Провадження № 11-кп/792/403/18
Справа № 682/252/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000227 за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_9 на вирок Славутського міськрайонного суду від 29 березня 2018 року,-

В с т а н о в и л а :

Вироком Славутського міськрайонного суду від 29 березня 2018 року

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Київ, жительку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, з середньою освітою, неодружену, непрацюючу, в силу ст. 89 КК України раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі.
В строк відбування покарання ОСОБА_8 зараховано період її утримання під вартою з 12 жовтня 2017 року.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою.
Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 9665 грн. 43 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_11 50000 грн. моральної шкоди.

За вироком суду, вночі на 12 жовтня 2017 року у квартирі за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , під час розпиття в кухні алкогольних напоїв, між ОСОБА_8 , 1984 року народження, та її співмешканцем ОСОБА_12 , 1971 року народження, на ґрунті пияцтва та раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, яка переросла в шарпанину та бійку, в ході якої ОСОБА_8 , взявши зі столу сталеву виделку, умисно нанесла її зубцями один удар у ліву лобну ділянку голови ОСОБА_12 , заподіявши тілесні ушкодження у вигляді чотирьох колотих ран лобної ділянки голови зліва. Продовжуючи сваритись на ґрунті пияцтва та раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_8 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, виник умисел направлений на вбивство ОСОБА_12 . З цією метою, близько 04 год. 40 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та свідомо припускаючи і бажаючи настання наслідків у вигляді смерті потерпілого, ОСОБА_8 нанесла удар кулаком лівої руки в обличчя ОСОБА_12 , який обороняючись від ударів ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливів з осадженням слизової оболонки верхньої та нижньої губи зліва, синця тильної поверхні правої кисті, синця зовнішньої поверхні правого променево-зап`ясного суглобу, які мають ознаки прижиттєвого виникнення незадовго до настання смерті, в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають. Подолавши в такий спосіб опір потерпілого ОСОБА_12 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, ОСОБА_8 , з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння смерті ОСОБА_12 , зі столу в кухні взяла кухонного ножа та, утримуючи його в кулаці правої руки, умисно нанесла ОСОБА_12 один удар кухонним ножем у верхню передню ліву частину грудної клітини та шиї, заподівши в такий спосіб ОСОБА_12 смерть. Таким чином своїми умисними діями, які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.
В поданих апеляційних скаргах та доповненнях до них обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_9 , посилаючись на відсутність умислу у ОСОБА_8 на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_12 , просять перекваліфікувати її дії на ст. 118 КК України і звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку в мінімальному розмірі.
Стверджують, що ОСОБА_8 позбавила життя потерпілого, діючи в межах необхідної оборони, оскільки захищалась від неправомірних дій ОСОБА_12 , який, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок психічних розладів викликаних перебуванням в зоні антитерористичної операції та участі в бойових діях, намагався позбавити її життя.
Акцентують увагу, що в діях обвинуваченої відсутня така обтяжуюча покарання обставина, як вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки це не стверджується здобутими в процесі досудового розслідування доказами, як і не стверджуються висновки суду стосовно заподіяння ОСОБА_8 чотирьох колотих рани лобної ділянки голови потерпілого.
На їх думку, суд дав невірну оцінку доказам у провадженні, не врахував істотні порушення під час досудового розслідування в частині проведення обшуку помешкання обвинуваченої без ухвали слідчого судді, внаслідок чого помилково визнав дані протоколу огляду місця події та трупа допустимими доказами. Не звернув увагу на те, що мотив та мета вчинення злочину не розкриті, а знаряддя злочину не було виявлено на місці події.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченої та її захисника, які підтримали подані апеляційні скарги, з посиланням на зазначені в них доводи, прокурора, який вважає, що законні підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають, виходячи з таких підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у провадженні не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченої ОСОБА_8 та в її інтересах захисника ОСОБА_9 про те, що досудове розслідування, з`ясування обставин провадження та перевірка їх доказами судом проведено упереджено, без з`ясування даних, які мають значення для встановлення істини у справі, є необґрунтованими і спростовуються зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими судом доказами.

