Справа №636/5090/18
Провадження №1-кп/621/113/19
УХВАЛА
13 лютого 2019 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря ОСОБА_4 , прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, що надійшли з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У судове засідання потерпілий ОСОБА_8 не з`явився.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про відкладення розгляду кримінального провадження у зв`язку з неявкою потерпілого, надав інформацію про те, що Слобідським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування, в якому ОСОБА_8 28.12.2018 повідомлено про підозру та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів з метою забезпечення кримінального провадження, мотивуючи тим, що судове провадження не може бути закінчене в межах строку тримання обвинуваченого під вартою, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що полягають у можливості переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню, продовжують існувати.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 не заперечували проти відкладення розгляду кримінального провадження, однак, заперечували проти продовження терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважають, що продовження найсуворішого запобіжного заходу є недоцільним та слід обрати більш м"який альтернативний запобіжний захід, а саме, домашній арешт.
Заслухавши думки сторін судового провадження, суд дійшов наступного.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.12.2018 запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою продовжено на шістдесят днів, до 23.02.2019.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Частиною 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
При вирішенні даного питання, суд виходить з того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров"я людини в період непогашеної судимості за вчинення тяжкого злочину, в тому числі, і проти здоров"я людини, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років. Враховуючи наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, є підстави для продовження обвинвученому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_6 обгрунтовано обвинувачується у злочині, вчиненому із застосуванням насильства, розмір застави у цьому кримінальному провадженні не визначається.
Стороною захисту не надано належних доказів на спростування того факту, що обвинувачений ОСОБА_6 , маючи незняту і непогашену судимість, та за умови застосування більш м`якого запобіжного заходу, не вчинить інший злочин. Судом враховується ця обставина і вона є визначальною при прийнятті рішення про відмову в застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.
У зв`язку з чим суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити на шістдесят днів та з огляду на наведене у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 331, 350 КПК України, суд -
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту - відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, без визначення застави, в Державній установі "Харківській слідчий ізолятор" на шістдесят днів, до 13 квітня 2019 року включно.
Судовий розгляд кримінального провадження відкласти до 13:00 год 15 березня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-

Суддя -
Суддя -