Справа № 1016/1888/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підсудного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Бородянка кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орлянка Сакського району Автономної Республіки Крим, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України,

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів за таких обставин.

Восени 2011 року, точної дати та часу слідством не встановлено, в с. Княжа Криниця Монастирищенського району Черкаської області, поблизу місцевих ставків, ОСОБА_4 незаконно придбав рослини коноплі, а саме зірвав близько 15-ти дикоростучих рослин коноплі, після чого поклав їх до покинутого будинку у тому ж населеному пункті, де зберігав до грудня 2011 року, доки вони висохли. Після цього ОСОБА_4 на громадському транспорті перевіз висушені рослини коноплі з с. Княжа Криниця Монастирищенського району Черкаської області до місця свого тимчасового проживання в АДРЕСА_3 , де в подальшому виготовив наркотичний засіб, а саме - подрібнив рослини коноплі за допомогою сита на дрібні частини, в результаті чого вони стали придатні для вживання шляхом куріння, та продовжував їх зберігати у спальній кімнаті будинку для власного вживання без мети збуту.

13 лютого 2012 року, близько 17-ої години, під час огляду тимчасового місця проживання ОСОБА_4 , що розташоване в АДРЕСА_3 , працівниками міліції в спальній кімнаті будинку було виявлено та вилучено паперовий згорток, обрізану пляшку об`ємом 0,5 л, полімерне відро та сито, заповнені подрібненими рослинами коноплі, які згідно висновку експерта №270/х від 23 лютого 2012 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса виявленого наркотичного засобу (канабісу) в перерахунку на суху речовину становить 258,95 грама, що згідно списку №1 "Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено", таблиці №1 "Про затвердження невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які перебувають у незаконному обігу", затвердженої Наказом МОЗ України №188 від 01 серпня 2000 року та затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 не являється великими розмірами наркотичних засобів.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями, які виразилися у незаконному придбанні, перевезенні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України.

13 лютого 2012 року, близько 16-ої години, точного часу слідством не встановлено, в АДРЕСА_3 ОСОБА_4 з метою збуту наркотичних засобів незаконно збув, а саме пригостив подрібненими рослинами коноплі (висушеним канабісом), які незаконно зберігав у спальній кімнаті будинку за місцем свого тимчасового проживання, якою саме масою слідством встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 . Згідно списку №1 "Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено", наказу МОЗ України №188 від 01 серпня 2000 року, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770, канабіс - є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Таким чином, своїми умисними, злочинними діями, які виразилися у незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 КК України, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України.

13 лютого 2012 року, близько 16-ої години, точного часу слідством встановити не представилось можливим, в АДРЕСА_3 ОСОБА_4 після збуту особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу ОСОБА_6 надав останньому спальну кімнату будинку за місцем свого тимчасового проживання для вживання наркотичного засобу. Після цього ОСОБА_6 з дозволу ОСОБА_4 незаконно вжив шляхом куріння у вищевказаній кімнаті будинку особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.

Таким чином, своїми умисними, злочинними діями, які виразилися у наданні приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.317 КК України.

За постановою Макарівського районного суду Київської області від 26 грудня 2013 року підсудному ОСОБА_4 було змінено запобіжний захід з підписки про невиїзд на тримання під вартою, було оголошено розшук ОСОБА_4 і на час розшуку підсудного провадження у справі було зупинено.

За постановою Макарівського районного суду Київської області від 21 січня 2015 року провадження у справі було відновлено.

09 квітня 2015 року головою Апеляційного суду Київської області підсудність даної справи була визначена Бородянському районному суду.

За постановою Бородянського районного суду Київської області від 28 квітня 2015 року на час розшуку підсудного ОСОБА_4 розгляд справи було зупинено.

Згідно з повідомленням Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області № 8585/109/1007/08-2018 від 27 вересня 2018 року підсудний ОСОБА_4 затриманий і знаходиться під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор".

За постановою Бородянського районного суду Київської області від 27 вересня 2018 року провадження по кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, було відновлено.

На даний час з 27 вересня 2018 року підсудний ОСОБА_4 утримується під вартою на підставі постанови Макарівського районного суду Київської області від 26 грудня 2013 року, прийнятої за правилами Кримінально-процесуального кодексу України (1960 року), без визначення строків тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження обраного відносно підсудного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за правилами глави 18 КПК України (2012 року) в межах двох місяців. Клопотання обґрунтовувала тим, що підсудний ОСОБА_4 тривалий час ухилявся від суду, знаходився в розшуку, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а тому жодні більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належну процесуальну поведінку.

Вислухавши думки захисника адвоката ОСОБА_5 і підсудного ОСОБА_4 , які заперечували проти продовження тримання підсудного під вартою і просили обрати підсудному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оглянувши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст.3 КПК України (1960 року), при провадженні в кримінальній справі застосовується кримінально-процесуальний закон, який діє, відповідно, під час дізнання, досудового слідства або судового розгляду справи.

Відповідно до ч.11 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України (2012 року), кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанцій і Верховним судом України в порядку, який діяв до набрання чинності цим Кодексом, а тому кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, розглядається за правилами КПК України (1960 року).

Водночас, відповідно до ч.1 ст.197 КПК України (2012 року), строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, що не було передбачено для стадії судового розгляду в КПК України (1960 року), і таким чином вимоги КПК України (1960 року) погіршують становище підсудного ОСОБА_4 в тій частині, що обраний йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не містить визначеного терміну тримання під вартою.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, тримання під вартою без відповідного судового рішення, особливо протягом періоду після закінчення слідства та до початку судового розгляду, а також на підставі судових рішень, винесених на стадії судового розгляду, які не містять визначених строків подальшого тримання під вартою, суперечить вимогам статті 5 Конвенції (пункт 98 рішення від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України"). Такий підхід узгоджується з метою статті 5 Конвенції, що полягає у запобіганні свавільному чи не виправданому позбавленню свободи (пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини від 03 жовтня 2006 року у справі "МакКей проти Сполученого Королівства".

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України (2012 року), тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Оцінюючи викладене, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає, що тяжкість і обставини злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу підсудного, який постійної роботи на має, тривалий час перебував у розшуку, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підсудний ОСОБА_4 може переховуватися від суду та вчиняти інші злочини, впливати на свідків, і застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту, є недостатнім, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і продовжити обраний відносно підсудного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах двох місяців.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України (2012 року), суд вважає за необхідне визначити підсудному ОСОБА_4 розмір застави.
З урахуванням обставин злочинів, майнового стану ОСОБА_4 та ризиків, передбачених ст.177 КПК України (2012 року), необхідно визначити заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 70 тис. 480 гривень.
Також враховуючи, що застава може бути внесена у будь-який момент, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України (2012 року), підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної в цій постанові, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.148, 149, 150, 155, 156 КПК України (1960 року), ч.11 Перехідних положень КПК України (2012 року), ст.176, 177, 178, 183, 197, 199, 205, 331 КПК України (2012 року), суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити відносно підсудного ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 08 січня 2019 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 70 480 (сімдесят тисяч чотириста вісімдесят) гривень, що може бути внесена протягом дії постанови як самим ОСОБА_4 , так і іншою фізичною або юридичною особою на спеціальний рахунок.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місцяроботи.
Визначити термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, до 08 січня 2019 року.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на спеціальний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи "Київський слідчий ізолятор".
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, які він зобов`язаний виконувати з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, застава звертається в дохід держави.
Постанова оскарженню не підлягає.

Копії постанови негайно після її проголошення вручити сторонам.

Головуючий-суддяОСОБА_7