1 із 5 Провадження №1-КП/303/233/19
Справа №303/534/19
вирок
28 лютого 2019 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0001128 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Чинадієво Мукачівського району, Закарпатської області та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, на утриманні троє малолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 286 КК України,-
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
14 жовтня 2018 року, близько 21 години 20 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 217030, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Мукачівській в селі Клячаново, неподалік будинку №53, не вибрав безпечної швидкості що призвело до втрати керування автомобілем та виїзду його за межі проїзної частини дороги в кювет.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження:
ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритий уламковий перелом хірургічної шийки лівої плечової кістки зі зміщенням, закритий уламковий перелом середньої третини правої ключиці, ці, відкрита репозиція, МОС лівої плечової кістки, забійні садна обличчя та колінних суглобів. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму спричинення, можливо їх виникнення в салоні легкового автомобіля у пасажира при дорожньо-транспортній пригоді, вкладається в дату події і відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як такі що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день згідно п.2.2.2. "Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень".
ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: множинних садин на обличчі та волосистої частини голови, гематоми повік з ліва, забійно-рваної рани лівої губи та твердого поднебіння. Забою головного мозку важкого ступеня. Перелому кісток мозкового та лицевого черепа. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму спричинення, якими могли бути внутрішні частини легкового автомобіля, можливо у пасажира заднього сидіння при дорожньо-транспортній пригоді,

2 із 5
вкладається в дату події і відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень згідно п.2.1.3. "Б" "Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень".
ОСОБА_8 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно- мозкової травми, забою головного мозку, лінійного перелому лобної та тім`яної кісток з ліва. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму спричинення, якими могли бути внутрішні частини легкового автомобіля, можливо у пасажира заднього сидіння при дорожньо-транспортній пригоді, вкладається в дату події і відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень згідно п.2.1.3. "Б" "Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень".
В даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля ОСОБА_3 , повинен був діяти згідно вимог пунктів 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України з посиланням на термін «безпечна швидкість», який є в п. 1.10 Правил дорожнього руху України.
Технічна можливість уникнути даної пригоди заключалася для ОСОБА_3 , у виконанні ним вимог Правил дорожнього руху України, а саме пунктів 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України з посиланням на термін «безпечна швидкість» який є в п. 1.10 Правил дорожнього руху України.
З технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП стали дії водія автомобіля ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , який керуючи даним транспортним засобом не вибрав безпечної швидкості руху, що призвело до втрати керування автомобілем та виїзду його за межі проїзної частини дороги в кювет.
Вказані вище дії ОСОБА_3 , органом досудового розслідування, кваліфіковані за частиною 2 статті 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості та тяжке тілесне ушкодження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення злочину, відповідають дійсності. Підтвердив що дійсно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив дорожньо-транспортну пригоду яка мала місце14 жовтня 2018 року, близько 21 години 20 хвилин по вулиці Мукачівській в селі Клачаново Мукачівського райну. У автомобілі на момент дорожньо-транспортної пригоди крім нього перебували його малолітні діти та вагітна дружина. Зазначив, що додатково нічого не може повідомити. Ствердив, що повністю відшкодував шкоду потерпілім та просив врахувати, що щиро розкаюється у вчиненому.
Потерпілі та законний представник потерпілих у судове засідання не прибули, звернулася з клопотанням про здійснення судового засідання в її відсутності. Суд враховує позицію потерпілих, які не зверталися до суду з цивільним позовом, міру покарання, яку необхідно обрати обвинуваченому, за вчинений злочин, залишили на розсуд суду, просили суворо не карати.
Слід зазначити, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті.
На підставі частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Крім повного визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні кримінального

