неодноразово проведених бесід виховного характеру, а також прийнятих мір дисциплінарного впливу належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення вперто не бажає ставати, вчиняв і продовжує на даний час порушувати режим утримання, відмовляючись виконувати вимоги службових осіб установи, які відповідно до статті 135 КВК України не наділені правами застосовувати до засудженого передбачені законом (статтею 132 КВК України) заходи стягнення.

Так, 6 лютого 2019 року начальником установи винесена відносно засудженого ОСОБА_4 постанова про поміщення його в ДІЗО терміном на 14 діб за те, що він всупереч вимогам п. 3 ч. 4 ст. 107 КВК України 18 січня 2019 року зберігав в елементах одягу мобільний телефон «NOKIA», який згідно «Переліку предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено» Додатку №3 до «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» відноситься до заборонених предметів. Відбуваючи стягнення в камері ДІЗО 11 лютого 2019 року у засудженого ОСОБА_4 було виявлено та вилучено заборонений предмет медичний шприц, за що 13 лютого 2019 року оголошено сувору догану, а 28 лютого 2019 року оголошено сувору догану за вчинення аналогічного правопорушення зберігання заборонених предметів в приліжковій тумбочці двох медичних шприців, що мало місце 25 лютого 2019 року.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , як особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, протягом року після відбуття дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу, вчиняв протидію представникам адміністрації державної установи Маневицької виправної колонії №42 у законному здійсненні їх функцій, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України.

10 травня 2019 року між першим заступником прокурора Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000074 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, а також зобов`язався у межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності співпрацювати з Маневицькою місцевою прокуратурою Волинської області та іншими правоохоронними органами у викритті та виявленні відомих йому правопорушень.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ст. 391 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Локачинського районного суду Волинської області від 10 січня 2017 року у виді 1 місяця позбавлення волі, та остаточно призначити до відбуття 1 рік 1 місяць позбавлення волі.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 30 листопада 2017 року засудженому ОСОБА_4 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених згідно вироків Турійського районного суду Волинської області від 2 грудня 2016 року та Локачинським районним судом Волинської області від 10 січня 2017 року, остаточно визначено до відбування покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом установлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання передбачена санкцією ст. 391 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, кожного зокрема, які просили затвердити угоду, суд вважає, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Оскільки судом установлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, державним та суспільним інтересам, суд приходить висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 .

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить його щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання є рецидив злочину.

Речові докази, судові витрати, цивільний позов у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10 травня 2019 року між першим заступником прокурора Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000074 від 01 березня 2019 року ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, призначивши покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Локачинського районного суду Волинської області від 10 січня 2017 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, та остаточно призначити до відбуття 1 (один) рік 1 (один) місяць позбавлення волі.

Речові докази, судові витрати, цивільний позов у справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1