Провадження №1-кс/760/6109/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товарства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ПРОМІНЬ» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.03.2019 р., в рамках кримінального провадження №0000013 від 21.02.2018 р., -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «АЛЬФА ПРОМІНЬ» звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в якому просив скасувати накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 березня 2019 року №760/8253/19 у кримінальному провадженні №0000013 від 21.02.2018 р. арешт суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «АЛЬФА ПРОМІНЬ» (), на які вказаний платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000013 від 21.02.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, в рамках якого ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 березня 2019 року №760/8253/19 накладено арешт на суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «АЛЬФА ПРОМІНЬ» (код ДРПОУ 40377823), на які вказаний платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, із забороною службовим особам та працівникам ТОВ «АЛЬФА ПРОМІНЬ» (), їхнім представникам за дорученням, використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно.

Також зазначила, що представники ТОВ «АЛЬФА ПРОМІНЬ» не приймали участі та не були присутніми під час розгляду про накладення арешту, з огляду на їх неповідомлення, звернення до суду із даним клопотанням відповідає вимогам КПК України.

Адвокат ОСОБА_3 в клопотанні посилається на те, що як вбачається з ухвали слідчого судді, арешт на суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) ТОВ «АЛЬФА ПРОМІНЬ» () накладений з метою збереження речових доказів (п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України), задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Однак, суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) не є майном та під ознаки речового доказу не підпадають.

Правилами ч. 10 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Також зазначає, що відповідно до ст. 1 Положення про Державну казначейську службу України,затвердженого постановою КМ України від 15.04.2015 №215 (далі - Положення №215), Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Крім цього, згідно даних офіційного веб-сайту Національного банку України, Казначейство () не входить до переліку банківських установ, яким видано (банківську ліцензію, аналогічно його немає в переліку небанківських фінансових установ та інших юридичних осіб (крім банків), яким Національним банком України було видано відповідні ліцензії.

Тобто, Казначейство не є ані банківською, ані фінансовою установою, а на кошти, які платниками податків перераховуються на рахунки, відкриті їм в Казначействі, в силу приписів 10 ст. 170 КПК України не може бути накладений арешт.

Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно з пунктом 4 Порядку електронного адміністрування ПДВ, затвердженого постановою КМ України від 16.10.2014 №569 (далі - Порядок №569), рахунок у системі електронного адміністрування податку - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування.

Електронний рахунок відкривається платнику податку Казначейством автоматично на безоплатній основі та виключно на підставі реєстру платників податку, який ДФС надсилає Казначейству.

З наведеного витікає, що відкриття електронних рахунків платнику ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ здійснюється з метою аналізу та автоматичного обліку органами Державної фіскальної служби податку по кожному підприємству на підставі зазначених суб`єктом господарювання сум податку, на які платник має право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних, суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Показники (суми ліміту ПДВ) є за своєю суттю обліком господарських операцій платника ПДВ в електронній системі, що здійснюється відповідно до вимог ПК України. Тобто, реєстраційний ліміт - це лише певне віртуальне значення, яке обчислюється за формулою, встановленою п. 200-1.3 ст. 200-1 ПК України, та на яке платник має право реєструвати в ЄРПН податкові накладні/розрахунки коригування. Таким чином, сума ліміту ПДВ не є ані рухомим чи нерухомим майном, ані грошима, ані коштами та цінностями, ані видатковими операціями, ані майновими чи корпоративними правами, ані цінними паперами. Більш того, сума ліміту ПДВ не перебуває на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, ліміт не є грошовими коштами або електронними грошима.

Отже, Товариство не має права власності на ліміт ПДВ, оскільки за своєю суттю ліміт - це показник здійснення господарської операції та не є грошовими коштами або електронними грошима, що перебувають у його власності та фактичному розпорядженні, оскільки перерахування коштів з електронного рахунку платника ПДВ здійснюється на підставі реєстрів платників ПДВ, який автоматично формується ДФС та надсилається Казначейству.

Наведений висновок підтверджує також п. 20 Порядку №569, у силу якого Казначейство перераховує суми податку до бюджету з електронних рахунків платника податку. Зазначене 9 свідчить, що відкриття рахунку та розпорядження ним здійснюється не суб`єктом господарювання, що спростовує твердження сторони обвинувачення щодо права власності Товариства на такий електронний рахунок.

В рамках кримінального провадження №0000013 накладено арешт на суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) TOB «АЛЬФА ПРОМІНЬ» (), як речових доказів, з підстав їх відповідності вимогам ст. 98 КПК України.

