У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/6875/18

№ 1-кс/183/36/19

10 січня 2019 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого слідчого відділу Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про скасування постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язати слідчого змінити відомості в кримінальному провадженні №0003910 в частині правової кваліфікації злочину з ч. 1 ст. 192 КК України на ч. 4 ст. 190 КК України

встановив :

19 грудня 2018 року представник потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_2 звернувся з клопотанням до слідчого СВ Новомосковського ВП ГУНП України в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 про зміну відомостей в кримінальному провадженні №0003910 в частині правової кваліфікації злочину з ч. 1 ст. 192 на ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчий ОСОБА_3 розглянувши клопотання винесла постанову про відмову у задоволенні клопотання від 21 грудня 2018 р. В постанові про відмову у задоволенні клопотання слідчий не навела жодного законного аргументу з яких підстав вона відмовила у задоволенні клопотання, не послалась на жодний закон який би вказував на те, що клопотання не підлягає задоволенню. Таким чином заявник вважає, що постанова винесена незаконно та нічим необґрунтована і підлягає скасуванню.

Просить суд винести рішення яким скасувати постанову слідчої ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання від 21 грудня 2018 р. та винести ухвалу якою задовольнити клопотання представника потерпілого, адвоката ОСОБА_2 та зобов`язати слідчу СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 змінити відомості в кримінальному провадженні №0003910 про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань в частині правової кваліфікації злочину з ч. 1 ст. 192 на ч. 4 ст. 190 КК України.
Суд, дослідивши скаргу ОСОБА_2 , та викладені у ній доводи, вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження, так як скарга не підлягає судовому розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Таким чином законом встановлено вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності, які можуть бути оскаржені.
Також ч. 2 ст. 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії слідчого, які окремому оскарженню під час досудового розслідування не підлягають.
Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 303 КПК України та обставини, викладені у скарзі суд вважає, що у суду відсутні підстави для відкриття провадження, оскільки вимоги ОСОБА_2 виходять за межі ст. 303 КПК України та підлягають вирішенню в іншому процесуальному порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307 КПК України, -

ухвалив:

відмовити у відкритті провадження по скарзі ОСОБА_2 про бездіяльність слідчого слідчого відділу Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язання слідчого змінити відомості в кримінальному провадженні №0003910 в частині правової кваліфікації злочину з ч. 1 ст. 192 КК України на ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1