Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 17.04.2019. Забезпечено надання загального доступу: 18.04.2019.
Дата набрання законної сили: 16.04.2019
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2

- ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ліквідатора ПрАТ «Скадовське хлібоприймальне підприємство» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2018 року,

за участю сторін апеляційного провадження:

представника Фонду гарантування

вкладів фізичних осіб ОСОБА_6

представника ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» ОСОБА_7

представника юридичної особи,

в інтересах якої подана скарга, ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2018 року задоволено клопотання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» ОСОБА_9 , та визначено порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі майна на відповідальне зберігання ПАТ «БАНК «ЮНІСОН», а саме: майновий комплекс, загальною площею 7 485,4 кв.м., розташований за адресою: Херсонська область, Скадовський район, м. Скадовськ, вул. Шевченка, 2, який складається з: адмінбудівлі-лабораторії «А» (площа 204 кв. м.); складу № 2 «Б» (площа 1207,5 кв. м.); складу №3 «В» (площа 1123,4 кв. м.); складу № 4 «Г» (площа 1207,4 кв. м.); складу № 5 «Д» (площа 914,3 кв. м.); складу № 7 «З» (площа 1060,5 кв. м.); вагової «І» (площа 53,3 кв. м.); пожежного депо «Є» (площа 66,4 кв. м.); пекарні «К» (площа 67,8 кв. м.); зерносушарки 2ДСП-32 «Л» (площа 69,4 кв. м.); зерносушарки складу № 5 «Н» (площа 97,4 кв. м.); прохідної «О» (площа 18,2 кв. м.); матеріального складу «С» (площа 93,7 кв. м.); дизельної «Т» (площа 78,8 кв. м.); службової будівлі «Ф» (площа 83,7 кв. м.); котельної «Ц» (площа 8,5 кв. м.); естакади ГУАР-30 «М»; окремого пускового комплексу «П»; гаражів «У»; трансформаторної «X»: складів «Ч», «Ш», «Щ» та «Ю»; механічної майстерні «Е»:, складу. 1: навісу, 2; туалету, 4; УРАГ-15; ГУАР РБ-2, 11; ГУАР-30, 12; бункеру БЦС-100, 13; ГУАР-30, 14; огорожі, 5-9; мостіння, І-Х; візіровочної з естакадою, 15 (площа 11,8 кв м.); складу № 6 «Ж» (площа 1119,3 кв. м.); складу. 3; складу «Я», та залучено потерпілим спеціалізовану організацію для забезпечення збереження предмету іпотеки шляхом вчинення всіх необхідних заходів.

Слідчий суддя, з посиланням на положення ч. 4 ст. 38, ч. 1 ст. 98, ч. 1 ст. 131 КПК України,мотивував своє рішення тим, що захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості провадження, та з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0004334, та для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ліквідатор ПрАТ «Скадовське хлібоприймальне підприємство» ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Юнісон» ОСОБА_10 про визначення поряду зберігання речових доказів шляхом передачі на відповідальне зберігання - повернути без розгляду.

Право на апеляційне оскарження, апелянта обґрунтовує тим, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, які передбачені положення ч. 3 ст. 309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК України. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п. 17 ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 24 КПК України, які його гарантують, з огляду на положення ч. 6 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Щодо строку на апеляційне оскарження, то апелянт звертає увагу на те, що оскаржувану хвалу винесено без повідомлення та за відсутності ПрАТ «Скадовське хлібоприймальне підприємство», про прийняте рішення стало відомо 31 січня 2019 року, а відповідно до ч. 2 ст. 395 КПК України, останнім днем подання апеляційної скарги є 5 лютого 2019 року, відтак, апеляційна скарга подана в межах строку, передбаченого Законом.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт акцентує увагу на тому, що слідчий суддя виніс рішення, яке не входить в його повноваження, та не передбачено КПК України, чим допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт - ПрАТ «Скадовське хлібоприймальне підприємство» є власником об`єкту нерухомого майна - майнового комплексу, загальною площею 7485,4 кв.м., розташованого за адресою: Херсонська область, Скадовський район, м. Скадовськ, вул. Шевченка, 2, щодо якого прийнято оскаржувану ухвалу слідчого судді.

Апелянт звертає увагу на тому, що дійсно ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 5 жовтня 2018 року у справі №757/48850/18-к за клопотанням прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_11 було накладено арешт на майновий комплекс, загальною площею 7 485,4 кв.м., розташований за адресою: Херсонська область, Скадовський район, м. Скадовськ, вул. Шевченка, 2, який зареєстрований на праві приватної власності за ПрАТ «Скадовське Хлібоприймальне підприємство», шляхом заборони розпорядження, однак визначення поряду зберігання речових доказів у кримінальному провадженні не є заходом забезпечення кримінального провадження, а тому процесуальна дія з визначення поряду зберігання речових доказів не може підпорядковуватись та ґрунтуватись на нормах, що регулюють заходи забезпечення кримінального провадження. На думку апелянта, посилання в ухвалі слідчого судді на ч. 1 ст.131 КПК України та норми ст.ст.170-173 КПК України, що регулюють арешт як захід забезпечення кримінального провадження є безпідставним.