Зокрема, в судовому засіданні та в процесі апеляційного розгляду ОСОБА_8 не заперечувала та ствердила обставини конфлікту у нічну пору 12 жовтня 2017 року з потерпілим ОСОБА_12 , спричинення останньому тілесних ушкоджень, в тому числі за допомогою стороннього предмета, однак викладала свою версію подій.

Показами потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , які показали, що 12 жовтня 2017 року за місцем проживання обвинуваченої був виявлений труп потерпілого ОСОБА_12 з видимими тілесними ушкодженнями. Ствердили, що ОСОБА_8 , співмешкаючи з потерпілим систематично здійснювала побиття останнього, в тому числі внаслідок спричинення тілесних ушкоджень сторонніми предметами.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , який показав, що вночі 12 жовтня 2017 року потерпіла з обвинуваченим за місцем їх проживання розпивали спиртні напої, в процесі чого весь час конфліктували. Наслідком вказаного конфлікту стала смерть ОСОБА_12 .

Аналогічними показаннями свідка ОСОБА_15 , яка показала, що в процесі спільного розпиття алкогольних напоїв, у нічну пору 12 жовтня 2017 року, за місцем проживання обвинуваченої, остання з потерпілим весь час конфліктували, в процесі чого ОСОБА_8 спричинила ОСОБА_12 тілесні ушкодження на голові. Ствердила, що під ранок ОСОБА_8 їй повідомила про смерть ОСОБА_12 , який лежав закривавлений на кухні житлового приміщення.

Показаннями фельдшера швидкої допомоги свідка ОСОБА_16 , який показав, що у нічну пору 12 жовтня 2017 року, швидкою допомогою двічі виїжджали за місцем проживання обвинуваченої для надання медичної допомоги ОСОБА_12 . Першого разу у зв`язку з травмою голови останнього, в процесі чого потерпілий скаржився на побиття обвинуваченою та висловлення неї погроз вбивством в його сторону та другого разу у зв`язку з вбивством потерпілого. Ствердив, що обвинувачена перебувала в квартирі за місцем виявлення трупа, видимих тілесних ушкоджень не мала та знаходилась в стані алкогольного сп`яніння.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , який ствердив обставини спільного проживання обвинуваченої ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_12 по АДРЕСА_1 , тобто саме там, де сталося вбивство потерпілого, а також наявність в них систематичних конфліктів та сварок.
Показаннями свідка ОСОБА_18 , яка показала, що є сусідкою ОСОБА_8 Ствердила, що остання зловживає алкогольними напоями, відрізняється агресивною поведінку, систематично застосовувала насильство, до дітей, стосовно яких була позбавлена батьківських прав, батька та потерпілого ОСОБА_12 12 жовтня 2017 року дізналася про загибель потерпілого в квартирі обвинуваченого, чому передували голосні звуки, в тому числі схожі на звуки боротьби з квартири обвинуваченої.
Крім того, факт вчинення ОСОБА_8 злочину об`єктивно стверджується даними протоколу огляду місця події та трупа з фототаблицями, з яких вбачається, що 12 жовтня 2017 року у квартирі АДРЕСА_2 , тобто за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_8 був виявлений труп потерпілого ОСОБА_12 з видимими тілесними ушкодження. Кухня квартири, одяг обвинуваченої мають значні сліди бурого кольору схожі на кров (а.п. 8-45, т. 1).
Даними висновку експерта № 101 від 05.01.2018 року стверджується, що смерть ОСОБА_12 настала в межах інтервалу з 04.25 год. до 07.10 год. 12 жовтня 2017 року внаслідок гострої внутрішньої та зовнішньої крововтрати внаслідок спричинення проникаючого колото-різучого ушкодження шиї та грудної клітки.

