Справа № 369/42/19
Провадження №1-кп/369/120/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торецьк Донецької області, який має середньо-технічну освіту, одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні злочину предбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, за наступних обставин.

17.10.2018 близько 19 год. 20 хв. водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Mini Cooper», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався заднім ходом по центральному проїзду садового товариства «Воїн 2» в напрямку села Стоянка Києво-Святошинського району Київської області.

Рухаючись заднім ходом у вказаному напрямку, водій ОСОБА_7 , проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, не переконався, що не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка рухалася в попутному напрямку.
В наслідок наїзду пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому медіальної кісточки правої великогомілкової кістки без зміщення відломків, перелому основи 5ої плюснової кістки, перелому латеральної клиновидної кістки правої ступні зі зміщенням відломків, які в сукупності згідно висновку судово-медичного експерта № 366/Д від 28.11.2018 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 21 день.

В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п.: 1.5 (Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); 2.3 «б» (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі); 10.1 (Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху); 10.9 (Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

В судовому засіданні потерпілою ОСОБА_4 подано клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, оскільки обвинувачений примирився з нею та відшкодував завдані злочином збитки.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив суд задовольнити клопотання потерпілої та звільнити його від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою, у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Прокурор, представник потерпілої, захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання потерпілої не заперечували.

Вивчивши клопотання, вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов до висновку, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 підлягає закриттю, а він звільненню від кримінальної відповідальності, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані злочином збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно статті 12 Кримінального кодексу України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, є злочином невеликої тяжкості, вчинений з необережності.

Таким чином, ОСОБА_7 , який вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, примирився з потерпілою та відшкодував завдані злочином збитки, проти закриття відносно нього кримінального провадження за нереабілітуючих підстав не заперечує, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 46 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Доля речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 46 КК України, а також ч. 2 ст. 284 та ст. 288 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання потерпілої ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Речові докази: автомобіль «Mini Cooper» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який повернутий ОСОБА_7 залишити у його користуванні.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1