Житомирський апеляційний суд
Справа №287/63/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 190 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю
секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченої: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000255 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Ємільчинського районного суду Житомирської області від 09 листопада 2018 року, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Старі Велідники, Овруцького району Житомирської області, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України (в редакції від 05.04.2001 року та у діючій редакції КК України) до штрафу в розмірі 510 грн. Звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

- за ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції від 05.04.2001 року) до штрафу в розмірі 510 грн. Звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

- за ч. 1 ст.190 КК України до штрафу в розмірі 510 грн. Звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати пов`язані з проведенням судової експертизи в розмірі 196,56 грн.

Речові докази: пенсійну справу ОСОБА_7 передано до УПФУ в Ємільчинському районі, особову справу ОСОБА_7 передано до УПСЗН Олевської РДА, виписку із акту огляду МСЕК серії ЖИА №110544 від 10.11.2009 на ім`я ОСОБА_7 залишено в матеріалах кримінального провадження.

в с т а н о в и л а:

Як встановив суд, в жовтні 2009 року ОСОБА_7 , дізнавшись від ОСОБА_9 про можливість оформлення пільгової пенсії, як особі яка має інвалідність другої групи внаслідок захворювання, що пов`язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, використовуючи при цьому підроблені документи, вирішила підробити на себе такі документи для подальшого оформлення та отримання вказаної пенсії. У вказаний період часу обвинувачена, маючи на меті заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме державними коштами, домовилась із ОСОБА_9 про виготовлення на її ім`я, тобто підроблення документів, а саме «виписки із акту огляду МСЕК», «Довідки до акту огляду МСЕК» та «Експертного висновку медичної комісії», згідно яких вона мала являтися інвалідом другої групи внаслідок захворювання, що пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС, з метою їх подальшого використання при оформленні пільгової пенсії та соціальних виплат. Реалізовуючи свої злочинні наміри та діючи згідно домовленості у жовтні 2009 року, з метою підроблення офіційних документів обвинувачена ОСОБА_7 зустрілася з ОСОБА_9 якому надала свої документи, а саме паспорт громадянина України та картку фізичної особи платника податків, чим сприяла вчиненню злочину.

У свою чергу невстановлена особа у невстановлений час у період жовтня 2009 року, реалізуючи свої злочинні дії, направлені на підроблення документів, діючи в межах домовленості з ОСОБА_7 у невстановленому місці підробила бланк суворої звітності форми 157-1/О, тобто «Виписку із акту огляду МСЕК» серії ЖИА №110544, «Довідку до акту огляду МСЕК» тієї ж серії та номеру, які датувала 10.11.2009, рукописним текстом заповнила графи, вказавши, що ОСОБА_7 отримала інвалідність другої групи, що пов`язана з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС. Підробивши таким чином документи, а саме «Виписку із акту огляду МСЕК» серії ЖИА №110544 від 10.11.2009, «Довідку до акту огляду МСЕК» серії ЖИА №110544 від 10.11.2009, які видаються та посвідчуються установою і надають права, невстановлена особа в листопаді 2009 року з метою подальшого використання, передала їх ОСОБА_9 , який в свою чергу передав їх обвинуваченій, яка здійснила пособництво в підробленні документів.

Після цього, 26 січня 2010 року в денний час обвинувачена ОСОБА_7 з метою використання підробленого документу та подальшого заволодіння шахрайським шляхом чужим майном, а саме державними коштами, прибула до управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м. Олевськ, вул. Привокзальна, 5, для оформлення виплати компенсації, як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Знаходячись у вказаній установі ОСОБА_7 в числі інших документів подала працівникові управління копію «Довідки до акту огляду МСЕК» серії ЖИА №110544 від 10.11.2009, виписану начебто головним лікарем МСЕК №2 м. Житомира на її ім`я, згідно якої вона являлася інвалідом другої групи внаслідок захворювання, що пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС, використавши завідомо підроблений документ. З урахуванням поданих документів, в тому числі підробленої «Довідки до акту огляду МСЕК» серії ЖИА №110544 від 10.11.2009, управлінням праці та соціального захисту населення Олевської РДА ОСОБА_7 було виплачено пільги та компенсацію, як постраждалій внаслідок аварії на ЧАЕС першої категорії в розмірі 5431 грн. 77 коп.

