справа №190/1753/18
провадження №1-кп/176/92/19
В И Р О К
Іменем України

03 квітня 2019 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Саксагань П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не військовозобов`язаного, не маючого інвалідності, раніше судимого: 1) вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України; 2) вироком Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області від 30 серпня 2018 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, 3) вироком Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області від 11 лютого 2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 листопада 2018 року за №0001165 та 21 листопада 2018 року за №0001195,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи судимим вироком Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області від 30 серпня 2018 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, маючи не зняту і не погашену у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став, і знов, повторно, вчинив умисні корисливі злочини.

Так, ОСОБА_4 повторно 12 жовтня 2018 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь поєднаного з проникненням у житло, прийшов до будинку АДРЕСА_1 де діючи із корисних намірів, упевнився у відсутності можливих свідків очевидців і, усвідомлюючи що його дії носять таємний характер, шляхом віджиму скла вікна проник до приміщення вказаного будинку. Після чого таємно викрав із вказаної будівлі два металеві кута довжино по 1,5 метра (60x60 мм), вартістю 160,50 гривень кожен, та один металевий кут довжиною 1 метр (60x60 мм), вартістю 107 гривень, належні потерпілому ОСОБА_6 . У подальшому обвинувачений з місця скоєння кримінального правопорушення зник, звернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 428 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 повторно 11 листопада 2018 року приблизно о 09 годині 00 хвилин, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і звернення його свою користь, знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 за згодою власника домоволодіння ОСОБА_7 , діючи із корисних намірів, упевнившись у відсутності можливих свідків очевидців, та усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, шляхом вільного доступу, таємно викрав: металеву кувалду з дерев`яною рукояткою довжиною 70 см., вартістю 200 гривень, сокиру без рукоятки виготовлену з чорного металу, вартістю 150 гривень, металевий лом коричневого кольору, довжиною 50 см., вартістю 60 гривень, які знаходились у прихожій, що належать потерпілій ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, звернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 410 гривень.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні, за обставин викладених в обвинувальних актах, визнав повністю, щиро розкаявся. При цьому, скориставшись правом наданим статтею 63 Конституції України, відмовивсь давати покази щодо себе.

Також обвинувачений зазначив, що докази його вини добуті досудовим слідством визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому вказав, що у скоєному розкаюється, просив суворо не карати.

Визнання вини і пояснення ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину в скоєних кримінальних правопорушеннях, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку прокурора, який не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст.ст. 349, 394 ч. 2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише дослідженням характеризуючих даних стосовно обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, які ним не оспорюються та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення висунуте ОСОБА_4 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за:

- ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

- ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, згідно із вимогами статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покараннята виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який є неоднаразово судимим, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, що скоєні з корисливих мотивів, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щиросердне каяття, суд дійшов висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції частин статей, за якою кваліфіковані його діяння, із застосуванням частини четвертої статті 70 та частини першої статті 71 КК України.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідатиме цілям покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному проваджені не застосовувався. При цьому початок строку відбування ним покарання слід рахувати з моменту його затримання, а саме з 26 листопада 2018 року.

Судові витрати за провадженням відсутні.
Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.
На підставі ст. 100 КПК України, питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні необхідно вирішити таким чином:

- два металевих кута довжиною по 1,5 метра (60x60 мм) та один металевий кут довжиною 1 метр (60x60 мм), що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , слід залишити у власності останнього;

- металеву кувалду з дерев`яною рукояткою довжиною 70 см., металеву частину сокири, металевий лом коричневого кольору довжиною 50 см., що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , слід залишити у власності останньої.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК Українита призначити йому покарання за:

- ч. 2 ст. 185 КК України (епізод від 11 листопада 2018 року) у виді2 (двох) років позбавлення волі;
- ч. 3 ст. 185 КК України (епізод від 12 жовтня 2018 року) у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного у даному вироку за ч. 3 ст. 185 КК України (епізод від 12 жовтня 2018 року) більш суворим призначеним вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2019 року, призначити ОСОБА_4 покарання 3 (три) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2018 року та призначити ОСОБА_4 покарання 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом частково складання призначеного покарання за ч. 2 ст. 185 КК України (епізод від 11 листопада 2018 року)призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 26 листопада 2018 року.

На підставі ст. 100 КПК України, питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні вирішити таким чином:

- два металевих кута довжиною по 1,5 метра (60x60 мм) та один металевий кут довжиною 1 метр (60x60 мм), що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у власності останнього;

- металеву кувалду з дерев`яною рукояткою довжиною 70 см., металеву частину сокири, металевий лом коричневого кольору довжиною 50 см., що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити у власності останньої.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1