Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
21.02.19 386/1258/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
підозрюваної ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючої директором Торговицького ПТУ № 30, є депутатом Новоархангельської районної ради, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, мешканки АДРЕСА_1 ,
за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України
в с т а н о в и в :

До Новоархангельського районного суду Кіровоградської області 10.01.2019 року за підсудністю з Кропивницького апеляційного суду надійшло клопотання начальника Голованівського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України у звязку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Прокурор в клопотанні зазначив, що ОСОБА_4 , наказом заступника Міністра освіти і науки України №629-к від 08.12.2014, , за результатами конкурсного відбору, з 15.12.2014 призначено директором Професійно-технічного училища №30 с. Торговиця Новоархангелького району Кіровоградської області. Відповідно до вказаного контракту, ОСОБА_4 , як керівник навчального закладу має право: у межах своєї компетенції видавати накази, розпорядження і доручення, що є обов`язковими для виконання усіма працівниками навчального закладу; приймати на роботу та звільняти з роботи працівників у встановленому порядку, заохочувати та накладати на них стягнення, вивчати та розподіляти між ними обов`язки; контролювати якість роботи працівників навчального закладу, якість навчання, організації навчально-виробничої, виховної та культурно-масової роботи, стану фізичного виховання і здоров`я працівників, учнів (слухачів).

Разом з цим, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді директора ПТУ №30, являючись службовою особою, відповідальною за організацію роботи даного закладу, наділеною організаційно-розпорядчими обов`язками координувати та контролювати діяльність підлеглих, з особистих мотивів, через помсту та особисті неприязні відносини вирішила звільнити з посади юрисконсульта ОСОБА_5 у зв`язку із наявними між нею та ОСОБА_5 особистими неприязними відносинами, що виникли у зв`язку із неодноразовим зверненням ОСОБА_5 до різних державних установ з приводу некомпетентності директора ОСОБА_4 та вчинення останньою протиправних дій відносно ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний план, діючи з особистих неприязних мотивів у бажанні звільнити юрисконсульта ОСОБА_6 із займаної посади вказаного навчального закладу, директором ОСОБА_4 30.10.2015 видано наказ №79 «Про зміни в штатному розписі», яким виведено із штатного розпису посаду юрисконсульта, на якій працювала ОСОБА_5 .

У подальшому, 16.11.2015 р. ОСОБА_4 , переслідуючи мету незаконного звільнення з роботи юрисконсульта ОСОБА_5 , за власною ініціативою, надала вказівку ОСОБА_7 , яка являється членом комісії по перевірці відпрацювання робочого часу працівниками училища, що була створена відповідно до наказу №83 від 17.08.2015, виданого директором ПТУ №30 ОСОБА_4 , перевірити наявність юрисконсульта ОСОБА_5 на робочому місці. У свою чергу, ОСОБА_7 , не усвідомлюючи злочинний намір ОСОБА_4 , здійснивши перевірку, виявила відсутність ОСОБА_5 на робочому місці з 08.00 год. по 08.10 год. 16.11.2015, про що склала акт перевірки відпрацювання робочого часу працівниками ПТУ №30 та доповідну записку про відсутність ОСОБА_5 на робочому місці та на території навчального закладу, розташованого за адресою: вул. Сірка, 42, с. Торговиця Новоархангельського району Кіровоградської області, які надала на підпис голові комісії та іншим членам, що не були присутні під час перевірки.

Згодом, 25.11.2015 близько 14.45 год. ОСОБА_4 , переслідуючи мету незаконного звільнення з роботи юрисконсульта ОСОБА_5 , за власною ініціативою, надала вказівку ОСОБА_7 перевірити наявність юрисконсульта ОСОБА_5 на робочому місці. ОСОБА_7 , не усвідомлюючи злочинний намір ОСОБА_4 , здійснивши перевірку, виявила відсутність ОСОБА_5 на робочому місці з 14.45 год. по 15.20 год. 25.11.2015, про що склала акт перевірки відпрацювання робочого часу працівниками ПТУ №30 та доповідну записку про відсутність ОСОБА_5 на робочому місці та на території навчального закладу, розташованого за адресою: вул. Сірка, 42, с. Торговиця Новоархангельського району Кіровоградської області, які надала на підпис голові комісії та іншим членам, що не були присутні під час перевірки.