В ОСОБА_12 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаного проникаючого поранення грудної клітки, шиї з ушкодженням підшкірних вен шиї зліва, магістральних судин шиї; забійної рани лобу зліва; чотирьох колотих ран лобної ділянки голови зліва, крововиливів з осадженням слизової верхньої та нижньої губи зліва; різаної рани першого пальця лівої кисті; синця тильної поверхні правої кисті, синця зовнішньої поверхні правового променево-зап`ясного суглобу.

Колото-різане проникаюче поранення грудної клітки, шиї утворилось від однієї колюче-ріжучої дії твердого плоского, клинкового знаряддя, по типу ножа, з однобічно-гострим клинком, з прикладанням до передньої поверхні тіла в напрямку спереду назад зліва направо, та незначним відхиленням зверху вниз. Місцем прикладання травмуючого знаряддя явилась передня поверхня на межі грудної клітини і шиї зліва.

Чотири колоті рани лобної ділянки голови зліва спричинені локальним одним ударним прикладанням гострих тонких твердих предметів.

Ушкодження верхньої та нижньої губи могли бути спричинені одномоментним прикладанням твердого предмету до передньої поверхні обличчя в напрямку спереду назад.

Синці в ділянці лівої руки спричинені дворазовим прикладанням твердих предметів. Рана правого пальця лівої кисті походить від одноразової ріжучої дії гострого предмету.

Проникаюче ушкодження грудної клітки має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, інші ушкодження на тілі (осаднення лобу зліва, забійна рана лобу зліва, ушкодження верхньої та нижньої губи, різана рана першого пальця лівої кисті, синці правої руки) відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Проникаюче колото-різане поранення в ОСОБА_12 перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті.

Смерть ОСОБА_12 настала протягом короткого проміжку часу після заподіяння колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки, шиї з початком масивної внутрішньої та зовнішньої крововтрати в термін, що не перевищує кількох десятків хвилин.

Осаднення лобу зліва, забійна рана лобу зліва, ушкодження верхньої та нижньої губи, різана рана першого пальця лівої кисті, синці правої руки мають ознаки прижиттєвих.

Колото-різане поранення передньої поверхні шиї і грудної клітки ОСОБА_12 спричинено однією травмуючою колюче-ріжучою дією твердого плоского, із вмістом солей 3-х валентного заліза, клинкового знаряддя, який має тупий, скоріш за все «П» подібний на поперечному перетині, «обушок» (нижній кінець рани), гострий кінець (вістря) та одне лезо з гострою ріжучою крайкою (верхній кінець рани). А пов`язаний із правим краєм «лезової» частини цієї колото-різаної рани додатковий розріз шкіри по типу «ластівчиного хвоста» - утворився вже від ріжучої дії крайки леза вказаного клинкового знаряддя, під час його вилучення з просвіту даної рани.

Зруповані садна лобної ділянки голови зліва мають характерні особливості травмуючого чинника із умовно рівно в ряд розташованою виступаючою контактною травмуючою поверхнею, якою могла бути гостра частина кінців зубців столової виделки.

Ушкодження верхньої та нижньої губи спричинені одномоментним прикладанням твердого предмету до передньої поверхні обличчя напрямку спереду назад. Синці в ділянці лівої руки спричинені дворазовим прикладанням твердих предметів.

Рана правого першого пальця лівої кисті походить від одноразової ріжучої дії гострого предмету.

На час отримання тілесних ушкоджень у вигляді осаднень та забійної рани голови в ділянці лобу зліва, ушкоджень верхньої та нижньої губи зліва, колото-різаної рани шиї, грудної клітки зліва ОСОБА_12 перебував передньою поверхнею тіла до напрямків дії травмуючих знарядь.

Ушкодження в ділянці правої руки (синець тилу кисті, синець променево-зап`ясного суглобу зовні), різана рана першого пальця лівої кисті можуть відповідати ознакам боротьби чи самооборони.

