Справа № 402/1371/17
ВИРОК

іменем України

07.12.2018 рокум. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Благовіщенське Кіровоградської області кримінальне провадження № 0000171, внесене 13.10.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, який має середню-технічну освіту, працює водієм автотранспортних засобів групи мобільного реагування відділу охорони та безпеки Одеської філії ТОВ «Венбест» м.Одеса, не одруженого, який не має утриманців, проживає без реєстрації АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

встановив:

12.10.2017 року о 19 год. 34 хв. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , рухався по крайній лівій смузі руху автодороги Київ-Одеса у напрямку від міста Умань Черкаської області у напрямку міста Одеса на ділянці 272 км.+978 метрів поблизу села Кошаро-Олександрівка Благовіщенського району Кіровоградської області. Під час руху ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.1.4., п.1.5, підпункти б), д) п.2.3, п.12.1, п.12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

-п.1.4: кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила;

- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

- п.12.3: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Вказані порушення виразилось в тому, що під час руху в складних умовах, які обумовлювались темною порою доби та відсутністю освітлення проїзної частини, ОСОБА_4 проявив особисту неуважність і безпечність, не вибрав безпечної швидкості руху керованого транспортного засобу, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно керувати транспортним засобом та мати можливість постійно контролювати напрямок його руху. Під час руху мав об`єктивну можливість, при русі з допустимою швидкістю (не більше 110 км./год.) завчасно виявити перешкоду для руху, яка виразилась у появі на проїзній частині вантажного сідлового тягача «Scania R 144 L», реєстраційний номер НОМЕР_2 у складі автопоїзду із напівпричепом «VANHOOL», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який у пристосованому та позначеному дорожніми знаками та дорожньою розміткою місці, здійснював розворот на проїзній частині та виїжджав зліва-направо стосовно напрямку руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_4 проявив неуважність до зміни дорожньої обстановки, в порушення вищевказаних вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, маючи можливість на далекій відстані (300…360 метрів) завчасно виявити вищезазначену перешкоду для свого руху, своєчасно не вжив заходів до зниження швидкості, аж до повної зупинки керованого транспортного засобу, у результаті чого допустив зіткнення із правою задньою частиною напівпричепу «VANHOOL», реєстраційний номер НОМЕР_3 у складі автопоїзду із вантажним сідловим тягачем «Scania R 144 L», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини з множинними переломами ребер, грудини, відриву корені лівої легені, закритої тупої травми живота з розривом селезінки, крововиливу у жирову капсулу лівої нирки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до смерті потерпілої.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, за обставин, зазначених у висунутому йому обвинуваченні, визнав повністю. Суду пояснив, що 12.10.2017 року на прохання ОСОБА_10 возив її з м.Одеса до м.Київ. її автомобілем «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Близько 19 год. їхали у напрямку міста Одеса на ділянці поблизу села Кошаро-Олександрівка Благовіщенського району Кіровоградської області. Автомобіль був технічно справним. ОСОБА_10 сиділа на задньому сидінні. ОСОБА_4 повідомив, що був тверезим. Рухався зі швидкістю 100 110 км./год. Попереду свого автомобіля у місці для розвороту побачив вантажний автомобіль з причепом за 30-35 км попереду. Застосував екстрене гальмування та викрутив руль вліво. Його автомобіль зіткнувся з правими задніми колесами причепу вантажного автомобіля. Вийшов з автомобіля, з допомогою інших людей витягнули ОСОБА_11 із автомобіля. Вона не мала видимих тілесних ушкоджень. Він та інші люди намагались надати їй медичну допомогу штучне дихання та масаж серця. До приїзду швидкої допомоги у неї ще був пульс, але вона померла на місці ДТП. Повідомив, що на місці ДТП після приїзду матері ОСОБА_10 просив у неї вибачення, після цього його захисник намагався зв`язатись з нею, але вона була за межами України. Висловив розкаяння у вчиненому та готовність відшкодувати шкоду.

