Справа № 509/604/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2019 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

08.02.2019 року, адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив суд, поновити строк на оскарження постанови слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 13.12.2018 р. про закриття кримінального провадження № 00000102 внесеного до ЄРДР 17.01.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України, про яку він дізнався 28.01.2019 р., отримавши письмову відповідь слідчого на своє клопотання про приєднання до матеріалів кримінального провадження низки клопотань від 26.12.2018 р., яке по суті не було розглянуто слідчим з підстав закриття кримінального провадження № 00000102 внесеного до ЄРДР 17.01.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України 13.12.2018 р. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, та 28.01.2019 р. його довірителька ОСОБА_4 також поштою отримала повідомлення про направлення їй постанови про закриття кримінального провадження без самої копії такої постанови слідчого, який, як стверджує заявник не проводив жодної слідчої дії незважаючи на ухвалу слідчого судді Овідіопольського р/с від 30.11.2018 р. про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 25.10.2018 р., яку слідчий не виконав, а також скасувати постанову слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 13.12.2018 р. про закриття кримінального провадження № 00000102 внесеного до ЄРДР 17.01.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України.
В судове засідання представник скаржниці не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, надіславши до суду письмове клопотання, в якому, пославшись на поважні причини його неявки в судове засідання у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі, просив суд, розглянути і задовольнити скаргу подану в інтересах потерпілої ОСОБА_4 без його участі та участі потерпілої.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили, надавши до суду письмові заяви, в яких, заперечували проти задоволення скарги, вважаючи її безпідставною, не обґрунтованою, а постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 13.12.2018 р. такою, що відповідає вимогам закону, враховуючи, що слідчим були виконані всі необхідні слідчі дії, в тому числі вказані в ухвалі слідчого судді Овідіопольського р/с від 30.11.2018 р. про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 25.10.2018 р.
Згідно ст. 306 ч. 3 КПК України, неявка (відсутність) сторін не перешкоджає розглядові скарги.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 00000102 внесеного до ЄРДР 17.01.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України, суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Статтею 55 КПК України передбачено - потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до приписів ст. 56 КПК України - протягом кримінального провадження потерпілий має право: 1) бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом; 2) знати сутність підозри та обвинувачення, бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження та закінчення досудового розслідування; 3) подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; 4) заявляти відводи та клопотання; 5) за наявності відповідних підстав - на забезпечення безпеки щодо себе, близьких родичів чи членів своєї сім`ї, майна та житла; 6) давати пояснення, показання або відмовитися їх давати; 7) оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом; 8) мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг; 9) давати пояснення, показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, безоплатно за рахунок держави користуватися послугами перекладача в разі, якщо він не володіє державною мовою чи мовою, якою ведеться кримінальне провадження; 10) на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом; 11) знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження; 12) застосовувати з додержанням вимог цього Кодексу технічні засоби при проведенні процесуальних дій, в яких він бере участь. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд вправі заборонити потерпілому застосовувати технічні засоби при проведенні окремої процесуальної дії чи на певній стадії кримінального провадження з метою нерозголошення даних, які містять таємницю, що охороняється законом чи стосується інтимних сторін життя людини, про що виноситься (постановляється) вмотивована постанова (ухвала); 13) одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом; 14) користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом.
Під час досудового розслідування потерпілий має право: 1) на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим; 2) отримувати від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 3) подавати докази на підтвердження своєї заяви; 4) брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі; 5) отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування.
Під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право: 1) бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; 2) брати участь у судовому провадженні; 3) брати участь у безпосередній перевірці доказів; 4) підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення; 5) висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому, а також висловлювати свою думку при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) знайомитися з судовими рішеннями, журналом судового засідання і технічним записом кримінального провадження в суді;
7) оскаржувати судові рішення в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України - на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора : рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною 1 статті 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Частина 3 статті 306 КПК України вказує, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Частина 3 статті 307 передбачає - ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Суд встановив і це підтверджується матеріалами кримінального провадження № 00000102 внесеного до ЄРДР 17.01.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України, на підставі ухвали Овідіопольського райсуду Одеської області від 11.01.2018 р. про зобов`язання слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській Області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 04.12.2017 року за кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України та розпочати досудове розслідування, що потерпіла ОСОБА_4 є власницею кафе-бару, розташованого за адресом : АДРЕСА_1 .