Можливість врятування життя ОСОБА_12 після заподіяння колото-різаного поранення шиї, грудної клітини за умов надання йому своєчасної кваліфікованої медичної допомоги є мало ймовірним.

Виявлені у ОСОБА_12 тілесні ушкодження сукупно не могли виникнути внаслідок падіння або внаслідок само ушкодження (а.п. 65-69, т. 1).

Із даних висновків експертів № 774 та № 436 від 20.10.2017 року, № 437 від 18.10.2017 року вбачається, що кров ОСОБА_12 відноситься до групи В з ізогемаглютиміном анти-А за ізосерологічною системою АВ0; кров ОСОБА_8 відноситься до групи 0 з ізогемаглютиміном анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.п. 77, 79, 80, т. 1).

Перебування ОСОБА_8 в момент вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння стверджується жодним чином не спростованим стороною захисту висновком експерта № 2042 від 25.10.2017 року, з якого вбачається, що в крові обвинуваченої виявлено 0,86 проміле етилового (винного) алкоголю (а.п. 81, т. 2).

Даними висновків експертів № 197, № 198 та № 199 від 15.11.2017 року, №№ 438, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447, 448, 449, 450, 451, 452, 453, 454, 455, 456 від 17.11.2017 року стверджується, що в піднігтьовому вмісту кистей рук ОСОБА_8 , її руках, гомілці, одязі, кімнатних тапочках, предметах побуту, ганчірці та мисці з водою виявлені сліди крові, які можуть належати потерпілому ОСОБА_12 (а.п. 84-86, 87-89, 90-92, 93-94, 95-96, 97-98, 99-100, 101-102, 106-107, 108-109, 110-111, 112-113, 114-115, 116-117, 118-119, 120-121, 122-123, 124-125, 126-127, 128-129, т. 1).

Із змісту висновку експерта № 196 від 15.11.2017 року вбачається, що на виявлених та вилучених з місця вчинення злочину двох виделках та на столовій ложці сліди крові людини можуть належати потерпілому ОСОБА_12 (а.п. 103-105, т. 1).

Даними висновку експерта № 798 від 24.11.2017 року стверджується, що на виявленому з місця вчинення злочину ножі наявна кров, яка належить потерпілому ОСОБА_12 (а.п. 145-159, т. 1).

Проаналізувавши названі висновки експертів в сукупності з іншими дослідженими доказами, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку, що виявленні в квартирі обвинуваченої, її одязі, предметах побуту, виделці та ножі сліди крові, належать саме потерпілому ОСОБА_12 . Оскільки саме в даному житловому приміщенні, перебуваючи у вказаному одязі ОСОБА_8 , спричинила потерпілому тілесні ушкодження, в тому числі за допомогою виделки та колото-ріжучого предмету ножа, що супроводжувалося значною крововтратою.

Даними висновку експерта № 201 від 15.11.2017 року стверджується, що в піднігтьовому вмісті кистей рук трупа ОСОБА_12 епітеліальних клітин з ядрами та слідів крові не виявлено (а.п. 214-215, т. 1).

Із змісту висновку стаціонарної судово-психіатричного експерта № 168 від 29.11.2017 року вбачається, що ОСОБА_8 , психічним захворюванням не страждала, не страждала такими і на період вчинення інкримінованого їй злочину, а тому могла та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто відносно скоєного і на теперішній час її можна вважати осудною. При цьому, обвинувачена в стані паталогічного афекту, паталогічного сп`яніння, фізіологічного афекту не знаходилася. Не перебувала вона також і в іншому емоційному стані, який міг би суттєво вплинути на її свідомість та діяльність. Схильна до перекручування фактів (а.п. 197-200, т. 1).

Про наявність умислу в діях ОСОБА_8 на позбавлення життя ОСОБА_12 свідчить спосіб, характер та механізм заподіяння тілесних ушкоджень, їх кількість, локалізація поранень, а саме за допомогою ножа в грудну клітку та шию, тобто виключно в життєво важливі органи.

