Ухвала
Іменем України

19 листопада 2018 року

м. Київ
справа № 757/67239/17-к
провадження № 51-9836 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5

на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2018 року.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року задоволено клопотання Заступника начальника управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про здійснення спеціального досудового розслідування

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003127 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 і ч. 5

ст. 191, ч. 4 ст. 28 і ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України. Надано дозвіл

на здійснення спеціального досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні.
На вказане судове рішення захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах

ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу. Проте ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2018 року у відкритті провадження за цією скаргою відмовлено.
У касаційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, порушення принципу рівності сторін, оскільки ст. 309 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) передбачено можливість апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про відмову у наданні дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, посилаючись при цьому на Конституцію України, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу

про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Крім того у Рішенні Європейського суду з прав людини від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» (заява № 23436/03) зазначено, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.
Як убачається з касаційної скарги та доданої копії оскаржуваного судового рішення, суддя-доповідач, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересахОСОБА_5 , зазначив, що положеннями

ст. 309, ч. 3 ст. 392 КПК визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, в тому числі й про відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування (п. 12 ч. 1 ст. 309 КПК). Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Проте оскаржувана ухвала слідчого судді, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування, не входить до переліку ухвал, передбачених ст. 309 КПК, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку, а тому рішення судді суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження є законним та обґрунтованим. З таким рішенням апеляційного суду колегія суддів касаційної інстанції погоджується.
При цьому, посилання у касаційній скарзі на рішення Європейського суду з прав людини щодо забезпечення права на ефективний засіб правового захисту, доступу

до суду та принципу рівності сторін не вказують на порушення такого права захисника, оскільки діючим процесуальним законом чітко визначено порядок оскарження рішень слідчого судді, а також не спростовують правильності застосування судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону.
Оскільки з касаційної скарги захисника ОСОБА_4 , доданих до неї копій судових рішень та інших документів не вбачається підстав для задоволення касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що необхідно відмовити

у відкритті касаційного провадження.
Беручи до уваги викладене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2018 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3