22 травня 2008 року між потерпілою і ФОП Попковою укладено договір найму (оренди) нежитлового приміщення, предметом якого було тимчасове платне користування кафе-баром. Термін дії Договору найму закінчився ще 21 травня 2010 року.

Відповідно до п. 2.2. договору найму, після закінчення терміну дії даного Договору, при відсутності заперечень Сторін, укладається новий Договір оренди. Новий Договір найму (оренди) не укладався.

Допитана за обставинами викладеними у заяві ОСОБА_4 повідомила про те, що у 2005 році вона разом із своїм колишнім чоловіком ОСОБА_7 придбали приміщення, розташоване у АДРЕСА_1 , яке було переобладнано та використовувалось як кафе бар.

22.05.2008 між нею та фізичною особою підприємцем ОСОБА_8 було укладено договір найму (оренди) нежитлового приміщення, предметом якого виступало тимчасове платне використання кафе-бару за адресою: АДРЕСА_1 , строком його дії до 21 травня 2010 року. Станом на теперішній час, приміщення яке орендувалось їй не повернуто, ключі не передано, акт передачі не складено.

6 лютого 2017 року, 6 квітня 2017 року та 26 липня 2017 року ОСОБА_4 письмово зверталась до ОСОБА_8 з вимогами погодити питання співпраці або звільнити приміщення та про прийняте рішення повідомити її у письмовій формі. Незважаючи на це, приміщення їй так і не повернуто, ключі від приміщення вона не отримала, приміщення у встановленому законом порядку не повернуто, самовільно, всупереч установленому порядку продовжує використовувати, надаючи ресторанні послуги, чим спричиняє їй значний збиток.

На підтвердження інформації викладеної у допиті, ОСОБА_4 надала слідчому копії документів: копію паспорта громадянина України, виданого на її ім`я; копію витягу з реєстрацією права власності на нерухоме майно 22526496; копію рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02. 04.2009 справа 2-960, 2009 р.; копію договору найму (оренди) нежитлового приміщення від 22.05.2008; копію листа за підписом ОСОБА_4 від 06.02.2008; лист з копіями квитанцій про сплату поштових відправлень та рекомендовані повідомлення; лист за підписом ОСОБА_4 від 06.06.2017; лист з копією рекомендованого повідомлення; копія письмової вимоги від 26.06.2017 за підписом ОСОБА_3 на адресу ОСОБА_8 , щодо звернення до правоохоронних органів з метою притягнення до юридичної відповідальності та судового позову; лист з копіями рекомендованих повідомлень.

Допитаний за обставинами викладеними у заяві ОСОБА_4 - ОСОБА_7 надав свідчення про те, що на теперішній час він знаходиться у розлученні з громадянкою ОСОБА_4 з якою між ними ще 26.03.1977 був укладений шлюб, який був розірваний 11.04.2016 р. рішенням Печерського районного суду м. Києва. На теперішній час Печерським районним судом м. Києва розглядається цивільна справа № 757/45036/15-ц щодо поділу спільного сумісного майна придбаного ними у шлюбі, у тому числі й приміщення кафе бар за адресою: АДРЕСА_1 , який був придбаний ними у 2005 році та оформлений на його колишню дружину. З осені 2007 року він почав проводити роботи з реконструкції цього магазину до кафе готелю, які проводились до початку 2013 року, та проведення ремонтних робіт він доручив ОСОБА_8 , яка усі дії з реконструкції кафе бару виконувала виключно за його вказівками та дорученням.

