УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого відділу Слідчого Управління Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_5 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001601 від 31.08.2018 р. за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання слідчого ОСОБА_5 , погоджене заступником прокурора Харківської області ОСОБА_6 про продовження строку досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001601 від 31.08.2018 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, до п`яти місяців, тобто до 30.01.2019.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 30 серпня 2018 року, приблизно об 20.30, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ-2107 р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Перемоги в м. Лозова Харківської області зі сторони центру міста в напрямку вул. Машинобудівників зі швидкістю близько 60 км/годину, в порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України (далі Правила) , згідно з якими: п.12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», діючи необережно, на перехресті вищевказаного проспекту та вул. Кутузова, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу у разі виникнення небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину справа наліво відносно напрямку руху автомобіля, та скоїв на нього наїзд, заподіявши тілесні ушкодження від яких потерпілий ОСОБА_7 помер у приміщенні Лозівської ЦРЛ

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-17/201-ЛЗт/18 від 02.11.2018 причиною смерті ОСОБА_7 став травматичний шок, зумовлений комплексом тілесних ушкоджень з множинними переломами кісток скелету.

Таким чином, на думку слідчого, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .

На обґрунтування клопотання слідчий просить суд врахувати особливу складність кримінального провадження, пов`язану з необхідністю призначити та провести автотехнічну експертизу, за результатами якої скласти в остаточній редакції повідомлення про підозру та додатково допитати підозрюваного ОСОБА_4 ; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане слідчим клопотання, просив про його задоволення та пояснив суду, що провести автотехнічну експертизу у передбачений законом строк не надалось можливим у зв`язку з відсутністю слідчого експерименту за участю підозрюваного та свідків, та відповідно відсутністю вихідних даних обставин ДТП, без яких неможливе провести експертизу.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора не заперечував.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.

В провадженні СВ СУ ГУНП в Харківської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001601 від 31.08.2018 р. за ознаками кримінального провапорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

31.08.2018 в межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

31.08.2018 року ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 31.10.2018 року.

26.10.2018 заступником керівника Лозівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 30.11.2018.

29.10.2018 слідчим суддею Лозівського районного суду Харківської області підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 30.11.2018.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події від 30.08.2018; протоколом допиту свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 ; висновком судово-медичної експертизи 12-17/201-ЛЗт/18 від 02.11.2018.

Відповідно до ст. 295-1 ч. 1 КПК України, у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.

Згідно ст. 294 ч. 3, 4 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 абзацу третього частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу:

1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури, заступником Генерального прокурора;

2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора;

3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею, за клопотанням слідчого, погодженим з Генеральним прокурором чи його заступниками.

Строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження.

Конституційний Суд України в рішенні у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого від 30 січня 2003 року вказав, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Обов`язковість урахування цілого ряду конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність вироблення Європейським судом переліку взаємопов`язаних критеріїв. Згідно з практикою Європейського суду розумність тривалості провадження повинна визначатись з урахуванням відповідних обставин справи та з огляду на такі критерії, як, зокрема, складність справи, поведінка заявника, а також органів влади, пов`язаних зі справою (рішення у справах «Пелісьє і Сассі проти Франції» та «Філіс проти Греції»).

На даний час завершити досудове розслідування не представляється можливим, у зв`язку з тим, що необхідно провести ряд слідчих дій, а саме: призначити та провести автотехнічну експертизу; за результатами експертизи скласти в остаточній редакції повідомлення про підозру та додатково допитати підозрюваного ОСОБА_4 ; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Вищевказані слідчі дії є необхідними для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, а саме дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 дій, які інкримінується йому як злочинні, надання їм належної правової оцінки, проведення інших слідчих та процесуальних дії.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що вимоги щодо проведення розслідування не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Іншими словами, державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, висновки судових експертиз та інше.

Крім того, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, вказано й у підпункті «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною. З даного приводу Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 25 липня 2000 року у справі «Маттоціа проти Італії» зазначив, що «…обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.». При цьому, Європейський суд з прав людини також вказав «…межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження.» (рішення: від 9 березня 2011 року у справі «Жупнік проти України», від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції»).

Так, прокурором в судовому засіданні було доведено те, що вказані в клопотанні дії не могли бути виконанні в строк, передбачений ст. 219 КПК України, оскільки органами досудового розслідування станом на час звернення до суду не проведена судова авто технічна експертиза без отримання якої неможливо належним чином дослідити обставини вчиненого кримінального правопорушення, надати належну кваліфікацію діям підозрюваного, оголосити остаточну підозру, дослідити наявні всі докази у їх сукупності та надати їм відповідну правову оцінку. В залежності від результатів висновків експертизи буде прийняте відповідне рішення органами досудового розслідування та проведені відповідні процесуальні та слідчі дії, які є обов`язковими та без виконання яких не можливо завершити досудове розслідування.

З огляду на викладене, враховуючи ступінь тяжкості та складності злочину, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити строк досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0001601 від 31.08.2018 р. до п`яти місяців, тобто до 30.01.2019 року.

На підставі наведеного, керуючись ст. 219, 294, 295-1, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу Слідчого Управління Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_5 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001601 від 31.08.2018 р. - задовольнити.

Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001601, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2018 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, до п`яти місяців, тобто до 30 січня 2019 року включно.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1