Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8597/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду м. Києва кримінальне провадження №0001445 від 09.04.2018 р. за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тростянець, Івано-Франковської області, українця, громадянина України, не працюючого, інвалід II- групи (за психічним захворюванням), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В :

09.04.2018 приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані неосудності, знаходився біля будинку за адресою: м. Київ, вул. Стеценка 1, де на лавочці біля під`їзду помітив ОСОБА_6 , поруч із якою лежав мобільний телефон «Samsung Galaxy STAR» моделі «GT-S528RWASEK», що належить їй.

Після цього ОСОБА_5 підійшов до вказаної лавочки, та діючи відкрито для потерпілої ОСОБА_7 , взяв у руки належний їй мобільний телефон «Samsung Galaxy STAR» моделі «GT-S528RWASEK». Потерпіла ОСОБА_8 помітила дії ОСОБА_5 та намагалася вирвати з його рук свій мобільний телефон, однак ОСОБА_5 наніс ОСОБА_8 декілька ударів по обличчю кулаком лівої руки, завдавши фізичного болю, тобто застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Після цього, подолавши опір потерпілої, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, таким чином відкрито викравши чуже майно, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 421 грн. 70 коп.

Суд, за результатами судового розгляду даного кримінального провадження, дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими в суді доказами, обсяг яких був визначений за погодженням з учасниками судового провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_5 дав показання, що не заперечує фактичні обставини та його дії як вони відображені в клопотанні прокурора. Однак, обставин через свій хворобливий стан не пам`ятає. Погоджується з доводами прокурора.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 повідомила, що 09.04.2018 року перебувала біля свого будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де саджала квіти, поруч біля неї лежав мобільний телефон, який належить їй. ОСОБА_5 помітила заздалегіть, так як він не зрозуміло себе поводив, але вона не звертала на нього уваги та продовжувала займатися своїми справами.

Після чого ОСОБА_5 підійшов до потерпілої та взяв її мобільний телефон, ОСОБА_7 помітила дії останнього та намагалася вирвати з його рук свій телефон, однак ОСОБА_5 наніс їй декілька ударів по обличчю.

Окрім показів потерпілого та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підтверджується наступними дослідженими в суді письмовими доказами.

Згідно протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 09.04.2018 року, потерпіла ОСОБА_7 повідомила про її пограбування.

Згідно протоколу огляду місця події від 09.04.2018 року, біля житлового будинку по АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung STAR».

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.04.2018 року, ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка її пограбувала.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 12-4/958 від 10.05.2018 на момент вчинення кримінального правопорушення вартість мобільного телефону складала 421 грн. 70 коп.

Згідно висновку судово- психіатричного експерта № 100 від 14.06.2018, у період часу, до якого відносяться правопорушення, у скоєнні яких ОСОБА_5 підозрюється (09.04.2018 р.), він виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Пропфшизофренії параноїдної (згідно з МКХ-10: F 20.6).

За своїм психічним станом у період часу, до якого відносяться правопорушення, у скоєнні якого ОСОБА_5 підозрюється (на період 09.04.2018 р.), він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У теперішній час ОСОБА_5 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Пропфшизофренії параноїдної (згідно з МКХ-10: F 20.6) і за своїм психічним станом на теперешній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_5 потребує призначення до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді примусової госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Як вбачається з наданих прокурором характеризуючих матеріалів на ОСОБА_5 , він раніше не судимий, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом хронічного психічного захворювання, на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд, дослідивши запропоновані учасниками процесу докази, прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Розглядаючи докази з точки зору їх допустимості, суд звертає увагу, що показання потерпілої отримано з дотриманням вимог КПК України, а тому вони є допустимими, також такі показання визнаються судом достовірними, вона була допитана безпосередньо в судовому засіданні стосовно обставин, які сприймала особисто, сумнівів у достовірності її показань у суду не виникло.

Належними і допустимими як джерела доказів є висновки проведених у справі судових експертиз та долучених документів, суд не вбачає порушення вимог КПК України під час їх отримання.

Суд, оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вияснивши в учасників процесу, чи всі докази вони подали на підтвердження своїх доказів чи можливо закінчувати судовий розгляд, отримавши у них підтвердження про подачу всіх доказів і можливість закінчувати судовий розгляд, керуючись вимогами ст. 26 КПК України про те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав в межах та у спосіб передбачений КПК України, суд прийшов до переконання про доведеність стороною обвинувачення факту вчинення ОСОБА_5 , в стані неосудності суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Окрім цього, ОСОБА_5 , в стані неосудності вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний із проникненням у житло.

Суд бере до уваги, що згідно статей 3, 25 Закону № 1489-ІІІ, а також пункту 5 принципу 18 додатка до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 18 лютого 1992 року № 46/119 «Захист осіб із психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», пацієнт і його представник мають право бути присутніми на будь-якому слуханні, брати в ньому участь та бути вислуханими.

Згідно пункту 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03 червня 2005 року суди повинні забезпечувати участь у судовому засіданні захисника та особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру (за винятком випадків, коли цьому перешкоджає характер її захворювання), або ж отримувати письмову відмову в разі її небажання бути присутньою. У разі участі особи в судовому засіданні при розгляді справи суду належить опитувати її про обставини вчинення суспільно небезпечного діяння та давати відповідну оцінку цим показанням з урахуванням інших зібраних у справі доказів.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_5 був присутнім в судовому засіданні, висловив свою позицію щодо питань, які розглядались судом, дав показання по суті обставин, які досліджувались.

За змістом положень КК України, законів від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» та від 19 листопада 1992 року № 2801-ХІІ «Основи законодавства України про охорону здоров`я» метою застосування примусових заходів медичного характеру і примусового лікування є: 1) вилікування чи поліпшення стану здоров`я осіб, названих у статтях 19, 20, 76, 93 та 96 КК; 2) запобігання вчиненню зазначеними особами нових суспільно небезпечних діянь (злочинів), відповідальність за які передбачена нормами КК України.

Враховуючи вищевказане, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру підлягає задоволенню. Суд прийшов до висновку, що з врахуванням характеру вчиненого діяння, даних про особу ОСОБА_5 , оцінених доказів в їх сукупності, обґрунтованим є висновок судово-психіатричної експертизи про застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням експертиз підлягають відшкодуванню за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 93-94 КК України, ст.ст. 512-513 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення суспільно-небезпечних діянь, які підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Згідно ст.124 КПК України процесуальні витрати віднести на рахунок держави.

Згідно ст.100 КПК України, речовий доказ мобільний телефон марки «Samsung STAR» моделі «GT-S528RWASEK», який повернутий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити у її володінні, як законного власника.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1