Номер провадження: 11-кп/785/765/18
Номер справи місцевого суду: 519/945/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 06.04.2018 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2018 року в задоволенні клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 про призначення в даному кримінальному провадженні судової психологічної експертизи було відмовлено, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000266 від 15.08.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_9 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повернуто керівнику Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області для усунення недоліків та порушень вимог КПК України. Своє рішення суд мотивував недоліками обвинувального акту, оскільки в обвинувальному акті у формулюванні обвинувачення, міститься посилання на висновки судово-медичної експертизи з визначенням локалізації тілесних ушкоджень, ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які є в розпорядженні органу досудового розслідування, та до початку судового розгляду кримінального провадження по суті фактично розкриває ступінь вказаних доказів обвинувачення й суперечить положенням ч. ч. 2, 4 ст. 291 КПК України, що в свою чергу свідчить про порушення принципів неупередженості суду і безпосередності дослідження судом доказів. В апеляційній скарзі прокурор, вважаючи ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, просить про скасування ухвали та призначення нового розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції, посилаючись на те, що, оскільки ні прокурор ні слідчий не є фахівцями щодо виявлення та встановлення тілесних ушкоджень, тому в обвинувальному акті міститься посилання на висновки експертизи в ході судово-медичного дослідження ОСОБА_10 про виявлення у нього тяжких тілесних ушкоджень, завданих внаслідок вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, сам висновок експертизи, як того вимагає положення ч. 4 ст. 291 КПК України разом з обвинувальним актом до початку судового розгляду до суду переданий не був, крім того, висновки суду про те, що на обвинувальному акті відсутня печатка прокуратури, не ґрунтуються на законі, оскільки ст. ст. 110, 291 КПК України у даному випадку не передбачає проставлення печатки, суд також необґрунтовано послався на порушення ст. 109 КПК України. Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що в обвинувальному акті вказаний лише номер судово-медичної експертизи, проте сутності цього доказу не розкрито, проставлення печатки прокуратури не передбачено діючим КПК України, представника потерпілого, який вважав, що через повернення прокурору обвинувального акту гальмується розгляд кримінального провадження, у зв`язку з чим запобіжний захід не продовжено, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачається. Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється. В обвинувальному акті відносно ОСОБА_9 , в порушення вимог ч. 4 ст. 291 КПК України, при викладі формулювання обвинувачення, наявне посилання на висновки судово-медичної експертизи із зазначенням локалізації тілесних ушкоджень та ступеню їх тяжкості, що фактично розкриває сутність доказів обвинувачення, та порушує загальні засади кримінального провадження, закріплені в ст. 7 КПК України, і є неприпустимим, оскільки, розкриття сутності доказів по початку судового розгляду кримінального провадження ставить сторону захисту у невигідне становище і суперечить засадам кримінального провадження рівність перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також практиці Європейського суду з прав людини, на що правильно вказав у своїй ухвалі суд. Разом з тим, колегія суддів не погоджується з посиланням суду на відсутність в обвинувальному акті печатки прокуратури, оскільки діючий КПК України не містить норми, якою було б передбачено вимогу про обов`язкове посвідчення обвинувального акту гербовою печаткою.
Таким чином, допущені порушення законодавства вказують на те, що обвинувальний акт в цілому не відповідає вимогам закону, а тому він не може бути призначений до судового розгляду. Врахувавши ці обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність повернення обвинувального акту № 0000266 від 15.08.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України для усунення недоліків, належним чином мотивувавши своє рішення. Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 06.04.2018 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 121 КК України для усунення недоліків без змін. Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4