3 із 5
правопорушення його вина доведена зібраними в ході досудового розслідування доказами.
Згідно з протоколом огляду місця події від 14 жовтня 2018 року слідчим, оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди по вулиці Мукачівській в селі Клячаново Мукачівського району, тобто зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 362/18 від 11 грудня 2018 року ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритий уламковий перелом хірургічної шийки лівої плечової кістки зі зміщенням, закритий уламковий перелом середньої третини правої ключиці, ці, відкрита репозиція, МОС лівої плечової кістки, забійні садна обличчя та колінних суглобів. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму спричинення, можливо їх виникнення в салоні легкового автомобіля у пасажира при ДТП, яка мала місце 14 жовтня 2018 року, і відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як такі що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день згідно п.2.2.2. "Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень".
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 364/18 від 08 січня 2019 року ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: множинних садин на обличчі та волосистої частини голови, гематоми повік з ліва, забійно-рваної рани лівої губи та твердого поднебіння. Забою головного мозку важкого ступеня. Перелому кісток мозкового та лицевого черепа. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму спричинення, якими могли бути внутрішні частини легкового автомобіля, можливо у пасажира заднього сидіння при ДТП, яка мала місце 14 жовтня 2018 року, і відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень згідно п.2.1.3. "Б" "Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень".
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 363/18 від 08 січня 2019 року ОСОБА_8 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно- мозкової травми, забою головного мозку, лінійного перелому лобної та тім`яної кісток з ліва. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму спричинення, якими могли бути внутрішні частини легкового автомобіля, можливо у пасажира заднього сидіння при ДТП, яка мала місце 14 жовтня 2018 року, і відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень згідно п.2.1.3. "Б" "Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень".
Згідно висновку судової авто технічної експертизи № 1145, від 18 грудня 2018 року, в даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_1 гр. ОСОБА_3 , повинен був діяти згідно вимог пунктів 10.1 та 12.1 ПДРУ з посиланням на термін «безпечна швидкість», який є в п. 1.10 ПДРУ.
Технічна можливість уникнути даної пригоди заклювалася для гр. Пашко ОСОБА_3 , у виконанні ним вимог Правил дорожнього руху України, а саме пунктів 10.1 та 12.1 ПДРУ з посиланням на термін «безпечна швидкість» який є в п. 1.10 ПДРУ.
З технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП стали дії водія автомобіля ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_1 гр. ОСОБА_3 , який керуючи даним транспортним засобом не вибрав безпечної швидкості руху, що призвело до втрати керування автомобілем та виїзду його за межі проїзної частини дороги в кювет.
Оцінюючи зазначені показання обвинуваченого та досліджені в судовому зсіданні докази з точки зору їх належності та допустимості, суд вважає, що вказаним критеріям вони відповідають, при тому, що в цілому вони є логічними, послідовними та такими, які взаємоузгоджуються між собою та з іншими наявними по справі доказами.
Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості та тяжке тілесне ушкодження.

4 із 5
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст.ст. 65-67 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному, відшкодування шкоди.
Обставиною, яка обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно статті 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. .
Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Пунктом 3 зазначеної вище Постанови визначено, що ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те, що він скоїв злочин, передбачений частиною 2 статті 286 КК України, який в силу статті 12 КК України є тяжким злочином.
В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_3 на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, на його утримання перебувають троє малолітніх дітей.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, відшкодував заподіяну шкоду в повному обсязі, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити йому покарання в межах санкції статті.
Проте, відповідно до пункту 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 статті 286 і статті 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Пунктом 20 зазначеної постанови визначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Як зазначено вище, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, потерпілими від злочину є малолітні діти, доказів на підтвердження того, що обвинувачений здійснює підприємницьку діяльність суду не надано, тому позиція сторони захисту щодо можливості призначення покарання без позбавлення права керування транспортними засобами є необґрунтованою.
Згідно висновку досудової доповіді Мукачівського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим є середньою. Проте, беручи до уваги інформацію, що

5 із 5
характеризує обвинуваченого та спосіб життя, історію правопорушень орган пробації вважає, що виправлення особи без ізоляції від суспільства на певний строк можливе, за умови здійснення з боку зазначеного вище органу наглядових та соціально-виховних заходів, які необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, та за наявності мотивації і готовності до змін самого обвинуваченого.
При викладеному, з урахування всіх обставин справи та мотиву вчинення злочину, за який обвинуваченому слід обрати покарання пов`язане з позбавленням волі, але враховуючи, наведене вище, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробування в порядку статтей 75,76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку статті 100 КПК України.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайоного суду від 17 жовтня 2018 року на тимчасово вилучене майно підлягає скасуванню в порядку статті 174 КПК України.
Процесуальні витрати, які підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку статті 124 КПК України відсутні.
Запобіжний захід не застосовувався.
Керуючись ст.ст.374,376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем його проживання.
Речовий доказ: автомобіль ВАЗ 217030, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тримання автомобілів Мукачівського РВП Мукачівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області повернути власнику.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайоного суду від 17 жовтня 2018 року на тимчасово вилучене майно: транспортний засіб марки ВАЗ 217030, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 скасувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1