Про наявність умислу в діях ОСОБА_8 , спрямованого саме на умисне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_12 , вказує також те, що злочинні дії ОСОБА_8 продовжувалися на протязі значного часу, нанесення нею потерпілому ще ряду тілесних ушкоджень, в тому числі за допомогою сторонніх предметів.
При встановленні спрямованості умислу обвинуваченої ОСОБА_8 колегія суддів враховує дані про інтенсивність нападу, що дії обвинувачених були спрямовані на умисне вбивство ОСОБА_12 , про це свідчать дані щодо кількості, локалізації поранень, сили ударів і нанесення їх в область життєво важливих органів. Встановлені фактичні обставини провадження свідчать про те, що обвинувачена виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, настання смерті потерпілого (нанесли удар ножем виключно в життєво важливі органи).

Сукупність всіх встановлених судом першої інстанції обставин вчинення злочину, спосіб, кількість, характер і локалізація поранень, причини припинення злочинних дій, поведінка обвинуваченого і потерпілої, що передувала події, їх стосунки, вказують про цілеспрямовані, обдумані і умисні дії ОСОБА_8 спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_12 .

Зазначені вище обставини, відсутність у ОСОБА_8 будь-яких тілесних ушкоджень, наявність у ОСОБА_12 значної кількості тілесних ушкоджень на руках, відсутність у нього в піднігтьовому вмісті кистей рук епітеліальних клітин з ядрами та слідів крові сторонньої людини, свідчить про те, що саме він оборонявся, а не нападав, повністю виключають вбивство ОСОБА_12 при самозахисті, при перевищені меж необхідної оборони, в чому намагається переконати колегію суддів сторона захисту, оскільки дії ОСОБА_8 носили свідомий, умисний, цілеспрямований характер (а.п. 65-69, 214-215, т. 1).

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційних скарг сторони захисту про необґрунтованість порушення кримінального провадження та засудження ОСОБА_8 .

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ні обвинуваченою, ні її захисниками не надано.

Більше того, дані твердження сторони захисту були предметом дослідження місцевого суду та ним детально проаналізовані.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що докази вчинення злочину ОСОБА_8 , які покладені судом в основу обвинувального вироку, були отримані з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

В провадженні не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_8 та свідків заборонених законодавством методів розслідування, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях ОСОБА_8 , яка є прямо зацікавленою особою, її роздумах щодо процесів в державі, діяльності правоохоронних органів, систематичних звинуваченнях органів досудового розслідування та суду в упередженості та необ`єктивності, вільному тлумаченні кримінального закону та особи потерпілого, що не можна визнати допустимими доказами.

При цьому, в матеріалах провадження не встановлено доказів, щоб ОСОБА_8 чи її захисники звертались із заявами та скаргами до прокурора Славутської місцевої прокуратури, який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням чи вищестоящих органів з приводу незаконних дій працівників поліції, а тому такі твердження викликають об`єктивний сумнів.

Таким чином, підстав вважати, що в процесі досудового розслідування зі сторони органів досудового розслідування на обвинувачену чи свідків чинився тиск, в колегії суддів немає, не здобуто таких доказів і в процесі апеляційного розгляду.

Колегія суддів відхиляє твердження обвинуваченої та її захисників в тій частині, що ОСОБА_8 до вчинення злочину не причетна, оскільки вони є не послідовними, суперечливими, не відповідають фактичним обставинам провадження та спростовуються дослідженими в судовому засіданні, вищенаведеними доказами.

В тому числі, її же показаннями в процесі судового розгляду, де вона послідовно, будучи допитана не один раз, в присутності захисника, що виключало вчинення на неї будь-якого тиску та примусу, давала послідовні показання, якими в деталях повідомляла обставини вчинення злочину, позбавлення життя потерпілого, однак викладала свою версію подій.