На підтвердження викладеної інформації ОСОБА_7 долучив до протоколу допиту копії документів: довіреність від 20.05.2008 р., засвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , згідно якої ОСОБА_4 уповноважувала ОСОБА_7 бути її представником з питань: проводити переобладнання, ремонт, реконструкцію та інші необхідні для такого роду дії, на умовах на розсуд представника, проводити зміну цільового призначення, проводити введення в експлуатацію на умовах на його розсуд, щодо належного їй на праві приватної власності магазину № НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 . Проводити всі необхідні реєстрації та отримувати всі необхідні документи, дозволи, акти (в тому числі прийому передачі, ведення в експлуатацію), правовстановлюючі документи, технічні паспорти, технічну документацію тощо) щодо вищевказаного об`єкту нерухомого майна. Управляти, користуватись, експлуатувати на умовах на розсуд представника вищевказаний магазин, без права відчуження вказаних об`єктів нерухомого майна та земельної ділянки, та строком її дії до 20.05.2011; копію розписки без дати про отримання від ОСОБА_8 ключів від приміщення кафе бару.

Допитана за обставинами кримінального провадження ОСОБА_8 показала, що дійсно кафе бар розташований у с. Калаглія, Овідіопольського району Одеської області, був придбаний подружжям ОСОБА_6 14.11.2005 р. на підставі договору купівлі-продажу магазину № 3 та № 7, з оформленням його на ОСОБА_4 .

З осині 2007 року ОСОБА_7 почав реконструкцію приміщення магазину до кафе - готелю, яка проводилось до 2013 року. У час проведення вказаних робіт вона виступала представником ОСОБА_7 та контролювала їх проведення. Доступу до кафе бару вона не мала, так як ключі передала ОСОБА_7 .

28.03.2018 слідчим ОСОБА_10 , який проводив розслідування кримінального провадження за заявою ОСОБА_4 відповідно до ст. 110, п. 1 ч. 1 ст. 284 прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 356 КК України та винесено постанову про закриття кримінального провадження.

18.04.2018 р. прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_11 винесена постанова про скасування постанови про закриття кримінального провадження з зобов`язанням слідчого щодо проведення подальшого розслідування з необхідністю проведення слідчих дій: одночасного допиту потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8 ; долучення до матеріалів кримінального провадження акт прийому передачі спірної нерухомості від 2008 року та акт прийому передачі орендованої нерухомості власнику після закінчення строку дії договору; проведення огляду спірної нерухомості на предмет його функціонування, проведення інших слідчих (розшукових) дій.

14.06.2018 р., слідчим проведено одночасний допит потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8 , про що складено відповідний протокол одночасного допиту.

14.06.2018 р., слідчим на виконання вказівок прокурора проведено огляд приміщення розташованого на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , на якому розташовано приміщення, двері до якого під час проведення огляду знаходились у зачиненому стані. Тобто на час проведення огляду не працювало.

Однак, виконати вказівку процесуального прокурора у кримінальному провадженні щодо долученя до кримінального провадження акт прийому передачі спірної нерухомості від 2008 року та акт прийому передачі орендованої нерухомості власнику після закінчення строку дії договору не надалось можливим, оскільки про їх відсутність у зв`язку із їх не складанням, у своїй заяві повідомляла сама заявник ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_8 .

Згідно наданого потерпілою ОСОБА_4 копії договору найму (оренди) нежитлового приміщення від 22.05.2008 (надалі договору) вбачається, що вказаний договір підписаний ОСОБА_7 , як представником ОСОБА_4 та наймачем ОСОБА_8 , тобто інформація викладена у протоколі допиту потерпілої ОСОБА_4 що саме вона уклала договір оренди не відповідає дійсності.

Пунктом 7 вищевказаного договору оренди передбачено, що після закінчення терміну оренди наймач зобов`язаний передати наймодавцю приміщення, що орендовано, основних засобів (вказаних в акті прийому-передачі) протягом 20 днів з моменту закінчення терміну оренди актом передачі.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що передача приміщення, майна, обладнання та товару здійснюється шляхом підписання Актів прийомки-передачі, які є невід`ємними частинами даного договору.

Однак, як встановив суд, проведеним розслідуванням встановлено, що такі акти приймання передачі не складались та не підписувались, ключі від приміщення кафе бару наймач ОСОБА_8 передала особі із яким укладала договір оренди - ОСОБА_7 .

