Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/192/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.05.2019 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25.04.2019 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, раніше судимого:
- 14.12.1998 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 145 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на основі ст.45 КК України вважати засудженим умовно з іспитовим строком 2 роки;
- 30.07.1999 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ст. 44, 43, ч. 3 ст. 142 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна;
- 21.12.2005 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, на основі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 27.07.2010 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на основі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 20.10.2015 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 125 КК України, закрито на основі ч.1 п. 7 ст. 284 КПК України;
- 02.07.2018 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленим іспитовим строком 2 роки, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 42 дні, до 05.06.2019 року 23 год. 32 хв., в межах строків досудового розслідування
за участю інших учасників судового розгляду:
прокурор ОСОБА_8

захисник адвокат ОСОБА_6

підозрюваний ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
Не погоджуючись з рішенням суду захисник-адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зазначає, що по кримінальному провадженню вже проведені необхідні слідчі дії, тому вплинути на хід досудового розслідування ОСОБА_7 можливості не має, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом підозрюваний також позбавлений можливості вчинити інші кримінальні правопорушення, вплинути на потерпілого. Вважає, що обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 не вплине на об`єктивність подальшого досудового розслідування.
Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали як пропущений з поважних причин, оскільки останнім днем подачі було 1 травня 2019 року, але оскільки це був вихідний день, останнім днем тоді було 2 травня 2019 року, але 2 травня 2019 року поштове відділення у районі не працювало, тому апеляційна скарга була направлена лише 3 травня 2019 року.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у тому, що він 03 березня 2019 року у післяобідній час, більш точного часу слідством не встановлено, разом із ОСОБА_9 знаходились у полезахисній лісосмузі біля кладовища, що по вул. Шевченка, м. Новоукраїнка Кіровоградської області. Знаходячись у вказаній вище лісосмузі між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, на ґрунті якого у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_9 та бажаючи її настання, ОСОБА_7 за допомогою дерев`яної палиці, яку знайшов, наніс 2 удари по нижніх кінцівках ОСОБА_9 відразу після чого вказаною палицею наніс удар у область голови останнього. Від отриманих ударів ОСОБА_9 упав на землю, та не чинив будь-яких активних дій. Проте, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на позбавлення життя ОСОБА_9 , продовжував наносити удари вказаною палицею (не менше 3-х ударів) у область голови ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що вказані удари можуть спричинити його смерть. Тим самим, ОСОБА_7 виконав всі необхідні дії, спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_9 . Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер.
Ухвалою слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25 квітня 2019 року клопотання слідчого СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_10 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 задоволено. Продовжено обраний ухвалою слідчого судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07.03.2019 року, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України у кримінальному провадженні №0000172 від 04.03.2019 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 42 дні, до 05.06.2019 року 23 год. 32 хв., в межах строків досудового розслідування.
Рішення обґрунтовано тим, що враховуючи зазначені вище ризики і наявність вірогідності обґрунтованої підозри, продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин:
- особисте зобов`язання - не доцільно застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, що є особливо тяжким злочином, та його застосування не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків;
- особиста порука - на адресу слідчого відділу та прокуратури, суду не надходили для розгляду письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_7 , сторона захисту їх не представила;
- застава - підозрюваний офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, слідчому чи прокурору, суду не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_7 , рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу. Крім того, застава не може бути застосована, так як злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 вчинено із застосуванням насильства.
- домашній арешт - не можливо застосувати, так як підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, що ставить під ризик добросовісне виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину під час іспитового строку, а тому підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків та нових злочинів.
Крім того, встановлено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Жодних доказів про те, що підозрюваний не може утримуватися під вартою, стороною захисту не представлено.
Судом встановлено, що підтвердив і сам підозрюваний підстав оговорювати його у свідків та безпосередньо свідком ОСОБА_11 , яка була очевидцем вчинення кримінального правопорушення та проживала в цивільному шлюбі з підозрюваним немає.
