Провадження №1-кп/761/1428/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0012701 від 27 жовтня 2017 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Летичів, Летичівського р-ну, Хмельницької обл., українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого не офіційно, має на утриманні малолітню дитину та дружину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

26 жовтня 2017 року, приблизно о 20 годині 53 хвилини, водій ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем «СІТROEN ВЕRLINGO» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Січових Стрільців зі сторони вул. Гоголівської у напрямку вул. Чорновола та наближався до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований навпроти будинку № 68 по вул. Січових Стрільців у м. Києві.

Грубо порушуючи вимоги п. п. 2.3 «б», 18.1 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_3 проявив неуважність до дорожньої обстановки, не відреагував на зміну дорожньої обстановки, приближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходився пішохід, не зменшив швидкість та не зупинив керований ним автомобіль, щоб надати дорогу пішоходу та, продовжуючи рух, виїхав на нерегульований пішохідний перехід, по якому в цей час справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля «СІТROEN ВЕRLINGO», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався пішохід ОСОБА_6 .

Внаслідок проявленої необережності водієм ОСОБА_3 та порушення ним правил безпеки дорожнього руху визначених ПДР України, передньою частиною автомобіля «СІТROEN ВЕRLINGO», д.н.з. НОМЕР_1 , відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який отримав тілесні ушкодження у виді закритої травми лівого плеча: вивих голівки плечової кістки, перелом великого горбка зі зміщенням кісткових уламків, пошкодження переднє-нижнього відділу гленоїдальної губи, пошкодження сухожилку ротаційної манжети плеча; травми лівого колінного суглобу: крайовий перелом латерального мищелка великогомілкової кістки, горизонтальний розрив латерального меніска колінного суглобу, контузія зовнішніх відділів медіального відростку великогомілкової кістки та задніх відділів латерального відростку стегнової кістки, синовііт, гемартроз, забійної рани.

Згідно висновків судово-медичних експертиз № 134/Е та № 393/Е, виявлені тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеню тяжкості.

Під час керування транспортним засобом водій автомобіля «СІТROEN ВЕRLINGO», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 порушив п. п. 2.3 «б», 18.1 Правил дорожнього руху України:

-п. 2.3 «б»: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі;

-18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, а саме те, що 26 жовтня 2017 року, увечорі, рухався з вул.Пимоненка по вул.Січових Стрільців на автомобілі «Сітроен», при цьому він вчасно не загальмував перед пішохдіним переходом, оскільки його засліпило світло зутрічного автомобіля. Коли вже побачив пішохода, то розпочав гальмувати, однак наїзду на пішохода уникнути не вдалось. Після наїзду він посадив пішохода до свого автомобіля та надав можливу допомогу до приїзду «швидкої». У вчиненому щиро розкаявся та просив суд не застосовувати найсуворіше покарання.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесін ушкодження.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні малолітню дитину та дружину, працює не офіційно, за місцем проживання характеризується позитивно, під наглядом у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак рахується несудими у силу ст. 89 КК України.

У відповідності до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 слід визнати його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі. Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних властивостей обвинуваченого, зокрема його віку, стану здоров`я, способу життя, а саме те, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину та дружину, за місцем проживання характеризується позитивно, та обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом у відповідності до ст. 76 КК України обов`язків.

При цьому суд вбачає підстави для призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст. 286 КК України без позбавлення права керування транспортним засобом на визначений законом строк, оскільки останній за матеріалами провадження характеризується з позитивної сторони, при цьому має на утриманні малолітню дитину та дружину, яка перебуває у декретній відпустці, у зв`язку із чим, у випадку позбавлення останнього права керування, засуджений буде позбавлений об`єктивної можливості утримувати себе та піклуватись про осіб, які перебувають на його утриманні.

Судові витрати підлягають стягненню з винної особи на користь держави.

Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні не обирався, цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 1 (один) рік, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: автомобіль «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_1 , приєднаний до матеріалів кримінального провадження постановою слідчого про приєднання предметів як речових доказів від 27 жовтня 2017 року, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 залишити у володінні ОСОБА_3 .

Речовий доказ: компакт-диск з відеозаписом обставин ДТП, приєднаний до матеріалів кримінального провадження постановою слідчого про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 28 жовтня 2017 року залишити зберігатись у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на проведення судово-медичних експертиз на загальну суму 3 771 (три тисячі сімсот сімдесят одна) гривня 60 копійок.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1