При чому, матеріалами кримінального провадження підтверджується, шо в процесі огляду приміщення кафе-бару, який проводив слідчий за участю потерпілої ОСОБА_4 було встановлено, що приміщення знаходилось у зачиненому стані, ОСОБА_8 у ньому не знаходилась, тобто факт використання спірного приміщення ОСОБА_8 свого підтвердження не знайшов.
Суд звертає увагу на те, що ст. 356 КК України, передбачена відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь - яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

При чому, об`єктивна сторони злочин характеризується сукупністю таких ознак: 1) самовільне, всупереч встановленому законом порядку, вчиненням будь-яких дій; 2) оспорюваністю правомірності цих дій з боку інших громадян або юридичних осіб; 3) заподіянням такими діями значної шкоди правоохоронюваним інтересам; 4) причинним зв`язком між діями винної особи та значною шкодою.
Злочин визнається закінченим з моменту заподіяння самовільним вчиненням певних дій значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника. Самоправство, яке не заподіяло значної шкоди правоохоронюваним інтересам, розглядається як адміністративний проступок (ст. 186 КАП).

Суб`єктивна сторона злочину характеризується умислом. Психічне ставлення винного до суспільне небезпечних наслідків у вигляді значної шкоди, за загальним правилом також характеризується умислом.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування слідчим не встановлено у діях ОСОБА_8 самовільності, всупереч встановленому законом порядку, вчиненням нею дій пов`язаних з використанням та поверненням орендованого майна за відсутності самого акту приймання передачі майна від наймодавця до наймача та навпаки.

Також, матеріалами кримінального провадження підтверджується, що під час досудового розслідування слідчим шляхом не встановлено, не підтверджено, не доведено факту самоуправного використання орендованого майна після закінчення строку дії договору, спричинення будь яких збитків, тобто в даному випадку - відсутній об`єктивний склад правопорушення, у зв`язку з чим, на думку суду, слідчий дійшов правомірного висновку, що між заявником ОСОБА_4 та ОСОБА_8 склались цивільно правові відносини, які належать розглядати в судах загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Крім того, суд з`ясував, що заявницею (потерпілою) ОСОБА_4 не було надано слідчому відомостей, які би підтверджували факт спричинення їй будь якої, у томі числі, значної матеріапльної чи моральної шкоди у результаті неповернення їй ключів від приміщення кафе - бару, устаткування тощо при відсутності будь - яких документів, які посвідчують їх наявність у неї до часу підписання самого договору найму (оренди) приміщення. Пори чому, суд звертає увагу на той факт, що спірне приміщення кафе бару розташоване у АДРЕСА_1 із володіння, користування та розпорядження заявниці ОСОБА_4 ніколи не вибувало.

Крім того, під час проведення досудового розслідування не доведено умисел ОСОБА_8 на вчинення протиправних дій у тому числі пов`язаних з самоуправством, у зв`язку із чим слідчим прийнято рішення та винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

30.11.2018 р. слідчим суддею Овідіопольського районного суду Одеської області була задоволена скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 та скасована постанова слідчого СВ Овідіопольского ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 25.10.2018 про закриття кримінального провадження № 00000102 внесеного до ЄРДР 17.01.2018 за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

На виконання вищевказаної ухвали слідчого судді і на запити слідчого - заявником (потерпілою) не надано слідчому документу, який підтверджував би, коли саме, та яке майно було передано орендодавцем від імені якої за дорученням діяв ОСОБА_7 на адресу орендаря ОСОБА_8 , яким міг би виступати саме акт прийому передачі майна та ключів від дверей приміщення кафе бару та вартість переданого майна, повернення якого вимагає скласти ОСОБА_4 від ОСОБА_8 .

Допитані за обставинами кримінального провадження свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , підтвердили факт повернення йому як (особі яка безпосередньо укладала та підписувала договір оренди) орендодавцю орендарем ОСОБА_8 ключів від приміщення кафе бару.

В подальшому, 03.12.2018 р. відомості щодо поновлення досудового слідства внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань про що вказано у розділі про рух кримінального провадження (витягу з ЄРДР).

На виконання ухвали слідчого судді від 30.11.2018 р. про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 25.10.2018 р. - 06.12.2018 р. у кримінальному провадженні допитано дільничного інспектора поліції Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 , який повідомив, що він протягом 12.12.2017 р. по 05.01.2018 р. проводив перевірку за зверненням ОСОБА_4 щодо на її думку протиправних дій ОСОБА_8 у вчинені самоправства, яке полягає у не поверненні нею орендованого приміщення кафе бару, розташованого у АДРЕСА_1 .

Опитана за обставинами викладеним у заяві ОСОБА_8 повідомила, що у 2008 році між нею та ОСОБА_7 укладено договір найму (оренди) нежитлового приміщення. Після закінчення терміну дії договору оренди заклад був зачинений, та на даний час на основі усної домовленості із ОСОБА_7 вона здійснює догляд за вказаним закладом та з його особистого дозволу, іноді у закладі проводяться заходи. Самовільно вказаним приміщенням вона не користується та в користуванні баром ОСОБА_4 не перешкоджає, про що неодноразово повідомляла її у телефонному режимі.

Під час проведення перевірки ДІП зателефонував на мобільний номер телефону НОМЕР_2 яким користується ОСОБА_7 та останній повідомив йому що на теперішній час у Печерському районному суді м. Києва розглядається справа щодо розподілу майна, яке належить йому та колишній дружині у томі числі й кафе бар по АДРЕСА_1 . На теперішній час на підставі усної домовленості між ним та ОСОБА_8 здійснює догляд за вказаним приміщенням, та за його особистою згодою остання проводить у барі деякі заходи.

07.12.2018 р. у кримінальному провадженні допитано Калаглійського сільського голову ОСОБА_13 , який повідомив про те, що у АДРЕСА_1 розташований кафе бар, який належить подружжю ОСОБА_6 . Безпосередньо діяльністю кафе бару керував сам ОСОБА_7 . Орендарем земельної ділянки на якій знаходиться кафе бар станом з 2010 по 2017 роки був ОСОБА_7 , а з 2018 року, ОСОБА_4 . Як йому відомо ОСОБА_8 за дорученням ОСОБА_7 сплачувала земельні податки за оренду землі під баром, в якому вона надавала послуги по проведенню обідів. З початку літа 2017 року у барі не проводяться обіди.

13.12.2018 р. у кримінальному провадженні у зв`язку з відсутністю складу злочину, відповідальність за яке передбачена ст. 356 КК України, слідчим прийнято рішення та винесена постанова про закриття кримінального провадження.

28.12.2018 р. у відповідності до вимог ч. 5 ст. 284 КПК України, на адресу потерпілої ОСОБА_4 слідчим направлено повідомлення та постанова про закриття кримінального провадження.

03.01.2019 р. на адресу слідчого надійшли 3 клопотання адвоката ОСОБА_3 про проведення обшуку, яке раніше вже розглядалось слідчим та рішення направлено на адресу заявника, про проведення допиту ОСОБА_8 за участю потерпілого та про приєднання доказів (аналогічне клопотання вже розглядалось слідчим та відносно нього прийнято рішення та надані раніше документи не визнано речовими доказами, але документи долучені до кримінального провадження).

Суд вважає, що оскільки кримінальне провадження було закрито, то вказані клопотання слідчим долучені до кримінального провадження про що листом від 11.01.2019 повідомлено адвоката ОСОБА_3 .

Надумку суду, слідчим були виконані всі необхідні слідчі дії, в тому числі, вказані в ухвалі слідчого судді від 30.11.2018 р. і раніше, слідчий виконав вказівки процесуального керівника прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_11 , викладених в постанові про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 18.04.2018 року, а тому на думку суду, слідчий, своєю постановою закрив кримінальне провадження № 00000102 внесеного до ЄРДР 17.01.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України правомірно і на підставі вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:

1.Поновити строк адвокату ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на оскарження постанови слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 13.12.2018 р. про закриття кримінального провадження № 00000102 внесеного до ЄРДР 17.01.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України ;

2.В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 13.12.2018 р. про закриття кримінального провадження № 00000102 внесеного до ЄРДР 17.01.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`яти діб з дня її проголошення, а у випадку проголошення вступної та резолютивної частини, на протязі 5-ти діб з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1