Справа № 579/1544/18
Провадження № 1-кп/577/90/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальне провадження №0000256 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернівецької області м.Стороживець, особа без постійного місця проживання, тимчасово мешкає без реєстрації у АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-професійна, неодруженого, непрацюючого, інвалід з дитинства 2-ї групи, раніше судимого 27.03.2018 року Кролевецьким районним судом за ч.1 ст.185 КК України до 850 грн. штрафу (на даний час штраф не сплачений),-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , який раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності і має незняту та непогашену судимість, повторно скоїв таємне викрадення чужого майна за наступних обставин.

15.06.2018 року близько 22:00 год. ОСОБА_5 з метою повторного вчинення таємного викрадення майна прибув до господарства належного ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Перелізши через паркан проник на подвір`я, яке огороджене суцільним забором та обладнане запираючими пристроями, і за даними ознаками є сховищем, відкрив із середини хвіртку та виніс металеві вироби, що зберігалися під гаражем, а саме: один алюмінієвий бетон на 40 л., вартістю 500 грн., два будівельних лома розміром 1,70 м., загальною вартістю 220 грн. та дрібний металобрухт, вагою 40 кг., вартістю за 1 кг. 6,30 грн., що становить 252 грн., завдавши збитків потерпілому на загальну суму 972 грн. У подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана із проникненням у сховище.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю та підтвердив факт вчинення ним крадіжки з подвір`я потерпілого ОСОБА_6 одного алюмінієвого бетону, двох будівельних ломів та дрібного металобрухту у час, місці та в спосіб зазначених вище. З розміром збитків повністю згоден. У вчиненому кається і просить суворо не наказувати.

Потерпілий ОСОБА_6 подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Врахувавши, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав не доцільним дослідження доказів щодо обставин обвинувачення викладених в обвинувальному акті, роз`яснивши обвинуваченому, що у такому випадку відсутнє право оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності повного визнання ОСОБА_5 винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про необхідності призначення покарання.

Призначаючи покарання суд враховує тяжкість, ступінь та суспільну небезпечність скоєного кримінального правопорушення, обставини вчинення, особу обвинуваченого, розмір завданих збитків.

Обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено.

До обставин пом`якшуючих покарання слід віднести щире каяття у вчиненому, молодий вік, є інвалідом з дитинства другої групи.

Перелічені пом`якшуючи відповідальність обставини, тяжке матеріальне становище, яке підштовхнуло обвинуваченого на злочин, вартість та значимість викраденого майна істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_5 ст.69 КК України і перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання виду покарання суд враховує відсутність постійного місця проживання та реєстрації у обвинуваченого, висновок органу пробації за яким мається високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, а виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства неможливо і приходить до переконання, що необхідним та достатнім буде покарання у вигляді арешту.

Процесуальні витрати в сумі 429 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.

Позов не заявлявся.

Керуючись: ст.ст. 124, 368, 370, 371 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді арешту строком два місяці.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, ОСОБА_5 остаточно призначити покарання у виді двох місяців арешту за даним вироком, та штрафу в розмірі 850 грн., за вироком Кролевецького районного суду від 27.03.2018 року, який виконувати самостійно.

До вступу вироку в законну силу обрати засудженому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши під варту із зала суду, і строк відбуття покарання рахувати з 09.04.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати в розмірі 429 грн.

Речовий доказ металевий будівельний лом, що зберігається у потерпілого ОСОБА_6 , залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1