Ризики, встановлені в ході обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 не зменшилися та на даний час продовжують існувати, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, крім наявності підстав, зазначених ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, приймає до уваги наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, тяжкість покарання, що йому може бути обране у разі доведеності вини, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідача, в дебатах захисника - адвоката ОСОБА_6 та пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку, думку прокурора, який підтримав клопотання захисника про поновлення строку на оскарження та заперечив проти апеляційної скарги захисника, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ч.3 ст.199 КПК України, котрими регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою, клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити, зокрема, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Як вказано в ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Слідчий суддя продовжив строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, який був продовжений 25.04.2019 року постановою керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури строки досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню продовжено до 3-х місяців, а саме до 05.06.2019 року.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував, що ризики, зазначені у клопотанні, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, а завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , є неможливим, оскільки прокурором під час розгляду клопотання доведено, що підозрюваний ОСОБА_7 при обранні більш м`якого запобіжного заходу матиме можливість:
- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки, фактично проживав по АДРЕСА_1 , дозвіл на проживання підозрюваного від власника вказаного домоволодіння до суду не надходив, ніде не працює, утриманців не має, санкція статті, передбаченої ч. 1 ст. 115 КК України передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а тому не виключається ризик самовільного залишення місця проживання з метою ухилення від кримінальної відповідальності;
- можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їх показань, що не дасть дослідити повно, всебічно та неупереджено всі обставини у кримінальному провадженні;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як можливе зловживання своїми процесуальними правами і обов`язками як підозрюваного, що може вплинути на дотримання розумності строків у кримінальному провадженні;
- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше неодноразово судимий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину в період відбування іспитового строку, що свідчить про не бажання припиняти вчиняти кримінальні правопорушення, вчинив новий умисний злочин проти життя особи, що вказує на наявність високої небезпеки для суспільства.
З таким рішенням слідчого судді погоджується й колегія суддів, з огляду на наступне.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Так, ОСОБА_7 підозрюється за ч.1 ст.115 КК України, якою передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Колегія суддів відмічає, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Так, із долучених до клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, задовільний стан здоров`я, так як відсутні медичні довідки, які вказують про неможливість перебувати під вартою або про необхідність негайного лікування, раніше неодноразово судимий, санкцією ч. 1 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, у зв`язку з чим, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені під час досудового розслідування і які виправдовують подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як можливе зловживання своїми процесуальними правами і обов`язками як підозрюваного, що може вплинути на дотримання розумності строків у кримінальному провадженні, наразі не відпали і не зменшилися.
Крім того, слідчий, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 КПК України, виклав обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою.
Відповідно до ч.3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання слідчого, погоджене прокурором, відповідає вимогам зазначеної статті та містить доводи, що підтверджують обґрунтованість повідомленої підозри і відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею була розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів» (пункт 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України).
Обгрунтованість підозри ОСОБА_7 була неодноразово перевірена при застосуванні та продовженні стосовно нього строків запобіжних заходів та підтверджується змістом наданих суду матеріалів клопотання.
Судова колегія приймає до уваги практику Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), відповідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
Ризики, передбачені п.п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу на даний час не зменшилися. Доводи сторони захисту щодо недоведеності ризиків колегія суддів вважає необґрунтованими та вони повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, необхідність проведення слідчих-процесуальних дій, складність кримінального провадження, колегія суддів приймає до уваги обґрунтування сторони обвинувачення щодо необхідності продовження строку тримання під вартою.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Враховуючи необхідність у продовженні строку досудового розслідування для завершення всіх слідчих дій, колегія суддів, з огляду на ризики, які продовжують існувати, вважає обгрунтованим висновок слідчого судді щодо наявності підстав для задоволення клопотання слідчого. З плином часу встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики не зменшилися, обсяг підозри, повідомленої ОСОБА_7 не зменшився, тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог захисника підозрюваного.
З метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, завершення всіх слідчих та процесуальних дій продовження строку тримання під вартою є необхідним.
Доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків, а отже і відсутності підстав продовження строку дії запобіжного заходу, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки по-перше дані ризики не зменшились та не перестали існувати, а по-друге, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що по кримінальному провадженню на даному етапі досудового розслідування достатнім буде і застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не свідчить про обґрунтованість апеляційної скарги. ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за підозрою у вчиненні особливо тяжкого злочину, обґрунтовані підстави для зміни запобіжного заходу в судовому засіданні стороною захисту не надано
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги захисника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 331, 376, 401 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про поновлення строків на апеляційне оскарження задовольнити.
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25 квітня 2019 року, якою клопотання слідчого СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_10 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 задоволено та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 42 дні, до 05.06.2019 року 23 год. 32 хв., в межах строків досудового розслідування - залишити без змін.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді (підписи):
З оригіналом згідно:
Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2