Враховуючи покази обвинуваченого, те, що він не оспорює вказані в обвинувальному акті фактичні обставини справи, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду відсутні сумніви в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно ч.3 ст.349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, оскільки в результаті судового слідства доведено факт порушення обвинуваченим, який керував транспортним засобом, правил дорожнього руху, наслідком якого стала смерть потерпілої.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Суд приходить до висновку про щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочину, виходячи з того, що обвинувачений беззаперечно визнав свою провину у вчиненому злочині, висловив жаль з приводу вчиненого. Суд бере до уваги поведінку обвинуваченого після ДТП, щодо надання допомоги потерпілій, вибачення перед матір`ю потерпілої на місці ДТП. Суд критично сприймає думку представників потерпілих про відсутність щирого каяття обвинуваченого з огляду на те, що він не відшкодовував шкоди потерпілій та не вибачався перед нею. Обвинувачений повідомив, що просив вибачення у матері ОСОБА_10 після її приїзду на місце ДТП. Згодом не зміг це зробити так, як її не було в країні.

Суд приходить до висновку про активне сприяння обвинуваченого розкриттю злочину, виходячи з того, що він надав органам досудового слідства допомогу в установленні невідомих їм обставин справи щодо вчинення ним кримінального правопорушення - зокрема про подію ДТП.

Обставин, що обтяжують покарання, не виявлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 є працездатним, на обліку психіатра, нарколога не перебуває, є не судимим, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обвинуваченому повинно бути призначене передбачене санкцією ч.2 ст.286 КК України покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації від 11.04.2018 р. ризик повторного вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення є низькими, ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства є низьким, наявна можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. З огляду на вказані дані досудової доповіді, на пом`якшуючі покарання обставини, на відсутність обтяжуючих покарання обставин, на дані, які характеризують його особу, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та приймає рішення про звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Суд приходить до висновку про недоцільність застосування до обвинуваченого додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами з огляду на пом`якшуючі покарання обставини, дані, які характеризують його особу, та те, що обвинувачений працює водієм і позбавлення його вказаного права призведе до втрати роботи та засобів до існування.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов ОСОБА_12 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення з відповідача моральної, матеріальної шкоди та витрат по наданню правової допомоги на підставі ч.5 ст.128 КПК, ст.175 ЦПК України, ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України повернутий позивачеві.
Цивільний позов ОСОБА_8 та ОСОБА_13 до обвинуваченого ОСОБА_4 про визнання їх цивільними позивачами, залучення до справи у якості цивільного відповідача страхової компанії «VUSO» м.Київ, стягнення з страхової компанії «VUSO» м.Київ на користь ОСОБА_14 моральної шкоди, стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 моральної шкоди, стягнення з страхової компанії «VUSO» м.Київ на користь ОСОБА_14 матеріальної шкоди на підставі ч.5 ст.128 КПК, ст.175 ЦПК України, ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України повернутий позивачам.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України:
- автомобіль «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити на зберіганні Благовіщенського відділення Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області до набрання вироком законної сили;

- напівпричеп «VANHOOL», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який перебуває у складі автопоїзду з вантажним сідловим тягачем «Scania R 144 L», реєстраційний номер НОМЕР_2 ,, переданий на зберігання ОСОБА_8 повернути володільцю - ОСОБА_8 .

Витрати на залучення експертів у зв`язку із проведенням судових експертиз:
- судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи (висновок № 433 від 30.10.2017 року) вартістю 692 грн.09 коп.;
- судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи (висновок № 435 від 13.11.2017 року) вартістю 988 грн.70 коп.;
- судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи (висновок № 432 від 17.11.2017 року) вартістю 1237 грн.00 коп.;
- судової інженерно-транспортної (транспортно-трасологічної) експертизи (висновок № 434 від 31.10.2017 року) вартістю 1855 грн.50 коп.;
- судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи обставин ДТП (висновок № 1191/1192/17-27 від 14.10.2017 року) вартістю 2476 грн.00 коп. на загальну суму 7249, 29 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
У зв`язку із тим, що на досудовому слідстві міра запобіжного заходу не обиралась, підстав для обрання міри запобіжного заходу в судовому засіданні не вбачається.
Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 474, 475 КПК України,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому звинуваченні за ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не застосовувати.
Речові докази по справі:
- автомобіль «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити на зберіганні Благовіщенського відділення Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області до набрання вироком законної сили;

- напівпричеп «VANHOOL», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який перебуває у складі автопоїзду з вантажним сідловим тягачем «Scania R 144 L», реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_8 , повернути володільцю - ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів 7249 (сім тисяч двісті сорок дев`ять) грн. 29 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Ульяновський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.
Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1