Достовірно знаючи, що зазначені акти складено з порушенням вимог законодавства України, директором навчального закладу ОСОБА_4 на підставі вказаних актів та доповідних записок про відсутність ОСОБА_5 на робочому місці, складених членом комісії по перевірці відпрацювання робочого часу працівниками училища ОСОБА_7 , на власний розсуд, не даючи об`єктивної їм оцінки, без врахування пояснень ОСОБА_5 щодо її присутності на робочому місці, не дотримуючи балансу інтересів сторін у трудових відносинах, проявляючи до ОСОБА_5 негативне та ганебне ставлення, переслідуючи особисті неприязні відносини, з метою подальшого звільнення останньої, видано наказ №133 від 27.11.2015, яким юрисконсульта ОСОБА_5 притягнуто до дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

У подальшому, 16.12.2015 року ОСОБА_4 , переслідуючи мету незаконного звільнення з роботи юрисконсульта ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що остання перебуває у Новоархангельському районному суді Кіровоградської області та приймає участь у розгляді справи № 394/1288/15-ц в якості позивача про скасування незаконних наказів ОСОБА_4 , про що остання її повідомила, за власною ініціативою, з метою надання видимості законності своїх дій, усвідомлюючи, що ОСОБА_5 правомірно відсутня на робочому місці у зв`язку із участю в судовому процесі, надала вказівку ОСОБА_7 перевірити наявність юрисконсульта ОСОБА_5 на робочому місці. ОСОБА_7 , не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_4 , здійснивши перевірку, виявила відсутність ОСОБА_5 на робочому місці з 12.00 год. по 13.30 год. та з 14.50 год. по 15.30 год. 16.12.2015, про що нею складено акт перевірки відпрацювання робочого часу працівниками ПТУ №30 та доповідну записку про відсутність ОСОБА_5 на робочому місці та на території навчального закладу, розташованого за адресою: вул. Сірка, 42, с. Торговиця Новоархангельського району Кіровоградської області, яку надано на підпис голові комісії та іншим членам, які не були присутні під час перевірки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне звільнення ОСОБА_5 з особистих мотивів, 16.12.2015 директор ПТУ №30 ОСОБА_4 , грубо порушуючи норми трудового законодавства, у порушення положень ч. 1 ст. 43 КЗпП України щодо розірвання трудового договору з працівником лише за попередньою згодою виробничого органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, проявивши упередженість до ОСОБА_5 , без законних на те підстав, видала наказ №88 «Про звільнення ОСОБА_5 з посади юрисконсульта з 16 грудня 2015 року на підставі п. З ст. 40 КЗпП України», у зв`язку з неодноразовим порушенням трудової дисципліни. Цього ж дня, тобто 16.12.2015 о 16.41 год. ОСОБА_4 , не ознайомивши ОСОБА_5 з наказом про звільнення з посади юрисконсульта навчального закладу, у порушення вимог ст. 47 КЗпП України, надіслала останній електронне повідомлення №000004 про те, що її трудова книга вислана поштою за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_2 .

З урахуванням допущених порушень вимог чинного законодавства ОСОБА_8 , ОСОБА_5 звернулась до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою про скасування наказів директора ПТУ №30 с. Торговиця - ОСОБА_4 , визнання неправомірними дій останньої, стягнення середнього заробітку, різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 21.10.2016 позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково та скасовано незаконні накази директора ПТУ №30 від 27.11.2015 №133 «Про накладання дисциплінарного стягнення на юрисконсульта ОСОБА_5 » та від 16.12.2015 №88 «Про звільнення ОСОБА_5 ».

Також, вказаним рішенням суду зобов`язано директора ПТУ №30 - ОСОБА_4 поновити ОСОБА_5 на посаді юрисконсульта даного ПТУ. При цьому, з ПТУ №30 стягнуто на користь ОСОБА_5 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до наказу №66 від 23.12.2016, виданого директором ПТУ №30 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 поновлено на посаді юрисконсульта з 17.12.2017 на підставі рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 21.10.2016 року.