Однак, враховуючи вищезазначені норми закону, та те, що суми ліміту не є майном за його суттю, та не є майном, перелік якого визначений ч. 10 ст. 170 КПК України, то відповідно, суми ліміту не можуть відповідати критеріям речових доказів в розумінні ст. 98 КПК України та мати якесь доказове значення взагалі та конкретно для кримінального провадження №0000013, а тому на них не може бути накладений арешт.

Також просить звернути увагу на те, що накладення арешту на суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) є по суті блокуванням рахунків TOB «АЛЬФА ПРОМІНЬ» 4 () в системі електронного адміністрування ПДВ та фактично унеможливлює роботу Товариства, оскільки позбавляє можливості реєструвати податкові накладні, використовувати наявний ліміт, сплачувати ПДВ до Державного бюджету України.

Також звертає увагу суду, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 березня 2019 року повторно накладено арешт на суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «АЛЬФА ПРОМІНЬ», який перед цим був скасований ухвалою слідчого судді від 12.02.2019 р.

Таким чином, адвокат вважає, що є не співмірним повторне застосування накладеного арешту та наголошує, що подальше застосування такого виду забезпечення кримінального провадження знаходиться поза розумною межею, яка повинна виправдовувати саме такий спосіб втручання у діяльність Товариства.

Окрім того, жодній посадовій особі Товариства в рамках кримінального провадження №0000013 про підозру не оголошено, а у слідчих відсутні докази наявності факту вчинення службовими особами TOB «АЛЬФА ПРОМІНЬ» (код ) кримінальних правопорушень, а також відсутні конкретні данні, що суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) є предметом кримінального правопорушення, набуті протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Посилання слідчого про неподання податкової звітності Товариством з моменту створення та про реалізацію товарно-матеріальних цінностей, які останнє не придбавало - не підтверджені жодними доказами, є недостовірними та спростовуються дійсними даними, наявними в ЄРПН та в базах ДФС.

Враховуючи вищевикладене, наразі відсутні будь-які дані, які б виправдовували подальше втручання держави у діяльність TOB «АЛЬФА ПРОМІНЬ» ().

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засідання клопотання підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, з підстав викладених в клопотанні.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши адвоката, дослідивши матеріали клопотання дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.03.2019 р. у справі №760/8253/19 (провадження №1-кс/760/4797/19) накладено арешт на суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ) по ТОВ «АЛЬФА ПРОМІНЬ» (), на які вказаний платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, із забороною службовим особам та працівникам ТОВ «АЛЬФА ПРОМІНЬ» (), їхнім представникам за дорученням, використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно.

Зі змісту ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на вказані суми ПДВ накладено з метою запобігання протиправним діям з використанням сум ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ), припинення злочинної діяльності, в подальшому відшкодування спричинених збитків, забезпечення можливих у майбутньому цивільних позовів та конфіскації майна, а також в подальшому збереження речових доказів, що відповідає вимогам ст. 98, ч. 2 ст. 170 КПК України.

Вирішуючи порушене в межах даного клопотання питання про скасування арешту майна, слідчий суддя, оцінюючи наведені вище обставини, враховує наступне.

У відповідності до загальних засад кримінального провадження позбавлення або обмеження права власності здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Умови та порядок позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном визначаються главою 17 розділу ІІ КПК України (ст.ст. 170-174).

За визначенням ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Положеннями ст. 174 КПК України закріплено механізм захисту законних прав та інтересів осіб, право власності яких обмежено під час кримінального провадження.

Зокрема, згідно ч. 2 ст. 174 КПК, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, вказаною нормою процесуального закону, серед іншого визначені правові підстави скасування арешту майна, тобто, тимчасового позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, якими є: 1) накладення арешту необґрунтовано; усунення обставин, які обумовлювали потребу в арешті майна.

Виходячи із змісту приписів ч.ч. 3-6 ст. 170 КПК, умовами арешту майна для досягнення у кримінальному провадженні законної мети відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК є наявність визначеної сукупності обставин, які підлягають встановленню для прийняття відповідного процесуального рішення.

З урахуванням зазначеного, обґрунтованість застосування арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження, залежить від підтвердження висновків про існування відповідної сукупності обставин фактичними даними, які випливають із представлених доказів.

Потреба в арешті майна обумовлюється як правовою підставою застосування цього заходу забезпечення, так і його метою та завданням відповідно до конкретних обставин кримінального провадження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Враховуючи зазначене, а також виходячи з мети арешту зазначеної в ухвалі слідчого судді від 22.03.2019 р. правовою підставою арешту сум ПДВ є п. 1 ч. 2 статті 170 КПК України.

Частиною третьою ст. 170 КПК України визначені умови застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження для досягнення законної мети визначеної п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - забезпечення збереження речових доказів.

