Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 505/2354/18
Провадження № 1-кп/506/20/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про зміну запобіжного заходу
/повний текст/
17.05.2019смт. Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу по кримінальному провадженню № 0000480, внесеному в ЄРДР 13.04.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Котовськ Одеської області, мешканця

АДРЕСА_1 , громадянина України, з

неповною середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК

України,

за участю сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

сторони захисту

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Красноокнянського районного суду перебуває зазначене кримінальне провадження.

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 24 квітня 2018 року о 15.15 г, знаходячись біля будинку №2 по вул. Мельніченка в м.Подільськ, з метою особистого збагачення, навмисно збув ОСОБА_6 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - 3 мл концентрату з макової соломи, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,291 г, за що останній сплатив ОСОБА_3 180 грн.

Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується в тому , що 31 травня 2018 року близько 16.00 г ,знаходячись біля будинку №231 по вул. Соборній в м.Подільськ Одеської області , з метою особистого збагачення ,навмисно збув ОСОБА_6 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - 2 мл концентрату з макової соломи, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,231 г, за що останній сплатив ОСОБА_3 120 грн.

Вказані наркотичні засоби ,відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 умисно, незаконно , з метою збуту , виготовив у власній квартирі АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк застосування якого закінчується 28 травня 2019 року, посилаючись на те, що підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, так як ризики залишились такими ж. Так, обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, враховуючи, що вони йому відомі, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, а саме: може займатись збутом наркотичних речовин та їх зберіганням, оскільки останній ніде не працює.

Захисник та обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора заперечували. Крім того, захисник заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, із забороною залишати житло в нічний період доби, встановивши обвинуваченому обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Своє клопотання захист мотивував тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, в даному кримінальному провадженні відсутні обвинувачений не перешкоджав встановленню істини у кримінальному провадженні, і підстав вважати , що він буде перешкоджати у подальшому, немає ; обвинувачений має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, має батька похилого віку; ризиків того, що обвинувачений може впливати на свідків, сховати або спотворити докази, які мають істотне значення для вирішення кримінальної справи, не існує, оскільки на даний час прокурор надав всі докази, допитані всі свідки.

До того ж , після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а продовження тримання під вартою може бути виправдано лише за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, п.60 рішення ЄСПЛ у справі «Єлоєв проти України»).

Вислухавши думку учасників процесу щодо заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку тримання обвинуваченого під вартою суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України - запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В п.79 рішення у справі «Харченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Також суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст.183 КПК України приходить до такого.

Відповідно до п.60 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Єлоєв проти України» , зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для

продовження тримання під вартою.

Так, на думку суду, існують ризики, які є передумовою для застосування запобіжного заходу, однак на теперішній час достатніх доказів того, що таким заходом повинно бути саме тримання під вартою, прокурором не надано.

Так, судом допитані всі свідки по справі, досліджені письмові докази, у судовому засіданні оглянуті речові докази.

Крім того, прокурором було заявлено клопотання про призначення судово-фонескопічної експертизи , яке судом було відхилено, як передчасне / без попередньої участі спеціаліста/, однак захисник заявив клопотання про надання йому часу для підготовки клопотання про призначення судово-криміналістичної експертизи .

У разі подання вищезазначеного клопотання захисником або повторного подання аналогічного клопотання прокурором та задоволення судом вказаних клопотань проведення зазначених експертиз може проходити тривалий строк, при цьому слід врахувати , що обвинувачений ОСОБА_3 перебуває під вартою з 03 червня 2018 року.

До того ж , відповідно до положень ст. 178 КПК України, суд враховує вагомість наявних доказів, той факт, що ОСОБА_3 раніше не судимий, має місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, а також враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим.

При оцінці посилання прокурора на можливе позбавлення волі за скоєння тяжкого злочину, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до положень ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується із урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і громадянина а також відповідно до практики ЄСПЛ обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Крім того, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Таким чином, судом встановлена відсутність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Будь-яких обставин, з посиланням на докази, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено та стороною обвинувачення не доведено. Тому у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити

Разом з тим , суд приходить до висновку про те, що для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні і для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, буде достатнім застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

При цьому судом не можуть бути прийняті доводи сторони захисту про обрання запобіжного заходу у виду домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний період доби, так як ,на думку суду, такий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Тому у цій частині клопотання захисника слід відмовити.

Крім того , у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, на обвинуваченого ОСОБА_3 слід покласти наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не залишати місце постійного проживання помешкання, в якому проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду;

- не відлучатися із м. Подільськ Одеської області без дозволу суду;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України паспорт для виїзду за кордон/ за наявності / .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 202 КПК України , у разі застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до обвинуваченого, який був затриманий , негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.176-178, 181, 186, 193-196, 202,205, 331 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 відмовити .

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити частково .

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Котовськ Одеської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк, який не перевищує 60 днів, а саме до 16 липня 2019 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не залишати місце постійного проживання помешкання, в якому проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду;

- не відлучатися із м. Подільськ Одеської області без дозволу суду;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України паспорт для виїзду за кордон/ за наявності / .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Обвинуваченого ОСОБА_3 негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти .

Негайне виконання даної ухвали в частині негайного доставлення до місця проживання і звільнення з-під варти доручити відділенню №1 взводу № 1 роти №3 батальйону конвойної служби ГУНП в Одеській області .

Негайне виконання даної ухвали в іншій частині доручити Подільському ВП ГУНП в Одеській області, роз`яснивши обвинуваченому про обов`язок органу поліції поставити його на відповідний облік, з повідомленням про це суду та прокурора , а також про право працівників поліції, з метою контролю за його поведінкою, з`являтися в його житло, вимагати від нього усних чи письмових пояснень, пов`язаних з покладеними на нього зобов`язаннями, та про право використовувати електронні засоби контролю.

В задоволенні іншої частини клопотання захисника відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення, та надіслати Подільському ВП ГУНП в Одеській області для виконання, а прокурору для відома.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1