Номер провадження: 11-кп/785/1015/18
Номер справи місцевого суду: 495/9474/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 квітня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002723,яким

ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Олексіївка, Білгород-Дністровського району Одеської області, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, не одружений, працював за наймом будівельником, до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 квітня 2017 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, 2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289 КК України та йому призначено покарання:
- за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі;
- за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- за ч.2 ст.187 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, 3 роки 5 місяців позбавлення волі без конфіскації майна;
- за ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, 3 роки 3 місяці позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Цим же вироком ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України. Вирок у відношенні ОСОБА_8 ніким не оскаржується.
Не погодившись з вироком суду, 01 червня 2018 року засуджений ОСОБА_7 до чергової частини Ізмаїльської установи з виконання покарань УДПтСУ в Одеській області №22 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що він є юридично неграмотною особою, захисник не роз`яснив йому порядок та строки на апеляційне оскарження вироку суду.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 , дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.392 КПК України вирок суду, крім випадків, передбачених ст.394 КПК України, може бути оскаржений в апеляційному порядку.
Обвинувачений та інші особи зазначені у ст.393 КПК України, реалізують своє конституційне право на апеляційне оскарження судових рішень (п.8 ст.129 Конституції України) шляхом подачі відповідної апеляційної скарги.
Згідно з п.1 ч.2 ст.395 КПК України вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Оскаржуваний вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 був ухвалений 13 квітня 2017 року за участі обвинувачених та їх захисників.
При цьому, ОСОБА_7 , у відповідності до положень ст.376 КПК України, було роз`яснено строк і порядок набрання вироком законної сили та порядок його оскарження.
В своєму клопотанні засуджений ОСОБА_7 не наводить обставин щодо поважності пропуску такого значного строку на оскарження вироку суду стосовно нього.
При цьому, доводи ОСОБА_7 про порушення судом його права на захист є необґрунтованими, оскільки представництво та захист інтересів обвинуваченого в суді першої інстанції здійснював адвокат ОСОБА_9 , а також під час розгляду справи в судових засіданням приймала участь законний представник обвинувачених головний спеціаліст служби у справах дітей Білгород-Дністровської РА ОСОБА_10 .
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Звертаючись з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 квітня 2017 року, засуджений ОСОБА_7 не надав доказів про наявність у нього перешкод у реалізації свого права на оскарження вказаного судового рішення у встановлений законом строк.

Докази, які б могли бути підставою для поновлення пропущеного з поважних причин строку, в матеріалах справи відсутні.

Згідно з п.4 ч.3 ст.399 апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 квітня 2017 року не підлягає задоволенню, а тому апеляційну скаргу слід повернути особі, що її подала.

Керуючись статтями 395, 396, 399, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження на вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 квітня 2017 року залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 повернути особі, що її подала.

Відповідно до ч.5 ст.399 КПК України копію ухвали, разом з апеляційною скаргою невідкладно надіслати засудженому ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційного суду Одеської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим, який відбуває покарання, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4