Так, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна з цих підстав, згідно вимог ч. 2 ст. 173 КПК України підлягає враховуванню, в тому числі, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Таким чином, зі змісту вказаних положень КПК вбачається, що захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна з підстав передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, може бути застосовано до визначеного кола суб`єктів - щодо будь-якої фізичної або юридичної особи. Іншою необхідною умовою застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження є наявності обґрунтованого припущення про що речі, документи, інше майно: 1) були знаряддям вчинення кримінального правопорушення; 2) зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, 3) є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, 4) набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Разом з цим, в матеріалах клопотання відсутні достатні та підтверджені дані про те, що суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) - відповідають критеріям, визначених ст. 98 КПК України, тобто: 1) були знаряддям вчинення кримінального правопорушення; 2) зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, 3) є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, 4) набуті кримінально протиправним шляхом.

В матеріалах даного клопотання відсутні фактичні дані, які свідчать про те, що посадова особа підприємства ТОВ «АЛЬФА ПРОМІНЬ» у кримінальному провадженні №№0000013 від 21.02.2018 року є суб`єктом, щодо якого відповідно до ч. 2 ст. 205 КК України, може бути застосовано захід забезпечення у виді арешту майна.

Крім того, накладення арешту на майно можливе, лише у разі якщо до особи (юридичної особи) може бути застосовано захід кримінально-правового характеру.

Відповідні обставини не наведені і в ухвалі слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.03.2019 р.

Так, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.03.2019 року накладений арешт на суми ліміту податку на додану вартість в системі електронного адміністрування ПДВ, що належать ТОВ «АЛЬФА ПРОМІНЬ».

Так, у силу п. 201.1 ст. 2001 Податкового кодексу України (далі - ПК) система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 201.2 ст. 2001 ПК платникам податку на додану вартість автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Тобто, система електронного адміністрування податку на додану вартість - це база даних Державної фіскальної служби, яка аналізує та проводить аналітичний облік податку на додану вартість по кожному підприємству.

Як передбачено Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість Постановою КМУ від 16.10.2014 № 569), рахунок у системі електронного адміністрування податку - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку.

Електронний рахунок відкривається платнику податку Казначейством автоматично на .безоплатній основі та виключно на підставі реєстру платників податку, який ДФС надсилає Казначейству.

З наведеного вбачається, що відкриття електронних рахунків платнику ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ здійснюється з метою аналізу та автоматичного обліку органами Державної фіскальної служби податку по кожному підприємству на підставі зазначених суб`єктом господарювання сум податку, на які останній має право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН, суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних, суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Таким чином, показники, відображені відповідним підприємством у системі електронного адміністрування, є за своєю суттю обліком господарських операцій платника податку, а сума ліміту податку на додану вартість - це електронний розрахунок суми податку, на яку його платник має право зареєструвати податкові накладні та сплатити до бюджету відповідну суму податку.

Водночас, як зазначено вище, реєстраційний ліміт податку на додану вартість, на який ухвалою слідчого судді від 22.03.2019 накладений арешт, - це електронний розрахунок суми податку, на яку його платник має право зареєструвати податкові накладні та сплатити до бюджету відповідну суму податку та який міститься у системі електронного адміністрування.

Тобто, реєстраційний ліміт не є майном платника податку, об`єктом матеріального світу, а виступає лише умовним значенням, яке обчислюється за формулою, передбаченою ст. 200.1 Податкового кодексу та на яке платник податку лише має право реєструвати податкові накладні.

Викладене дає підстави для висновку, що підприємство не має права власності на суму ліміту податку на додану вартість, оскільки останнє за своє суттю не є грошовими коштами підприємства, що перебувають у його власності та фактичному розпорядженні.

Таким чином, сума ліміту податку на додану вартість в системі електронного адміністрування ПДВ не є майном у розумінні ст. 170 КПК, що унеможливлює накладення на такий об`єкт арешту.

З огляду на зазначене, за результатами судового розгляду даного клопотання висновки слідчого судді щодо наявності достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту відповідно майна заявника з підстав, визначених п.1 ч. 2, ч. 3 статті 170 КПК України не знаходять свого підтвердження.

Отже, слідчий суддя приходить до переконання, що заявником доведено, що арешт на майно, а саме на суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ) по «АЛЬФА ПРОМІНЬ» (), накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.03.2019 р. необґрунтовано, і таке обмеження права власності у даному випадку не є співрозмірним до завдань кримінального провадження.

З огляду на вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про скасування арешту з майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170, 171, 173, 174, 369, 371-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.03.2019 р. на суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «АЛЬФА ПРОМІНЬ» (), на які вказаний платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1