Справа № 635/1809/14-к
Провадження:№ 1-кп/635/19/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщені суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ананьїв Ананьївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є військовослужбовцем, а саме, головним сержантом роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 425 КК України, клопотання,

встановив:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 призначений наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 01 серпня 2003 року № 015-ПМ на посаду старшини командного пункту військової частини НОМЕР_3 та з 29 вересня 2003 року, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 29 вересня 2003 року № 209, приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 25 листопада 2013 року № 245 ОСОБА_4 виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_3 у зв`язку із призначенням на посаду техніка відділення бойового управління командного пункту військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).
Відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 32, 35-37, 121, 122 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300 та функціональних обов`язків старшини командного пункту військової частини НОМЕР_3 , старший прапорщик ОСОБА_4 у мирний і воєнний час відповідав за правильне несення служби рядовим і сержантським складом, військову дисципліну, додержання розпорядку дня та підтримання внутрішнього порядку в роті, був зобов`язаний організовувати виконання вимог інструкцій, інших нормативних актів з охорони праці та техніки безпеки, а також санітарно-гігієнічних вимог у роботі з озброєнням, бойовою та іншою технікою, при виконанні ремонтно-будівельних, господарських та інших робіт, являвся начальником для військовослужбовців рядового складу, мав право віддавати усні або письмові накази, обов`язкові для виконання підпорядкованими військовослужбовцями, у зв`язку з чим виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто являвся військовою службовою особою.
Відповідно до п.п. 3.3,4.5 «Положення про порядок допускувійськовослужбовців Збройних Сил України до самостійного виконання робіт та організацію виконання разових робіт в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 26 грудня 2000 року № 476, старший команди (керівник робіт) перед початком разових робіт зобов`язаний перевірити наявність та справний стан відповідних засобів індивідуального та колективного захисту, інструментів (обладнання) та стан ділянки, де планується виконання робіт, на предмет виконання організаційно-технічних заходів безпеки, провести цільовий інструктаж на робочому місці в обсязі інструкцій з питань безпечного виконання робіт, перевірити знання військовослужбовцями вимог безпеки під час їх виконання, поставити чітке завдання на виконання робіт безпосередньо кожному військовослужбовцю, невідлучно знаходитись на місці проведення робіт та здійснювати контроль за дотриманням вимог безпеки та порядком на місці виконання робіт. Перед допуском до виконання робіт з підвищеною небезпекою військовослужбовці повинні пройти спеціалізоване навчання, перевірку знань щодо виконання робіт, відповідні інструктажі.
Крім того, відповідно до вимог п. 3.3.2 ГОСТ 12.3.020-80, переміщення вантажів вагою більше 20 кг у технологічному процесі повинно проводитись за допомогою підйомно-транспортних пристроїв або засобів механізації.
Відповідно до п.п. 1, 2, 8 наказу командира військової частини НОМЕР_3 «Про виконання разових (господарських) робіт у військовій частині НОМЕР_3 в вересні місяці 2013 року» від 04 вересня 2013 року № 448, у вересні 2013 року старшого прапорщика ОСОБА_4 призначено керівником разових робіт, пов`язаних з прибиранням території та службових приміщень на командному пункті військової частини НОМЕР_3 і покосом трави. При цьому, даним наказом проводити разові роботи підвищеної небезпеки було заборонено.
Крім того, згідно до наказу командира військової НОМЕР_3 від 18 вересня 2013 року №177-НР, старшого прапорщика ОСОБА_4 , у складі добового наряду, призначено черговим командного пункту вказаної військової частини. Положеннями ст. 298 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що черговий частини зобов`язаний особисто перевіряти додержання внутрішнього порядку в підрозділах, вживати заходів для запобіганнякримінальним та іншим правопорушенням, випадкам порушення вимог безпеки, а також стежити за виконанням підрозділами розпорядку дня.
Також, згідно Розпорядку дня військової частини НОМЕР_3 на 2013 рік, затвердженого наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 12 квітня 2013 року № 191, відбій особового складу повинен проводитись о 22 годині.
Однак, старший прапорщик ОСОБА_4 , діючи в порушення зазначених норм чинного законодавства України та наказів командира військової частини НОМЕР_3 , будучи військовою службовою особою, проявив недбале ставлення до військової служби, що заподіяло істотну шкоду, за наступних обставин:
18 вересня 2013 року близько 09-ї години старшина командного пункту військової частини НОМЕР_3 старший прапорщик ОСОБА_4 , знаходячись на території командного пункту військової частини НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , будучи черговим командного пункту вказаної військової частини, віддав усний наказ солдату ОСОБА_7 на прибирання території, розташованої перед входом у казарму командного пункту військової частини НОМЕР_3 , та на переміщення металевим ломом бетонних бордюрів, які знаходились на даній території, без застосування належних засобів механізації або підйомно-транспортних пристроїв.