При цьому, ОСОБА_8 , повідомляючи фактичні обставини вчинення злочину, повідомляла такі деталі, які могли бути відомі виключно особі, яка безпосередньо його скоїла.

Більше того, на переконання колегії суддів, з огляду на те, що ці показання обвинуваченої ОСОБА_8 щодо вчинення вбивства потерпілого ОСОБА_12 , характеру та механізму спричинення тілесних ушкоджень, повністю узгоджуються з даними висновку лікаря судово-медичного експерта № 101 від 05.01.2018 року, що свідчить про їх достовірність, належність та допустимість (а.п. 65-69, т. 1).

Не може погодитися колегія суддів і з твердженнями сторони захисту, що обвинувачення ОСОБА_8 ґрунтується виключно на їх зізнавальних показаннях. Оскільки, її вина у вчиненні злочину доведена на підставі вищенаведених, здобутих органами досудового розслідування, досліджених та перевірених судом доказах у їх сукупності, в тому числі даних протоколів слідчих дій, висновках експертів, які підтверджують обставини та висновки встановлені судом та спростовують твердження обвинуваченої і її захисників.

Змістом протоколу огляду місця події та трупа з фототаблицями і висновку експерта № 798 від 24.11.2017 року спростовуються твердження ОСОБА_8 про відсутність знаряддя злочину, оскільки саме на виявленому за місцем вчинення злочину ножі виявлені сліди ДНК потерпілого, що безпосередньо вказує на нанесення цим ножем тілесних ушкоджень ОСОБА_12 і стороною захисту не спростовано (а.п. 145-159, т. 1).

Відповідно до вимог чинного законодавства, огляд місця події є невідкладною слідчою дією, яка у невідкладних випадках може бути проведена до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

З огляду на те, що вбивство ОСОБА_12 було скоєно вночі, в житловому приміщенні перебувала особа, яка обґрунтовано підозрювалась у вчиненні злочину ОСОБА_8 , батько останньої, як власник житлового приміщення надав згоду на огляд його житла і безпосередньо був присутній при цьому, проведення огляду житлового приміщенні та трупа до внесення відомостей в ЄРДР, які були негайно внесені по закінченню процесуальної дії та згоди слідчого судді, не може бути безумовною підставою для визнання цих доказів недопустимими.

Чинним законодавством, як слідчому, так і суду надано право відхиляти клопотання учасників судового розгляду щодо виклику та допиту свідків, проведення процесуальних (слідчих) дій, в тому числі про призначення та проведення експертиз, зокрема таких, як комісійна, а тому колегія суддів не вбачає у відхиленні судом ряду клопотань сторони захисту порушення вимог кримінального процесуального законодавства, які були б підставою для скасування рішення суду.

В процесі досудового розслідування був призначений весь комплекс спеціальних криміналістичних досліджень, в тому числі судово-медичних, з метою встановлення істини у провадженні, який надавав вичерпні відповіді щодо механізму, локалізації та способу спричинення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, в тому числі щодо причин смерті останнього, що ставить під сумнів сторона захисту.

За таких обставин допустимих даних, які б спростовували вищенаведені докази, в тому числі висновки судово-медичної експертизи, чи викликали сумніви у її належності та були б підставою для призначення криміналістичних досліджень, комісійної експертизи, на чому наполягає сторона захисту, колегія суддів не знаходить і вважає вказані клопотання такими, що до задоволення не підлягають.

При цьому, колегія суддів вважає, що ряд питань щодо встановлення механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень на дослідженні яких наполягає обвинувачена та її захисник носять юридичний характер і знаходяться поза межами знань фахівців у галузі медицини та вирішені судом при ухвалені вироку.

Як органами досудового розслідування, так і судом у встановленому законом порядку були вжиті та проведені всі належні заходи щодо визначення механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Даними висновку експерта № 2042 від 25.10.2017 року, показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 повністю спростовуються твердження сторони захисту, що ОСОБА_8 під час вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння не перебувала (а.п. 81, т. 2).

