Справа № 289/1835/18
В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2019 року смт. Брусилів
Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:
головуючого суддi ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, -
08 червня 2018 року біля 17 години 00 хвилин ОСОБА_4 прийшов до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживають його знайомі ОСОБА_8 та його співмешканка ОСОБА_9 , між якими у ОСОБА_4 та його співмешканки ОСОБА_10 існують грошові заборгованості. Перебуваючи у вказаному господарстві, ОСОБА_4 завчасно знав, що у ньому знаходиться брат ОСОБА_9 ОСОБА_6 , у якого цього ж дня виник словесний конфлікт з співмешканкою ОСОБА_4 . ОСОБА_10 через грошову заборгованість його сестри останній.
На ґрунті вказаних непорозумінь між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла сварка, яка супроводжувалась брутальними висловлюваннями на адресу один одного. У ході суперечки ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_4 в обличчя та повалив його на землю, при цьому сів зверху та продовжував наносити йому удари. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані необхідної оборони з метою захисту своїх прав та інтересів від дій ОСОБА_6 , які виражались у нанесенні йому тілесних ушкоджень у різні частини тіла, належним чином оцінивши засоби захисту та нападу, однак, перевищуючи межі необхідної оборони, нащупав правою рукою кухонний ніж та умисно наніс не менше трьох ударів ОСОБА_6 в тулуб, спричинивши йому тілесне ушкодження у вигляді двох ран грудної клітки зліва по задній та передній поверхні, які відносяться до тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодженням печінки та внутрішньочеревною кровотечею, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження про критерію небезпеки для життя в момент спричинення.
Умисні дії ОСОБА_4 знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали у вигляді отримання потерпілим ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, оскільки ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчиненому з перевищенням меж необхідної оборони, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 124 КК України.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення за ст. 124 КК України, щиро каявся, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння права на справедливий судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення характер обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди про примирення судом, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор також не заперечував проти затвердження судом укладеної угоди про примирення.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Так, згідно вимог ч. 1, 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Узгоджена угодою міра покарання та згода сторін на її призначення для обвинуваченого ОСОБА_4 встановлена в межах санкції ст. 124 КК України з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, на обліку в психоневрологічному та в наркологічному диспансерах не перебуває, в силу ст. 89 КК України не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, повне визнання вини.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.
Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд з`ясував у потерпілого ОСОБА_6 , чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Оскільки вказані умови угоди про примирення повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним, або сторони не примирилися, а також відсутня неможливість виконання обвинуваченим ОСОБА_4 взятих на себе за угодою зобов`язань, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення, а також призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої і погодженої сторонами міри покарання у вигляді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_4 , буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
За клопотанням захисника обвинуваченого ОСОБА_4 судом було досліджено ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 09.06.2018р. про застосування до ОСОБА_4 , який на той час перебував у статусі підозрюваного у вказаному кримінальному провадження, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Втім, враховуючи, що судом обвинувачений ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком, для застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України на даний час немає підстав.
За змістом ст. 368 КПК України при ухваленні вироку судом має бути прийнято рішення щодо речових доказів. Втім, суд позбавлений можливості виконати вказану вимогу закону через ненадання прокурором жодних процесуальних документів з цього приводу.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, 474 ч. 7, 475 КПК України, суд,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1