Крім того, апелянт вказує на те, що питання про арешт нерухомого майна, як захід забезпечення кримінального провадження, вже було вирішено за клопотанням прокурора ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 5 жовтня 2018 року у справі № 757/48850/18-к, а вирішення питань, що пов`язані з арештом майна, поза межами розгляду клопотання про арешт майна кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Окрім того, апелянт стверджує про те, що суб`єкт звернення з таким клопотанням не узгоджується з положеннями, передбаченими ч. 1 ст. 171 КПК України, адже вирішення питання слідчим суддею про речові докази на стадії досудового розслідування може мати місце лише у випадках, визначених ч. 7 ст. 100 КПК України, за відповідним клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, яке розглядається згідно із ст.ст. 171 - 173 КПК України.

Також, як посилається апелянт в апеляційній скарзі, з оскаржуваної ухвали вбачається, що судом не встановлено, чи визнано майно речовим доказом постановою слідчого, та чи визначався порядок зберігання речового доказу слідчим.

Апелянт додатково повідомляє, що ПрАТ «Скадовське Хлібоприймальне підприємство» звернулося до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 174 КПК України з клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою від 5 жовтня 2018 року.

Не погоджуючись з апеляційною скаргою, представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_9 подав заперечення, в який просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги. При цьому в запереченнях представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_9 зазначає, що така ухвала апеляційному розгляду не підлягає, а тому слід відмовити у відкритті апеляційного провадження, оскільки слідчий суддя має повноваження щодо винесення ухвали про визначення порядку зберігання речових доказів, які передбачені законом. Окрім того, представник вважає, що ухвала, яка наразі оскаржується, постановлена 20 грудня 2018 року та оприлюднена на офіційному сайті ЄДРСР 27 грудня 2018 року, що не позбавляло можливості ПрАТ «Скадовське Хлібоприймальне підприємство» ознайомитися із вказаною ухвалою, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений.

Прокурор, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, до суду не з`явився, будь-яких клопотань до суду не подав, у зв`язку з чим колегія суддів вважає можливим проводити апеляційний розгляд за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника юридичної особи, в інтересах якої подана скарга, ОСОБА_8 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити її, представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_6 , представника ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до такого висновку.

Вирішуючи питання щодо можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, колегія суддів враховує, що відповідно до витягу з ЄРДР, 27 вересня 2018 року за заявою Уповноваженої особи ФГВО на ліквідацію ПАТ «Банк Юнісон» ОСОБА_9 за № 0004334 внесено відомості за ч. 4 ст. 190 КК України стосовно шахрайських дій посадових осіб ТОВ «Деміс-Агро» та ПрАТ «Скадовський ХПП», які заволоділи грошовими коштами в особливо великих розмірах (ас. 133 т. 2).

2 жовтня 2018 року постановою слідчого ПАТ «Банк Юнісон» визнаний потерпілим у вказаному кримінальному провадженні (ас. 144 т.2).

На даний час, як встановлено в суді апеляційної інстанції, про підозру нікому не повідомлено.

Відповідно до постанови слідчого від 2 жовтня 2018 року нерухоме майно, а саме майновий комплекс загальною площею 7 485,4 кв.м., розташований за адресою: Херсонська область, Скадовський район, м. Скадовськ, вул. Шевченка, 2, визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні (ас. 177-180 т.1).

Порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію передбачені ст. 100 КПК України.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:

1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан;

4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.

Речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

З огляду на викладене, чиннийКПК Українине містить норм щодо порядку розгляду клопотань потерпілої особи щодо порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі майна на відповідальне зберігання саме потерпілому, а також повноважень слідчого судді щодо розгляду таких клопотань та ухвалення рішення за результатами їх розгляду.

Згідно з ч. 3ст. 26 КПК Українислідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ліквідатора ПрАТ «Скадовське хлібоприймальне підприємство» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» ОСОБА_9 , та визначено порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі майна на відповідальне зберігання ПАТ «БАНК «ЮНІСОН», а саме: майновий комплекс, загальною площею 7 485,4 кв.м., розташований за адресою: Херсонська область, Скадовський район, м. Скадовськ, вул. Шевченка, 2, та залучено потерпілим спеціалізовану організацію для забезпечення збереження предмету іпотеки шляхом вчинення всіх необхідних заходів, підлягає до розгляду судом апеляційної інстанції.

Щодо строку оскарження ухвали слідчого судді, то відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Проте, згідно з положеннями ч. 3 вказаної статті, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ухвала слідчого судді постановлена без виклику представника юридичної особи щодо якої приймалось рішення, а окрім того, матеріали справи не містять будь-яких даних про отримання апелянтом копії зазначеної ухвали.

Доводи апелянта про те, що Товариство дізналось про наявність ухвали, яка наразі оскаржується, тільки 31 січня 2019 року, матеріалами справи не спростовані.

Апеляційна скарга подана, згідно поштового штемпелю, 4 лютого 2019 року (ас. 47-48 т.2).

Посилання представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_9 на те, що ухвала, яка наразі оскаржується, постановлена 20 грудня 2018 року та оприлюднена на офіційному сайті ЄДРСР 27 грудня 2018 року, що не позбавляло можливості ПрАТ «Скадовське Хлібоприймальне підприємство» ознайомитися із вказаною ухвалою, є необґрунтованими, оскільки за відсутності будь-якої інформації щодо розгляду клопотання, юридична особа була позбавлена можливості відслідковувати прийняття рішення з цього питання.

За таких обставин, на думку колегії суддів, апелянтом строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущений.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то колегія суддів доходить висновку, що вона підлягає до задоволення, як з врахуванням вище викладених обставин, так і у зв`язку з наступним.

Частиною 7 ст. 100 КПК України передбачені суб`єкти та порядок розгляду клопотань здійснення заходів з управління речовими доказами з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому ч. 6 ст. 100 КПК України, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом. Відповідно до положень вказаної правової норми у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно ізстаттями 171-173цього Кодексу, тобто, потерпіла особа не є суб`єктом, який має право на звернення з таким клопотанням.

Таким чином, за відсутності встановлених нормамиКПК України порядку розгляду клопотань потерпілих щодо порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі майна, належного іншій юридичній особі на праві власності, на відповідальне зберігання саме потерпілому та повноважень слідчого судді за результатами розгляду такого клопотання, вказане клопотання не може бути розглянуте слідчим суддею по суті, і свідчить про те, що слідчий суддя, розглянувши клопотання потерпілого та визначивши порядок зберігання речових доказів у вказаному кримінальному провадженні шляхом передачі майнового комплексу, загальною площею 7485,4 кв.м., розташованого за адресою: Херсонська область, Скадовський район, м. Скадовськ, вул. Шевченка, 2, який належить на праві власності ПрАТ «Скадовське хлібоприймальне підприємство», на відповідальне зберігання потерпілому , вийшов за межі своїх повноважень і прийняв рішення, яке не передбачене кримінальним процесуальним законодавством.

За таких обставин ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2018 року, яка наразі оскаржується, як така, що постановлена у поза процесуальний спосіб, з порушенням вимогст. 26 КПК України, не може вважатись законною і обґрунтованою та підлягає до скасування.

При цьому, колегія суддів вважає, що, з урахуванням повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді в порядку п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, після скасування вказаної ухвали, необхідно ухвалити нову ухвалу, якою клопотання прокурора слід повернути особі, яка його подала, з таких підстав.

Так, Кримінальний процесуальний кодекс не містить правові норми, якими регулюються питання порядку розгляду такого клопотання, а також повноваження слідчого судді, у зв`язку з чим слідчий суддя позбавлений можливості як вирішити питання щодо прийняття такого клопотання до розгляду, так і розглянути клопотання по суті.

Однак, відповідно до положень ч. 2 ст. 369 КПК України слідчий суддя повинен ухвалити процесуальне рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 6 ст.9, ст.7 КПК України, вважає, що у разі, коли клопотання особи не підлягає розгляду, правильним буде рішення слідчого судді про повернення такого клопотання особі, яка його подала з мотивів відсутності встановленого нормамиКПК Українипорядку прийняття такого клопотання, а також за відсутності відповідних повноважень у слідчого судді по розгляду такого клопотання.

Зважаючи на відсутність встановленого нормамиКПК Українипорядку розгляду клопотання потерпілої особи про визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі майна на відповідальне зберігання ПАТ «БАНК «ЮНІСОН», а саме: майновий комплекс, загальною площею 7 485,4 кв.м., розташований за адресою: Херсонська область, Скадовський район, м. Скадовськ, вул. Шевченка, 2, колегія суддів вважає, що постановлення апеляційною інстанцією рішення про повернення клопотання уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не порушить законних прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Таким чином, після скасування ухвали слідчого судді про задоволення клопотання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» ОСОБА_9 та визначено порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі майна на відповідальне зберігання ПАТ «БАНК «ЮНІСОН», а саме: майновий комплекс, загальною площею 7 485,4 кв.м., розташований за адресою: Херсонська область, Скадовський район, м. Скадовськ, вул. Шевченка, 2, та залучено потерпілим спеціалізовану організацію для забезпечення збереження предмету іпотеки шляхом вчинення всіх необхідних заходів, суд апеляційної інстанції має постановити нову ухвалу, якою клопотання слід повернути особі, яка його подала.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ліквідатора ПрАТ «Скадовське хлібоприймальне підприємство» ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» ОСОБА_9 та визначено порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі майна на відповідальне зберігання ПАТ «БАНК «ЮНІСОН», а саме: майновий комплекс, загальною площею 7 485,4 кв.м., розташований за адресою: Херсонська область, Скадовський район, м. Скадовськ, вул. Шевченка, 2, та залучено потерпілим спеціалізовану організацію для забезпечення збереження предмету іпотеки шляхом вчинення всіх необхідних заходів скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» ОСОБА_9 з усіма доданими до нього матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________________ ____________________________ ____________________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...