В той же час, старший прапорщик ОСОБА_4 , в порушення вищезазначених вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, Положення про порядок допуску військовослужбовців Збройних Сил України до самостійного виконання робіт та організацію виконання разових робіт в Збройних Силах України, ГОСТ 12.3.020-80, своїх службових обов`язків, обов`язків чергового командного пункту, Розпорядку дня військової частини НОМЕР_3 на 2013 рік та вимог наказу командира військової частини НОМЕР_3 «Про виконання разових (господарських) робіт у військовій частині НОМЕР_3 в вересні місяці 2013 року» від 04 вересня 2013 року № 448, яким старшого прапорщика ОСОБА_4 , призначено керівником разових робіт, пов`язаних з прибиранням території, службових приміщень, покосом трави, та яким було заборонено проводити разові роботи підвищеної небезпеки, недбало поставився до служби, а саме: допустив солдата ОСОБА_7 після відбою до виконання робіт по переміщенню металевим ломом бетонного бордюру, які відносяться до робіт із підвищеною небезпекою, без проведення попереднього цільового інструктажу, спеціалізованого навчання та перевірки знань щодо безпечного виконання даних робіт, контроль за виконанням вказаних робіт не здійснював, невідлучно на місці робіт не перебував, засобами механізації або підйомно-транспортними пристроями військовослужбовців не забезпечив, за виконанням розпорядку дня не стежив та заходів для запобігання випадкам порушення вимог безпеки не вжив.
Як наслідок, цього ж дня, близько 22-ї години 20 хвилин, військовослужбовець солдат ОСОБА_7 , виконуючи усний наказ старшого прапорщика ОСОБА_4 на виконання вищевказаних робіт, на території командного пункту військової частини НОМЕР_3 , при переміщенні металевим ломом бетонного бордюру, вагою 119 кг (при допустимій для перенесення предметів ручним способом вагою 20 кг), будучи необізнаним в прийомах і методах безпечного виконання даних робіт та не маючи спеціальних засобів механізаціїабо підйомно-транспортних пристроїв, не втримав вказаний предмет, внаслідок чого бетонний бордюр впав ОСОБА_7 на палець правої руки, спричинивши травматичну ампутацію двох третин дистальної фаланги другого пальця правої кисті, яка згідно висновку судово-медичної експертизи від 19 листопада 2013 року №3258-ая/13 відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Таким чином, 18 вересня 2013 року близько 09-ї години, на території командного пункту військової частини НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , старшина командного пункту військової частини НОМЕР_3 старший прапорщик ОСОБА_4 , будучи військовою службовою особою, в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 32, 35-37, 121, 122, 298 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 № 300, п.п. 3.3, 4.5 Положення про порядок допуску військовослужбовців Збройних Сил України до самостійного виконання робіт та організацію виконання разових робіт в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 26.12.2000 № 476, п. 3.3.2 ГОСТ 12.3.020-80, своїх службових обов`язків, обов`язків чергового командного пункту, Розпорядку дня військової частини НОМЕР_3 на 2013 рік та вимог наказу командира військової частини НОМЕР_3 «Про виконання разових (господарських) робіт у військовій частині НОМЕР_3 в вересні місяці 2013 року» від 04.09.2013 № 448, проявив недбале ставлення до служби, а саме: допустив військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 солдата ОСОБА_7 після відбою до виконання робіт по переміщенню металевим ломом бетонного бордюру вагою 119 кг, які відносяться до робіт із підвищеною небезпекою, без проведення попереднього цільового інструктажу, спеціалізованого навчання та перевірки знань щодо безпечного виконання даних робіт, контроль за виконанням вказаних робіт не здійснював, засобами механізації або підйомно-транспортними пристроями військовослужбовця не забезпечив, невідлучно на місці робіт не перебував, за виконанням розпорядку дня не стежив та заходів для запобігання випадкам порушення вимог безпеки не вжив, в наслідок чого настала істотна шкода - солдату ОСОБА_7 завдано середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді травматичної ампутації двох третин дистальної фаланги другого пальця правої кисті.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 425 КК України, тобто недбале ставлення військової службової особи до служби, що заподіяло істотну шкоду.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернулися до суду зі клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого про звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Суд, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, прийшов до висновку, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю з наступних підстав.
ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше скоїв злочин середньої тяжкості. Інкримінований йому злочин, передбачений ч. 1 ст. 425 КК України є злочином середньої тяжкості, за який передбачене покарання у вигляді штрафу від двохсот вісімдесяти п`яти до трьохсот двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або службове обмеження на строк до двох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.
На підставі пункту 1 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
У відповідності до вимог частини третьої статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Статтею 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Згідно статей 285 та 286 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
В зв`язку з викладеним, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.425 КК України, так як з дня вчинення ним вказаного злочину сплинули передбачені законом строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, а саме, п`ять років. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 не ухилявся від слідства і суду та не вчинив нового злочину.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 286, 372 КПК України, ст.49 КК України, суд, -

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 425 КК України, а кримінальне провадження у відношенні нього закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі статті 49 КК України.
Речові докази, а саме, бетонний бордюр, який знаходиться на зберіганні в ІНФОРМАЦІЯ_3 знищити.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1