н/п 1-кс/640/6185/19
"15" травня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваних - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників підозрюваних - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що на початку червня 2018 ОСОБА_5 діючи умисно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи за рахунок заволодіння чужим майном шляхом обману, із здійсненням незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки, вступив у попередню змову з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 та розробив злочинний план систематичного вчинення кримінальних правопорушень, внаслідок чого забезпечили можливість його реалізації, шляхом придбання валідатора, вивчення будови та технічних характеристик валідатора, виготовлення грошових купюр номіналом 500 та 200 гривень, які призначені для технічного обману валідатора та багаторазового поповнення рахунку, за допомогою терміналів самообслуговування АТ КБ «Приватбанк», без фактичного внесення готівки, пошук, придбання у невстановлених осіб пластикових платіжних карток ПАТ КБ «Приватбанк», оформлених на підставних осіб - клієнтів АТ КБ «Приватбанк» та інших банківських установ, та отримання засобів керування ними із метою здійснення операцій із заволодіння коштами ПАТ КБ «Приватбанк», звернення їх на свою користь шляхом формування завідомо неправдивих платіжних доручень на перерахування коштів на підконтрольні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 рахунки, відкриті на підставних осіб з їх подальшим переведенням у готівку.
Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 у період часу з 20.06.2018 до 18.11.2018, вчинили кримінальні правопорушення на території Харківської та інших областей України, шляхом неодноразового внесення в валідатор терміналів самообслуговування ПАТ КБ «Приватбанк» вищевказаних спеціальних імітаційних засобів, надаючи таким чином ряд хибних команд з внесення готівкових коштів в купюро приймач відповідного терміналу самообслуговування, без фактичного внесення готівки, чим створювали платіжні доручення, які містили в собі завідомо неправдиві відомості щодо здійснення банківських операцій в інтересах клієнта, на підставі внесеної в термінал готівки, внаслідок чого були проведені транзакції з поповнення, підконтрольних останнім, карткових рахунків. Внаслідок вказаних противоправних дій підозрювані ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , заволоділи грошовими коштами ПАТ КБ «Приватбанк» на загальну суму 3521000.
Строк досудового розслідування спливає 18.05.2019. Однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки слідчому, внаслідок особливої складності провадження, необхідний додатковий строк для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду.
Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти продовження строку досудового розслідування, вказуючи на бездіяльність органу досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні та відсутність доказів обґрунтованої підозри.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти продовження строку досудового розслідування, зазначають про відсутність доказів винуватості підозрюваних та відсутність перешкод для закінчення досудового розслідування.
Захисник підозрюваного ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 заперечував проти продовження строку досудового розслідування.
Слідчий суддя, вислухавши думки сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали, встановив наступне.
19.11.2018 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.
31.01.2019 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.
05.02.2019 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України
07.03.2019 ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 361, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 361 КК України.
Сторона обвинувачення посилається на наступні докази, які на їх думку, свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: протоколи допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; протоколи обшуків від 18.11.2018, 19.11.2018, 31.01.2019; протоколи огляду предметів та документів від 19.11.2018, 20.11.2018, 04.02.2019; протокол огляду місця події від 18.11.2018; висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи №387 від 15.01.2019 та №851 від 25.02.2019; висновками судово-технічних експертиз відео-звукозапису №13/26СЕ-19 від 22.02.2019, №13/25 СЕ -19 від 21.02.2019, №13/27 СЕ -19 від 25.02.2019.
Відповідно до ч. 1 ст. 295-1 КПК України, у випадках, передбачених ст. 294 КПК України, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 абзацу третього частини першої статті 219 КПК України, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктом 3 частини 3 статті 219 КПК України, а саме: до дев`яти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з Генеральним прокурором чи його заступником.
Відповідно до ч. 4 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до дев`яти місяців - внаслідок особливої складності провадження.
Конституційний Суд України в рішенні у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого від 30.01.2003 вказав, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Обов`язковість урахування цілого ряду конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність вироблення Європейським судом з прав людини переліку взаємопов`язаних критеріїв. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини розумність тривалості провадження повинна визначатись з урахуванням відповідних обставин справи та з огляду на такі критерії, як, зокрема, складність справи, поведінка учасників кримінального провадження. (рішення у справах «Олексій Бугайов проти України», «Юрій Іванов проти України»).
На даний час завершити досудове розслідування не представляється можливим, у зв`язку з тим, що необхідно провести слідчі дії, а саме: отримати висновки, призначених судових комп`ютерно-технічних експертиз, судово-економічної експертизи, експертизи документів - купюри, яка була вилучена у ОСОБА_10 , отримати висновок перевірки спеціаліста Держаудитслужби щодо документального підтвердження і точного визначення сум нестач грошових коштів в терміналах самообслуговування АТ «КБ ПриватБанк», встановити та допитати як свідків осіб, платіжні картки, яких були незаконно поповнені ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , отримати з УОТЗ ГУНП в Харківській області довідку про аналіз інформації про місцеперебування відповідних абонентів з метою встановлення місця знаходження осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, виконати вимоги ст. 290 КПК України, ознайомити підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з матеріалами кримінального провадження, скласти обвинувальний акт, вручити його та реєстр матеріалів досудового розслідування підозрюваним ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також передати обвинувальний акт до суду.
Вищевказані слідчі дії є необхідними для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, а саме дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 дій, які інкримінуються їм як злочинні, надання їм належної правової оцінки, проведення інших слідчих та процесуальних дій.
У рішенні по справі «Шиянов проти України» від 02.06.2016 Європейський суд з прав людини вказав, що вимоги щодо проведення розслідування не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Іншими словами, державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, висновки судових експертиз та інше.
Так, прокурором в судовому засіданні було доведено те, що вказані в клопотанні дії не могли бути виконані в строк, передбачений ст. 219 КПК України, оскільки органами досудового розслідування, внаслідок особливої складності провадження, станом на час звернення до суду не отримані висновки вищевказаних судових експертиз від експертних установ, без отримання яких неможливо належним чином дослідити обставини вчиненого кримінального правопорушення, надати належну кваліфікацію діям підозрюваних, повідомити остаточну підозру, дослідити наявні докази у їх сукупності та надати їм відповідну правову оцінку. В залежності від результатів висновків експертиз будуть проведені відповідні процесуальні та слідчі дії, які є обов`язковими та без виконання яких не можливо завершити досудове розслідування.
На підставі наведеного, керуючись ст. 219, 294, 295-1, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1