Справа № 640/2593/19
н/п 1-кс/640/1919/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2019 р. Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_2 , про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000162 від 03.02.2019, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:

04.02.2019 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене з прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області юристом 1 класу ОСОБА_3 , в якому слідчий просить накласти арешт на автомобіль "ЗАЗ 1102" р.н. НОМЕР_1 , який належить згідно довіреності № 1378 ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження. Зберігання автомобіля "ЗАЗ 1102" р.н. НОМЕР_1 , здійснювати на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Гвардійська, 31.

Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 02.02.2019, приблизно о 08:00 год., в Чугуївському районі на автодорозі Київ-Харків-Довжанський, в районі 524 км. +500, в напрямку м. Харкова рухався автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який виїхав за межі проїжджої частини вправо по ходу свого руху, де зіткнувся із стоячим автомобілем «ЗАЗ 1102» р.н. НОМЕР_1 , та скоїв наїзд на пішоходів, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , внаслідок чого пішохід ОСОБА_6 загинула на місці, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були доставлені у МКЛШНМД ім. проф. ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями різного ступеня тяжкості.

Слідчий зазначає, що 02.02.2019 о 12:00 год. на вищезазначеній ділянці дороги, старшим слідчим СУ ГУ Національної поліції України в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_2 був оглянутий та вилучений автомобіль "ЗАЗ 1102" р.н. НОМЕР_1 , який стояв за межами проїжджої частини та з яким стався контакт автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI.

Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI" р.н. НОМЕР_2 є речовим доказом.

Слідчий вказує, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ автомобіль «ЗАЗ 1102» р.н. НОМЕР_3 належить ОСОБА_10 , мешкає: АДРЕСА_2 . Відповідно до довіреності № 1378 фактично власником автомобіля "ЗАЗ 1102" р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Автомобіль "ЗАЗ 1102" р.н. НОМЕР_1 внаслідок ДТП отримав повну деформацію кузову.

Орган досудового розслідування вважає, що на даний час виникла необхідність у арешті "ЗАЗ 1102" р.н. НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів.

Слідчий про день та час розгляду клопотання повідомлений своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з`явився. 05.02.2019 старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_2 подав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглянути клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримав. Крім того до вказаної заяви слідчий просив долучити до матеріалів клопотання рапорт, в якому вказав, що ним в телефонному режимі було повідомлено ОСОБА_4 , яка є власником автомобіля "ЗАЗ 1102" р.н. НОМЕР_1 , про розгляд клопотання про арешт майна, а саме вказаного автомобіля, на що остання повідомила, що на засідання до Київського районного суду м. Харкова не з`явиться.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника автомобіля та слідчого.

Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 03.02.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучений відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.02.2019, автомобіль "ЗАЗ 1102" р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику транспортного засобу - автомобіля ЗАЗ 1102" р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ремонтування, користування, розпорядження та відчуження зазначеного транспортного засобу до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_2 , про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000162 від 03.02.2019, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль "ЗАЗ 1102" р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання арештованого майна визначити майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Гвардійська, 31.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1