Крім цього 01 березня 2010 року в денний час ОСОБА_7 з метою використання підробленого документу та подальшого заволодіння шахрайським шляхом чужим майном, а саме державними коштами, прибула до управління Пенсійного фонду України в Олевському районі, що знаходиться за адресою: м. Олевськ, вул. Свято-Миколаївська, 31 для оформлення пільгової пенсії, як особі, що має другу групу інвалідності внаслідок захворювання, що пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС. Знаходячись у вказаній установі ОСОБА_7 в числі інших документів також надала працівникові фонду, тобто використала завідомо підроблений документ, а саме «Виписку із акту огляду МСЕК» серії ЖИА №110544 від 10.11.2009, виписану начебто головним лікарем МСЕК №2 м. Житомира на її ім`я, згідно якої вона являлася інвалідом другої групи внаслідок захворювання, що пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС. З урахуванням поданих документів, в тому числі підробленої «Виписки із акту огляду МСЕК» серії ЖИА №110544 від 10.11.2009 управлінням Пенсійного фонду України в Олевському районі ОСОБА_7 було призначено пільгову пенсію, як особі яка являється інвалідом другої групи внаслідок захворювання, що пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС та в період з листопада 2009 року по вересень 2011 року виплачено державні кошти в загальній сумі 18330 грн. 42 коп., якими вона заволоділа шляхом обману.

Всього за період з листопада 2009 року по вересень 2011 року ОСОБА_7 шляхом обману заволоділа державними коштами в сумі 23762 грн. 19 коп.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та просить скасувати вирок суду призначивши новий розгляд в суді першої інстанції.

На його думку усі докази обвинувачення є недопустимими, оскільки досудове розслідування здійснено у відсутність заяви потерпілого, що суперечить вимогам ч.1 ст.190 КК України, з порушенням строків досудового розслідування, яке після повернення прокурору обвинувального акту не продовжувалось у встановленому порядку.

Зазначає, що судом не враховано, що процесуальні рішення приймались особою, яка не була включена до групи слідчих, заступником начальника СВ ОСОБА_10 , в матеріалах справи відсутні постанова слідчого про проведення виїмки особових справ з відділення Пенсійного фонду та Управління соціального захисту населення.

Вважає, що в суді не було доведено наявність в діях ОСОБА_7 прямого умислу на заволодіння чужим майном шляхом обману, співучасті у вчиненні злочину, а зокрема пособництві у підробленні документу.

Вирок суду не відповідає вимогам закону, оскільки судом не надано оцінку доказам обвинувачення з точки зору їх допустимості.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень обґрунтувавши це належним чином у вироку з посиланням на докази та надавши їм відповідну оцінку.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що на початку 2010 року до УПФУ в Олевському районі звернулася обвинувачена ОСОБА_7 з довідкою МСЕК, а через деякий час подала їй пакет документів: посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, копію експертного висновку, заяву про перерахунок пенсії.

Пізніше стало відомо, що довідка, виписка із акту огляду МСЕК подані до УПФУ ОСОБА_7 є підробленими.

Показання ОСОБА_11 щодо подачі ОСОБА_7 документів, які як пізніше з`ясувалося, були підробленими, підтвердили працівники УПФУ свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які також повідомили, що ОСОБА_7 після викриття, в подальшому повернула незаконно отримані кошти.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що у 2011 році, коли було виявлено недійсність довідки МСЕК наданої обвинуваченою ОСОБА_7 , нею досліджувалася пенсійна справа останньої. Робились запити у відповідні медичні установи про видачу обвинуваченій довідки МСЕК, експертного висновку. З відповідей на запити, стало відомо, що довідка МСЕК обвинуваченій ОСОБА_7 не видавалася. Працівниками УПФУ обвинувачену було запрошено до управління та повідомлено про фіктивність довідки і запропоновано повернути незаконно виплачені кошти. ОСОБА_7 , в короткий термін, внесла кошти, зайво виплачені їй.

