Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

4 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000056 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Любарці Бориспільського району Київської області,

українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого,

не одруженого, що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , судимого вироком

Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2017 року

за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі

ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням

з іспитовим строком 2 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2018 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.02.2018 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.309 КК України і йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 850 гривень.

Судом апеляційної інстанції відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_7 , який просив вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2017 року і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

З урахуванням внесених змін та доповнень до апеляційної скарги прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В судові засідання суду апеляційної інстанції, які призначалися в іншому складі суддів, на 03.05.2018 року, 17.05.2018 року, не прибув за викликом обвинувачений ОСОБА_6 , для повідомлення якого про дату, час і місце апеляційного розгляду судом вживалися передбачені законом заходи. Однак повідомлення про виклик повернулися з відмітками про неможливість їх вручити, що свідчило про те, що за вказаною ним адресою обвинувачений не отримує поштову кореспонденцію.

Ухвалами Апеляційного суду Київської області від 17.05.2018 року, 05.07.2018 року та 22.08.2018 року до ОСОБА_6 застосовано приводи, які здійснено не було, оскільки, як це вбачається з матеріалів, які надійшли на виконання ухвал, за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачений не проживає, і фактичне його місце проживання невідоме.

Оскільки обвинувачений ухилився від суду, на користь чого свідчить те, що на неодноразові виклики протягом тривалого часу без поважних причин не з`являвся, не повідомив суд про зміну свого місця проживання, а вжитими заходами встановити його місцезнаходження не виявилося можливим, ухвалою Київського апеляційного суду від 07.11.2018 року було оголошено його розшук, надано дозвіл на затримання з метою приводу в судове засідання суду апеляційної інстанції для участі в розгляді клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а кримінальне провадження зупинено до його розшуку.
03.01.2019 року обвинувачений затриманий на підставі вказаної ухвали.

У клопотанні прокурор обґрунтовує необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу наявністю ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, про що свідчить процесуальна поведінка обвинуваченого і те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою і просив його задовольнити, думку обвинуваченого, який заперечував проти задоволення клопотання прокурора, колегія суддів вважає, що клопотання належить задовольнити, з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності з положеннями п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про те, що запобігти ризикам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, враховуючи те, що ОСОБА_6 ухилився від суду, залишивши місце реєстрації та проживання, про що суд не повідомив, не працює, є судимим і обвинувачується у вчиненні нового кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, під час іспитового строку.

Незважаючи на те, що запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосовувався, свої обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.7 ст.42 КПК України, прибути за викликом суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це, та підкорятися законним вимогам та розпорядженням суду, він не виконав.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі, серед іншого, порушується питання і про погіршення становища обвинуваченого, відповідно до вимог ч.4 ст.401 КПК України він підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, і іншим способом, ніж застосуванням до нього запобіжного заходу, забезпечити його участь під час судового провадження неможливо.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 196, 331, 405 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 /шістдесят/ днів, тобто до 4 березня 2019 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків, у межах 10 /десяти/ розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 19 210 /дев`ятнадцять тисяч двісті десять/ гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 на строк 2 /два/ місяці обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,
та роз`яснити, що у разі невиконання цих обов`язків, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, внесені кошти звертаються в дохід держави.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3