УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_5 за погодженням заступника начальника 3 відділу процесуального керівництва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про накладення арешту на транспортний засіб ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 369 КК України у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000675 від 27.03.2019 року,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_5 за погодженням заступника начальника 3 відділу процесуального керівництва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про накладення арешту на транспортний засіб ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 369 КК України у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000675 від 27.03.2019 року

Клопотання мотивовано тим, що головним слідчим управління СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000675, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2019 р. за підозрою громадянина України ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст.369 КК України, а саме підбурювання до закінченого замаху на надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду дій з використанням наданого їй службового становища.

Так, вході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, будучи обізнаним з невстановлених слідством джерел, з обставинами кримінального провадження №0001702 від 03.11.2016 року по якому, до Дарницького районного суду м. Києва вже скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 189,ч. 1 ст. ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.189 КК України, умисно, з метою підбурення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до надання через нього неправомірної вигоди для заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора ОСОБА_10 за прийняття в межах наданих службових повноважень рішення про закриття кримінального провадження 09.02.2019 року зустрівся з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Під час вказаної зустрічі, ОСОБА_4 , повідомив обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що має можливість використати свої знайомства та допомогти у вирішенні питання про закриття уповноваженими службовими особами Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України кримінального провадження щодо них та що для прийняття рішення про закриття кримінального провадження останнім необхідно надати через нього для уповноважених службових осіб Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України неправомірну вигоду у сумі 500 000 (п`ятсот тисяч) доларів США.

11.02.2019 під час чергової зустрічі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили ОСОБА_4 , що мають у розпорядженні 340 000 доларів США, на що ОСОБА_4 з метою підбурення останніх до надання неправомірної вигоди повідомив, що рішення про суму грошей необхідної для закриття кримінального провадження визначає не він, а керівництво Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, тому йому необхідно порадитись з ними щодо зменшення суми неправомірної вигоди.

27.02.2019 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на підбурення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище, під час чергової зустрічі повідомив останніх, що зменшення суми неправомірної вигоди не можливе та для прийняття рішення про закриття кримінального провадження №0001702 від 03.11.2016 необхідно через нього надати заступнику Генерального прокурора - Головному військовому прокурору ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 500 000 (п`ятсот тисяч) доларів США.

В подальшому, 09.04.2019 ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на підбурення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище під час зустрічі, яка відбувалась за адресою вулиця Харківське шосе, 109 (м. Київ), схиляючи останніх до вчинення кримінального правопорушення, закликав приймати рішення про надання неправомірної вигоди заступнику Генерального прокурора-Головному військовому прокурору ОСОБА_10 у найкоротший строк та повідомив, що в разі зволікання з наданням неправомірної вигоди він відмовиться допомагати та спілкуватись з вказаних питань.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , які були направленні на спонукання у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 бажання надати неправомірну вигоду заступнику Генерального прокурора-Головному військовому прокурору ОСОБА_10 останні погодились в строк до 18.04.2019 року надати через ОСОБА_4 необхідну суму неправомірної вигоди.

18.04.2019 приблизно о 12 годині 30 хвилин перебуваючи на проїзній частині біля будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , згідно попередньої домовленості з ОСОБА_4 передали останньому для подальшого надання заступнику Генерального прокурора - Головному військовому прокурору ОСОБА_10 предмет неправомірної вигоди в сумі 500 000 (п`ятсот тисяч) доларів США, які були поміщені в чорний поліетиленовий пакет. Після вказаних дій ОСОБА_4 було затримано слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України в порядку

ст. 208 КПК України.

19 квітня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 369 КК України у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000675 від 27.03.2019 року.

Тому, зметою подальшої конфіскації майна як виду покарання, враховуючи той факт, що з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищезазначений об`єкт рухомого майна може бути переданий або відчужений, що унеможливить відшкодування шкоди завданої злочином, необхідно накласти арешт на транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Lexus», моделі «IS 300», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

З огляду на викладене та враховуючи, що санкція ч. 4 ст. 369 КК України, передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, а також враховуючи, що не забезпечення схоронності вищевказаного майна підозрюваного може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням.

В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, наклавши арешт на вказаний у клопотанні транспортний засіб.
Підозрюваний ОСОБА_4 , у вирішенні клопотання послався на розсуд суду, просив не позбавляти його права користування автомобілем, в разі накладення арешту.
Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення в повному обсязі, виходячи із наступного.

Так, в провадженні головного слідчого управління СБ України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000675, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2019 за підозрою громадянина України ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст.369 КК України, а саме підбурювання до закінченого замаху на надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду дій з використанням наданого їй службового становища.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.
Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами, достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст.369 КК України та обґрунтованості висунутої ОСОБА_4 підозри за вказаними статтями.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення виконання покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 5,6 ст. 170 КПК для реалізації вищенаведеної мети арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд може застосувати покарання у виді конфіскації майна.
Так, у силу санкції ч. 4 ст. 369 КК України, за якою ОСОБА_4 оголошено підозру, суд у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, може застосувати у вигляді додаткового покарання конфіскацію майна.
Крім того, ч.ч. 10, 11 ст. 170 КПК визначено, що арешт накладається, зокрема, на рухоме майно з метою заборони або обмеження користування та розпорядження ним у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що його незастосування призведе до втрати, зникнення, псування або передачі такого майна.
Матеріалами клопотання доведено, що автомобіль марки Lexus, модель IS 300, загальний легковий седан В, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , що свідчить про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого у повному обсязі.
Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за підозрою у вчиненні якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для застосування ініційованого слідчим заходу забезпечення кримінального провадження.
Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_5 за погодженням заступника начальника 3 відділу процесуального керівництва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про накладення арешту на транспортний засіб ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 369 КК України у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 420 190 000 000 006 75 від 27.03.2019 року - задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 420 190 000 000 006 75 від 27.03.2019 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 369 КК України за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 369 КК України, а саме: належний на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 транспортний засіб - автомобіль марки Lexus, модель IS 300, загальний легковий седан В, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , із забороною розпорядження вказаним транспортним засобом та проведення щодо нього будь-яких реєстраційних дій органами Державної реєстраційної служби.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя : ОСОБА_1