Також, вина ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190; ч.5, ст. 27 ч.1 ст. 358; ч.3 ст.358 КК України підтверджується і іншими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Так, відповідно до протоколу виїмки від 06.10.2011 року начальник управління ПФУ в Олевському р-ні ОСОБА_17 добровільно видала слідчому прокуратури виписку із акту огляду МСЕК до довідки серії ЖИА №110544 гр. ОСОБА_7 .

Виїмка була проведена на підставі постанови слідчого прокуратури Олевського району від 06 жовтня 2011 року, згідно до положень чинного на той час процесуального закону, що спростовує доводи захисту про залишення судом без перевірки законності проведення цієї виїмки. (т. 2 а.п. 172, 194)

Відповідно до повідомлення голови Вінницької регіональної експертної комісії, від 10.11.2011 року, ОСОБА_7 не зверталася до комісії протягом 2009-2012 р., не проходила обстеження по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС. (т. 2 а.п. 174-175)

Згідно відповіді Житомирської обласної спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії по зв`язку з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС ОСОБА_7 заяв до комісії не подавала і експертного рішення не отримувала. (т. 2 а.п. 176-177)

Відповідно до повідомлення головного лікаря обласного центру медико-соціальної експертизи, ОСОБА_7 огляд в обласній МСЕК №2 не проходила, довідки до акту огляду МСЕК не отримувала. (т. 2 а.п. 178-179)

За повідомленням головного лікаря КУ Олевської ЦРЛ ОСОБА_18 документація для отримання інвалідності по захворюванню пов`язаному з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_7 не оформлялася. (т. 2 а.п. 181)

Згідно висновку судової експертизи (дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів) зображення відбитку печатки, штампу обласної МСЕК №2 Обласного центру медико-соціальної експертизи Управління охорони здоров`я Житомирської обласної державної адміністрації у виписці із акту огляду МСЕК до довідки серії ЖИА №110544, яка видана 10.11.2009 на ім`я ОСОБА_7 , зображення підпису в графі «Голова МСЕК» виписки із акту огляду МСЕК до довідки серії ЖИА №110544, яка видана 10.11.2009 на ім`я ОСОБА_7 , виконані безконтактним способом з використанням техніки, яка друкує струменевим способом (т.2 а.п. 186-191)

Згідно ксерокопії посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, яке знаходиться в дослідженій судом особовій справі по призначенню пільг та компенсацій ОСОБА_7 , слідує, що обвинувачена ОСОБА_7 26.01.2010 року отримала посвідчення і в цей же день звернулася із заявою до Олевського УПСЗН про продовження виплати компенсації 50% вартості продуктів харчування в зв`язку подовженням інвалідності по ст.20 п.14 Закону ЧАЕС. (Особова справа а.с. 1)

Відповідно до заяви про перерахунок пенсії, що знаходиться у пенсійній справі ОСОБА_7 , дослідженої у суді, ОСОБА_7 01.03.2010 року звернулася про перерахунок пенсії по інвалідності ІІ групи ЧАЕС. (Пенсійна справа а.с. 46)

Дані, що містяться у заявах ОСОБА_7 до Олевського УПСЗН, до ПФУ Олевського району повністю узгоджуються з показаннями обвинуваченої та свідків про звернення до вказаних установ із відповідними заявами та долученими до них виписки із акту огляду МСЕК та довідки акту огляду МСЕК.

Будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості доказів, які суд поклав в обґрунтування вироку колегія суддів не вбачає.

Доводи захисника про недопустимість акту огляду МСЕК серії ЖИА №110544 від 10.11.2009 року, особових справ з УПФУ в Олевському районі, УПСЗН Олевської РДА щодо ОСОБА_7 колегія суддів вважає безпідставними.

В матеріалах провадження є належні дані, що при отриманні досудовим слідством зазначених доказів не було порушено прав та свобод людини та здобуті вони не завдяки інформації отриманої внаслідок порушення таких прав та свобод.