Оголошена ОСОБА_8 підозра, кваліфікація її дій, з якою погодився суд, містить виклад фактичних обставин, в тому числі часу, місця, способу, мотиву та інших обставин вчинення злочину, наскільки вони відомі слідчому. Знайшли вони своє відображення і у вироку, тобто при його ухваленні суд повністю вирішив питання, зазначені в ст. 374 КПК України.

Тому твердження сторони захисту, що органами досудового розслідування та судом не виконані вимоги ст. 91 КПК України не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Даними протоколів про надання доступу до матеріалів досудового розслідування та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування повністю спростовуються твердження сторони захисту, що матеріали здобуті органами досудового розслідування і прокурором їм не відкривались (а.п. 210-211, т. 1; 12, 13, т . 2).

Посилання сторони захисту про неправильне застосування судом норм матеріального права, є надуманими та повністю спростовуються матеріалами провадження, які ні обвинуваченими, ні їх захисниками не спростовані.

Ставлячи питання про скасування вироку, сторона захисту, конкретних фактів порушення прав та законних інтересів обвинуваченої органами досудового розслідування та судом не навела, а виключно обмежилися перерахунком та декларуванням норм процесуального права. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення в частині апеляційних доводів сторони захисту, колегією суддів не встановлено.

Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дав їм належну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України та визначив таке з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів та особи обвинуваченої.

Зокрема, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_8 судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особливості, її особу, зокрема характеристики, сімейний стан, спосіб та механізм позбавлення життя потерпілого, думку потерпілих, які просили суворо покарати обвинувачену.

Як стверджується матеріалами провадження вину у вчиненні злочину ОСОБА_8 не визнала навіть під тиском зібраних у провадженні доказів, даних виявлення жалю, спроби виправити ситуацію у провадженні не встановлено, не вживала достатніх заходів для досягнення порозуміння з потерпілими.

Призначаючи обвинуваченій покарання місцевий суд врахував, що ОСОБА_8 , яка негативно характеризується за місцем проживання, визнана винною у вчиненні особливо тяжкого злочину, взяв до уваги наслідки, що настали у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_12 , спосіб та механізм позбавлення життя потерпілого, скоєння нею злочину в стані алкогольного сп`яніння, що обтяжує її покарання, те що збитки спричинені злочином не відшкодовані, прийшов до обґрунтованого висновку, що їй слід обрати покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів, лише у виді позбавлення волі.

При цьому колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, при даних конкретних обставинах провадження та особі обвинуваченої є достатнім для її виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.

А тому колегія суддів не може погодитись з твердженнями сторони захисту про призначення явно несправедливого покарання внаслідок його суворості.

При перевірці законності рішення суду першої інстанції в частині стягнення шкоди, місцевим судом були встановлені дійсні обставини провадження та надана належна оцінка зібраним доказам, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору, зроблено обґрунтований висновок про задоволення позовних вимог.

До таких висновків суд дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які учасники кримінального провадження, в тому числі сторона захисту посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Визначаючи розмір моральної шкоди, з врахуванням ступеня моральних страждань, порушення нормального способу життя потерпілої, порушення одного із основних конституційних прав права на життя, перенесеного потерпілою ОСОБА_11 стресу, яка втратила батька, часу необхідного для відновлення попереднього стану здоров`я, необхідності докладання додаткових, значних зусиль для забезпечення життєдіяльності сім`ї, характеру, способу та виду тілесних ушкоджень, з врахуванням матеріального становища обвинуваченої, яка не працює беручи до уваги інфляційні процеси в державі, суд визначив в розмірі 50000 грн.
Зазначена сума моральної шкоди за своїм розміром, враховуючи наслідки злочину, фізичний та моральний стан потерпілої є достатньою сатисфакцією.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку місцевого суду в межах апеляційних вимог сторони захисту не вбачається.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Вирок Славутського міськрайонного суду від 29 березня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженою, які тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2