Ухвала
Іменем України

05 лютого 2019 р.

м. Київ
справа №336/2036/16-к
провадження № 51-512 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на рішення Запорізького апеляційного суду від 01 листопада 2018 року,

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою у якій порушує питання про перегляд оскаржуваного судового рішення в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Так, відповідно до вимог ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Однак, засуджений ОСОБА_4 до поданої ним касаційної скарги не додав копії судового рішення, що позбавляє суд можливості перевірити чи є оскаржувані рішення такими, що можуть бути переглянуті в касаційному порядку та чи подана касаційна скарга у строк, передбачений для її подачі.

Крім того, в порушення вимог п. 4 ст. 427 КК України у касаційній скарзі засудженого не зазначено в чому саме полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України і доводи на обґрунтування цього. Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції можуть бути: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України), невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, у своїй касаційній скарзі засуджений не погоджується із оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, а також посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, що в силу вимог статей 433, 438 КПК України не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

При цьому, у поданій скарзі не наведено обгрунтування незаконності по суті прийнятого рішення та не міститься доводів допущення судом апеляційної інстанції таких порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкове скасування оскаржуваного рішення на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на точний зміст приписів статей 370, 404, 412,413, 414, 419 цього Кодексу.

Також, засудженому потрібно на виконання положень п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України зазначити конкретну вимогу до суду касаційної інстанції з врахуванням повноважень суду касаційної інстанції, передбачених ст. 436 КПК України. Так, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Поряд з цим, зазначена засудженим вимога про скасування рішень місцевого і апеляційного судів та визнання його невинним у зв`язку з відсутністю складу злочину, не узгоджується зі ст. 436 КПК України, якою визначено рішення, які вправі ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Необхідно засудженому визначитись і з предметом оскарження. З касаційної скарги вбачається, що він оскаржує рішення апеляційного суду, однак просить скасувати, в тому числі, й рішення місцевого суду, чим допускає суперечності.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3