Так, зокрема ці обставини підтверджуються процесуальними рішеннями слідчого про проведення виїмки від 06.10.2011 року та відповідною постановою слідчого від 06.10.2011 року, супровідними листами УПСЗН про надання слідству особової справи ОСОБА_7 від 17.09.2014 р., 15.05.2014 року та УПФУ від 24.09.2014 р., протоколом огляду слідчим пенсійної та особової справ ОСОБА_7 від 22.05.2014 року ((т.1 а.с. 42, 43, 73, т.2 а.с 182).

Ці докази відкривались стороні захисту при закінченні досудового розслідування, що підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування доданим до обвинувального акту складеного 16.06.2014 року згідно до якого зафіксовано проведення огляду слідчим цих доказів та протоколами про надання доступу до матеріалів від 16.06.2014 р. та 05.08.2014 року згідно з якими обвинувачена та захисник ознайомились з усіма матеріалами досудового розслідування та зауважень не висловлювали. (т.1 а.с. 125-128)

Доводи захисника про недопустимість цих доказів, оскільки постанова про визнання цих документів речовими доказами та приєднання їх до справи була винесене заступником начальника СВ ОСОБА_10 лише 04.02.2016 р. поза межами строку досудового розслідування на думку колегії суддів є хибними, оскільки зазначені документи, які відповідають критеріям визначеним у ст. 98 КПК України були отримані з дотриманням процесуального порядку (надані добровільно або вилучені), оглянуті слідчим, фактично долучені до справи та відкриті стороні захисту до завершення досудового розслідування та складання першого обвинувального акту від 16.06.2014 року.

З цих же підстав не може погодитись колегія суддів і з доводами апеляційної скарги про порушення строків досудового розслідування, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинуваченій, в межах строку досудового розслідування, а зокрема 16.06.2014 р. було оголошено про закінчення досудового розслідування та відкрито усі матеріали кримінального провадження.

Повернення судом обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, після призначення нового розгляду у суді першої інстанції, що мало місце у даному випадку, на думку колегії суддів не породжує обов`язку продовження строку досудового розслідування, оскільки лише зобов`язує прокурора усунути недоліки обвинувального акту, а можливість відновлення досудового розслідування після повернення обвинувального акту процесуальним законом не передбачена.

23.02.2016 р. заступник начальника СВ ОСОБА_19 , який відповідно до постанови від 22.11.2015 р. був включений до слідчої групи склав новий обвинувальний акт, який затвердив прокурор ОСОБА_20 , після чого він був направлений до суду, що узгоджується з вимогами п.6 ч.2 ст. 39 КПК України, а тому колегія суддів вважає, що ОСОБА_19 був наділений та вправі користуватися повноваженнями слідчого для складання нового обвинувального акту.

Доводи сторони захисту про незаконність проведення досудового розслідування, оскільки у справі відсутня заява потерпілого є хибними та суперечать вимогам ч.2 ст. 477 КПК України, оскільки шкода, внаслідок вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого п.3 ч.1ст. 190 КК України, у даному випадку, була завдана не близьким родичам, членам сім`ї обвинуваченої, тощо, а державі.

Оцінюючи докази у всій сукупності колегія суддів погоджується з висновками суду, що обвинувачена ОСОБА_7 надаючи паспорт, ідентифікаційний код сторонній особі, будучи обізнаною з порядком проходження обстеження, а зокрема з тим, що повинна сама проходити медичне обстеження, бути присутньою на засіданні комісії, діяла з прямим умислом і сприяла вчиненню злочину, умисел ОСОБА_7 був направлений на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства.

На думку колегії суддів, вказані докази в своїй сукупності підтверджують правильність висновків суду та спростовують також інші доводи апеляційної скарги захисника.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190; ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 3 ст.358 КК України та правильно кваліфікував її дії.

Покарання ОСОБА_7 призначено з дотриманням положень ст. 65 КК України.

Судом першої інстанції було враховано тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та наслідки, обставини, що пом`якшують її покарання добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують її покарання, характеризуючі дані про особу обвинуваченої, яка характеризується позитивно.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ємільчинського районного суду Житомирської області від 09 листопада 2018 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: