Справа № 462/7382/18
У Х В А Л А
іменем України

28 грудня 2018 року

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004190 від 19.11.2018 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с. Підбереж, Долинського району, Івано-Франківської області,

українки, громадянки України, проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

15.08.2017 року ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , матеріали стосовно якої 28.09.2018 року скеровано до Залізничного районного суду м. Львова, маючи умисел на заволодіння майном (грошовими коштами) Державного територіально-галузевого об`єднання "Львівська залізниця" відокремленого підрозділу "Ремонтно-експлуатаційного вагонного депо Клепарів" шляхом обману (шахрайство), вчинила заволодіння за наступних обставин. Так, відповідно до наказу №491/ос від 01.04.2013 року Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» відокремленого підрозділу «Ремонтно-експлуатаційного вагонного депо Клепарів», перебуваючи на посаді буфетника четвертого розряду їдальні, що відноситься до ПАТ «Українська залізниця» регіональної філії «Львівська залізниця» відокремленого підрозділу «Ремонтно-експлуатаційного вагонного депо Клепарів», що у м. Львові по вул. Левандівська, 14А (надалі підприємство), маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, повідомила про свою відсутність на території України 08.06.2017 по 10.08.2017 ОСОБА_6 , котра відповідно до наказу №170/ос від 03.11.2014 року перебувала на посаді завідувача підприємства громадського харчування Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» відокремленого підрозділу «Ремонтно-експлуатаційного вагонного депо Клепарів», та котра являється відповідальною за ведення та заповнення табелів обліку використання робочого часу на підприємстві, достовірно знаючи, що табелі обліку використання робочого часу типової форми №П-5, які затверджені наказом Держкомстату України від 05.12.2008 року №489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» є документами первинної облікової документації на підприємстві, які використовуються для обліку особового складу, використання робочого часу та розрахунків з працівниками із заробітної плати, тобто мала прямий доступ до офіційних документів первинного бухгалтерського обліку, та попросила ОСОБА_6 внести завідомо неправдиві дані про її перебування на роботі та відпрацювання робочих годин за 08.06.2017 року 8,25 робочих годин, за 09.06.2017 року 7 робочих годин, за 12.06.2017 року 8,25 робочих годин, за 13.06.2017 року 8,25 робочих годин, за 14.06.2017 року 8,25 робочих годин, за 15.06.2017 року 8,25 робочих годин, за 16.06.2017 року 7 робочих годин, за 19.06.2017 року 8,25 робочих годин, за 20.06.2017 року 8,25 робочих годин, за 21.06.2017 року 8,25 робочих годин, за 22.06.2017 року 8,25 робочих годин, за 23.06.2017 року 7 робочих годин, за 26.06.2017 року 8,25 робочих годин, за 27.06.2017 року 7,25 робочих годин, за 29.06.2017 року 8,25 робочих годин, за 30.06.2017 року 7 робочих годин, за 24.07.2017 року 8,25 робочих годин, за 25.07.2017 року 8,25 робочих годин , за 26.07.2017 року 8,25 робочих годин, за 27.07.2017 року 8,25 робочих годин, за 28.07.2017 року 7 робочих годин, за 31.07.2017 року 8,25 робочих годин, за 01.08.2017 року 8,25 робочих годин, за 02.08.2017 року 8,25 робочих годин, за 03.08.2017 року 8,25 робочих годин, за 04.08.2017 року 7 робочих годин, на що ОСОБА_6 погодилася, внаслідок чого ОСОБА_5 бухгалтерією підприємства було нараховано на її банківську розрахункову картку від «Ощадбанк» гроші в сумі 5608 гривень 32 копійки. Після прибуття на територію України, ОСОБА_5 15.08.2017 року, перебуваючи по вул. Патона, 4 у м. Львові, отримала з електронного терміналу зазначену суму грошей, та розпорядилася нею на власний розсуд, чим спричинила підприємство майнової шкоди на вказану суму.

В підготовчому судовому засіданні представником потерпілого АТ "Укрзалізниця" ОСОБА_4 подано заяву про відмову від обвинувачення та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 .

Окрім цього, представник потерпілого зазначила, що наслідки відмови від підтримання обвинувачення та закриття кримінального провадження по зазначених підставах їй роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор не заперечив щодо задоволення заяви та закриття даного кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190 КК України та просив закрити кримінальне провадження.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала заяву представника потерпілого, та просила закрити кримінальне провадження відносно неї за ч. 2 ст. 190 КК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Заслухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, заяву потерпілого про відмову від обвинувачення, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю, з огляду на таке.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, у тому числі статтею 190 (шахрайство, крім шахрайства, вчиненого організованою групою) КК України якщо вони вчиненні чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сімї потерпілого, або якщо вони вчинені особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потепілого.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Кримінальне провадження закривається, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення ( п.7 ч.1 ст.284 КПК України).

Суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження, якщо обставини, передбачені п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України виявились під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України (п. 2 ч. 7 ст. 284 КПК України).

Враховуючи те, що дане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, кримінальне правопорушення вчинене особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, слід закрити у зв`язку з відмовою потерпілого Акціонерного товариства "Українська залізниця" від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 26, 284, 350, 372, 477 КПК України, суд

у х в а л и в:

кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004190 від 19.11.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,- закрити у зв`язку з відмовою потерпілого Акціонерного товариства "Українська залізниця" від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_1