Справа №766/5832/18
н/п 1-кс/766/5498/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2018 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря: ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором військової прокуратури Херсонського гарнізону ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просив: розглянути клопотання і накласти арешт на майно, яке є власністю підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: житловий будинок загальною площею 65кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання посилався на те, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 відповідно до наказу т.в.о. начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області від 15.01.2016 № 16 о/с призначений на посаду начальника Великолепетиського районного сектору Головного управління ДСНС України у Херсонській області.

Отже, ОСОБА_5 , як начальник Великолепетиського районного сектору Головного управління ДСНС України у Херсонській області, виконував службові обов`язки за посадою, у березні-квітні 2018 року являвся службовою особою, що є керівником структурного підрозділу органу державної влади яка у відповідності до Примітки 2 ст. 368 КПК України займає відповідальне становище, на яку було покладено здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій щодо забезпечення належної роботи Великолепетиського районного сектору Головного управління ДСНС України у Херсонській області та його працівників.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», до правоохоронних органів віднесені органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції, у зв`язку із чим, ОСОБА_5 в березні-квітні 2018 року також являвся працівником правоохоронного органу, тобто виконував функції представника влади.

Таким чином, ОСОБА_5 постійно здійснював функції представника влади, згідно з положеннями Примітки 1 до ст. 364 Кримінального кодексу України був службовою особою, а у відповідності до ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

02.04.2018 ОСОБА_5 знаходячись у приміщенні Великолепетиського районного сектору Головного управління ДСНС України у Херсонській області за адресою: Херсонська область смт В.Лепетиха, вул. Київська, 70, зустрівшись з ОСОБА_6 підтвердив факт отримання неправомірної вигоди змінивши об`єкт отримання неправомірної вигоди, зазначивши про необхідність передачі 180 літрів пального, що еквівалентно 5 000грн. та відповідає розрахунку 1грн. за 1 літр реалізованого пального.

04.04.2018 ОСОБА_5 знаходячись у своєму службовому кабінеті за адресою: Херсонська область смт В.Лепетиха,вул. Київська, 70, отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді 180 літрів пального за не притягнення до відповідальності за порушення вимог законодавства в сфері пожежної безпеки.

В цей же день, після одержання наведеної неправомірної вигоди, злочинні дії ОСОБА_5 були виявлені співробітниками військової прокуратури та правоохоронних органів, з вилученням одержаної ним суми коштів в якості неправомірної вигоди.

05.04.2018 ОСОБА_5 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди, за не вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 123200384 ОСОБА_5 належить житловий будинок загальною площею 65кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вищевказаного майна мета забезпечення можливої конфіскації майна та наявність у підозрюваного права власності на це майно.

Крім того, доцільно передбачити заборону для підозрюваного розпоряджатись зазначеним майном будь-яким чином, оскільки незастосування такої заборони може призвести до зникнення або втрати зазначеного майна.

Накладення арешту на вищеописане майно не призведе до негативних наслідків для інших осіб, оскільки права користування ним ОСОБА_5 не позбавляється.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 до розгляду клопотання слідчим суддею може здійснити відчуження зазначеного майна, з метою забезпечення його арешту клопотання доцільно розглядати без повідомлення підозрюваного і захисника.

Слідчий в судове засідання не з`явився, причини не явки суду не пояснив, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Власник майна в судове засідання не викликався з метою уникнення його відчуження (ч. 2 ст. 172 КПК України).
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає конфіскації...
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що 05.04.2018 року ОСОБА_5 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди, за не вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 123200384 ОСОБА_5 належить житловий будинок загальною площею 65кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яка передбачає застосування покарання у вигляді конфіскації майна, тому для забезпечення можливої конфіскації майна необхідно накласти арешт на майно зазначене в клопотанні.

Вирішуючи питання про спосіб арешту майна суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 12 ст. 170 КПК України заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, слідчий суддя вважає, що достатнім буде накласти арешт на майно ОСОБА_7 шляхом заборони його відчуження та розпоряджання ним, оскільки саме такий спосіб арешту майна є найменш обтяжливим та не призведе до порушень прав підозрюваного, в тому числі, встановлених ч. 12 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке є власністю підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: житловий будинок загальною площею 65 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження та розпоряджання ним.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області.

СуддяОСОБА_1