Дії підозрюваної органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 172 КК України як грубе порушення законодавства про працю, тобто незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів.
До клопотання прокурора додана письмова згода ОСОБА_4 на звільнення від кримінальної відповідальності.
Відповідно до вимог ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право закрити провадження у випадках встановлення підстав для, передбачених ч.2 ст. 284 КПК України, зокрема, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Дана позиція узгоджується з вимогами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права особи на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Коли судом встановлена необґрунтованість клопотання прокурора суд відмовляє у його задоволенні і повертає прокурору.
Статтею 286 КПК України передбачено, що встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його суду.
Перед направленням клопотання до суду прокурор зобов`язаний ознайомити з ним потерпілого та з`ясувати його думку щодо можливості звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності.
У ст. 287 КПК України докладно перераховані відомості, які мають бути зазначені в клопотанні прокурора про звільнення від відповідальності і закриття кримінального провадження. Цей перелік стосується всіх випадків звільнення особи від кримінальної відповідальності і конкретний зміст клопотання прокурора залежить від тих чи інших підстав та умов звільнення і закриття справи.
Розгляд клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності в суді здійснюється в присутності сторін. Закон зобов`язує суд з`ясувати думку потерпілого про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності з підстав зазначених у КК України та ст.ст. 285, 286 КПК України і врахувати її при прийнятті рішення.
У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав вищевказане клопотання, просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки з часу вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення у 2015 році до теперішнього часу минуло понад два роки, ОСОБА_4 вчинила злочин невеликої тяжкості і у відповідності до ст.49 КК України є всі підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.
Прокурором в судовому засіданні надано докази, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.
Підозрювана ОСОБА_4 просила задовольнити клопотання прокурора, не заперечує щодо звільнення її від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 49 КК України, наслідки такого звільнення їй зрозумілі, при цьому зазначила, що свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнає, жалкує, що допустила таку помилку.
Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечувала щодо клопотання прокурора, вважає його необгрунтованим, таким, що підлягає поверненню прокурору для здійснення провадження в загальному порядку. Вказала, що відношення ОСОБА_4 до неї не змінилося, конфлікт наявний до цього часу, правопорушення є триваючим, строки не закінчилися, тому з цих підстав клопотання є необгрунтованим.
Вислухавши думки учасників процесу, перевіривши матеріали справи суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.
На підставі ст. 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
В ст. 49 КК України зазначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули відповідні строки, зокрема, два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Так, відповідно до вимог ст. 49 КК України матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених законом строків давності та відсутність обставин, що порушують перебіг строків давності. Крім того, особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності також за наявності поряд з цим процесуально-правових підстав, таких як притягнення особи до кримінальної відповідальності, що починається як стадія кримінального провадження з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, та за наявності згоди підозрюваного на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення від кримінальної відповідальності", при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд повинен дослідити чи дійсно діяння, яке постановлено особі за провину, мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення. Зокрема, поряд з доказами винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення мають зазначатись умови та підстави, з урахуванням яких суд вирішив звільнити особу від кримінальної відповідальності.
Крім того, згідно положень вказаної Постанови таке звільнення є обов`язковим, крім випадків, передбачених ч.4.ст. 49 КК України.
Реалізуючи вимоги ст. 49 КК України, роз`яснення вищезазначеної Постанови Пленуму особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили не тільки минули певні строки давності, а й не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкого чи особливо тяжкого.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до злочину невеликої тяжкості.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії ОСОБА_4 мали місце у період часу з 30.10.2015 року по 23.12.2016 року. Підозрювана від слідства не ухилялася, нового кримінального правопорушення не вчинила. В матеріалах кримінального провадження міститься клопотання ОСОБА_4 про звільнення її від кримінальної відповідальності.
При цьому, підозрюваній в судовому засіданні роз`яснено підставу та наслідки звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та право заперечувати проти цього. Підозрювана, розуміючи зміст процесуальних дій, маючи безумовне та гарантоване право на судовий розгляд та перевірку судом обгрунтованності підозри, таким правом не скористалася та погодилася на закриття провадження з нереабілітуючих підстав.
Щодо незгоди потерпілої з клопотанням прокурора про застосування строків давності, суд зазначає, що при розгляді питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд враховує думку потерпілої, але таке звільнення є безумовним за наявності згоди підозрюваної. Разом з цим, необгрунтованність клопотання прокурора відповідно до ст. 288 КПК України, на яку посилалась потерпіла не доведена. Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Судом було вжито всіх необхідних умов та заходів, передбачених КПК для реалізації сторонами своїх прав.
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює докази з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття обґрунтованого рішення. При цьому, розгляд даного кримінального провадження провадився в межах пред`явленої підозри, а саме за ч.1 ст. 172 КК України за незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів. Посилання потерпілої на те, що правопорушення є триваючим є безпідставним, так як для них характерним є неспівпадання моменту закінчення складу злочину ( у даній справі 16.12.2015 року- день незаконного звільнення) і моменту фактичного завершення протиправних дій ( 23.12.2016 року - поновлення на посаді).
Обставини справи свідчать про те, що з дня вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , минуло понад два роки, крім того, по справі відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності.

На підставі ч. 2 п. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Відповідно до ч.3 ст. 288 КПК України,суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, обставин, які б виключали звільнення підозрюваної ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.1 ст. 172 КК України, та закриття даного кримінального провадження щодо ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності судом не встановлено. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що під час підготовчого судового засідання встановлено наявність законних підстав дляф закриття кримінального провадження за закінченням строку давності. Тому, ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а кримінальне провадження відносно неї закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.
Запобіжний захід підозрюваній не обирався.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 44, 49, 172 КК України, ст. ст. 286, 287, 288, 314, 370, 371, 372 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до положень ст. 49 КК України.
Закрити кримінальне провадження № 1-кп/ 394/36/19, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 27.01.2016 року на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Новоархангельський районний суд протягом 7 /семи/ діб з дня проголошення.
Копію ухвали негайно вручити прокурору та підозрюваній. Потерпіла має право отримати копію ухвали в суді.

Суддя: