Справа № 743/977/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/98/19
Категорія - 286 Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участю учасників судового провадження:

Прокурора ОСОБА_6

Обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000211, за апеляційною скаргою прокурора Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 вересня 2018 року

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком суду ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець смт. Добрянка Ріпкинського району Чернігівської області, з початковою освітою, не одружений, не працюючий, не військовозобов`язаний, проживаючий в АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком від 17.03.2010 року за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі

засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 6 місяців арешту.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 71 грн. 50 коп.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України,

засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_8 не оскаржується.

В апеляційній скарзі просить вирок суду щодо ОСОБА_10 скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також у зв`язку із неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок яким ОСОБА_10 призначити покарання за ст. 185 ч. 3 КК України у виді 3 років позбавлення волі.прокуролр посилається на відсутність підстав для застосування до обвинувачуваного ст. 69 КК України, неврахування судом першої інстанції повторності вчинення злочину ОСОБА_10 , а також висновку служби з питань пробації. В решті вирок суду залишити без змін.

В судовому засіданні прокурор підтримав подану апеляційну скаргу.

Обвинувачувані ОСОБА_10 та ОСОБА_8 просили залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

20.06.2018 року в обідній час ОСОБА_8 , за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_10 , який діяв повторно, шляхом проникнення на територію господарства АДРЕСА_2 , з приміщення ангару таємно викрали 129 кг. брухту чорного металу, чим спричинили ТОВ «АНАТОЛІЯ-ЛІС» майнову шкоду в розмірі 516 грн.

Вина ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого злочину, при обставинах, наведених у вироку суду повністю підтверджується сукупністю доказів, які досліджені в суді першої інстанції.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_10 вину визнав повністю та підтвердив фактичні обставини справи, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся та вказав, що викрадене майно він та ОСОБА_8 повернули законному володільцю.

В суді першої інстанції кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_10 розглядалось в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України. При цьому суд роз`яснив вимоги вказаної норми закону, а також наслідки щодо неможливості оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Колегія суддів приходить до висновку, що при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_10 за ст. 185 ч. 3 КК України суд першої інстанції помилково виключив кваліфікуючу ознаку - повторність, оскільки обвинувачуваний має непогашену судимість за попередній корисливий злочин.

Дії ОСОБА_10 , які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднані з проникненням до іншого приміщення необхідно кваліфікувати за ст. 185 ч. 3 КК України.

Суд першої інстанції, призначив обвинувачеваному покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту, формально пославшись на призначення покарання з урахуванням ст. 65 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, сукупності пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутністю обставин, які обтяжують покарання, визнання обвинуваченим своєї вини, відшкодування шкоди та позиції представника потерпілої-юридичної особи.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_10 судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Однак, суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , при застосуванні ст. 69 КК України вказав на щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення є однією пом`якшуючою обставиною, що виключає можливість застосування ст. 69 КК України.

Судом не в повній мірі враховано положення ст. 65 КК України та інші обставини, що можуть вплинути на можливість застосування ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання ніж передбачене ст. 185 ч. 3 КК України.

Судом першої інстанції не враховано, що обвинувачений ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, після останнього відбуття покарання на шлях виправлення не став, та вчинив новий злочин, що свідчить про те, що обвинувачений належних висновків для себе не зробив, продовжує злочинну діяльність, за місцем проживання характеризується посередньо. Тому, по справі фактично відсутні обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Згідно з досудової доповіді органу пробації ОСОБА_10 має високий ризик вчинення повторних злочинів, виправлення його без позбавлення волі не можливе і може становити небезпеку для суспільства.

Враховуючі наведене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора скасувати вирок суду першої інстанції та призначити обвинуваченому ОСОБА_10 більш суворе покарання.

Керуючись ст., ст. 405, 407, 419, 420 КПК України, колегія суддів-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 вересня 2018 року відносно ОСОБА_10 скасувати у зв`язку з необхідністю застосування більш суворого покарання.

ОСОБА_10 визнати винним та призначити покарання за ст. 185 ч. 3 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

В іншій частині даний вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3-х місяців проголошення, а обвинувачуваним з дня отримання копії вироку.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_3 ОСОБА_4