Справа № 646/4207/16-к
№ провадження 1-кп/646/64/2018
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.06.18року м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого у справі судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_5 передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду з клопотаннями про зміну заходів забезпечення кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 315 КПК України, в яких просили змінити захід забезпечення кримінального провадження - арешт автомобілю «Renault Latitude», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, який належить ОСОБА_6 на праві власності, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 від 18.01.2016 р., та арешт автомобілю «MITSUBISHI Lancer», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, що належить ОСОБА_5 на праві власності, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 від 18.01.2016 р., на інший захід забезпечення кримінального провадження - заборону власникам розпорядження даними автомобілями та зобов`язати орган досудового розслідування негайно повернути зазначені автомобілі власникам.
Ухвалою суду від 19.12.2017 року вказане клопотання обвинувачених задоволено частково. Передано на відповідальне зберігання автомобіль «Renault Latitude», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, обвинуваченому ОСОБА_6 та попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України. Передано на відповідальне зберігання автомобіль «MITSUBISHI Lancer», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору обвинуваченому ОСОБА_5 та попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України. Накладено заборону обвинуваченим розпоряджатися вказаними автомобілями.
Зобов`язано відповідальних посадових осіб Основ`янського відділу поліції ГУ НП в Харківській області негайно передати автомобіль «Renault Latitude», 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, обвинуваченому ОСОБА_6 , а автомобіль «MITSUBISHI Lancer», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору обвинуваченому ОСОБА_5 .
В судовому засіданні 06.04.2018 року захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 подав до суду клопотання, в якому просив суд зобов`язати посадових осіб Харківської філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «ІНФОРМ-РЕСУРСИ» повернути ОСОБА_5 належний йому автомобіль «MITSUBISHI Lancer», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, якій перебуває у володінні ХФ ДП МВС України «ІНФОРМ-РЕСУРСИ».
Прокурор стосовно розгляду заяви ДП МВС України «Інформ-ресурси» поклався на суд, зазначивши, що зазначений автомобіль у володінні сторони обвинувачення не перебуває, проте він зі свого боку належним чином повідомив ДП МВС України «Інформ-ресурси» про необхідність виконання ухвали суду.
Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 а також сам ОСОБА_5 заперечували проти задоволення вказаної заяви ДП МВС України «Інформ-Ресурси» з мотивів очевидної необґрунтованості заяви та однозначності за змістом та сприйняттям ухвали суду від 06.04.2018, яка має виконуватися належним чином у встановленому законом порядку.
Вислухавши пояснення прокурора та заперечення сторони захисту, дослідивши заяву ДП МВС України «Інформ-ресурси» та матеріали справи суд вважає заяву ДП МВС України «Інформ-ресурси» про роз`яснення ухвали суду такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 129 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Статтею 380 КПК України передбачено, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Проте в своїй заяві про роз`яснення ухвали суду від 06.04.2018 ДП МВС України «Інформ-ресурси» в порушення ст. 380 КПК України фактично просить суд не роз`яснити ухвалу суду, а змінити зміст цієї ухвали суду і покласти на власника автомобіля ОСОБА_5 обов`язок оплати за зберігання і транспортування вилученого у нього органом досудового розслідування в якості речового доказу належного йому автомобілю.
При цьому заявник посилається на Порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках затверджений постановою КМУ від 17.12.2008 № 1102.
Проте, відповідно п. 2 зазначеного порядку визначено, що тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 2652 КУпАП, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху. Тимчасове затримання транспортного засобу здійснюється також у разі виявлення транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до статті 36 Закону України Про виконавче провадження.
Відповідно до п. 20 вказаного Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Відповідно до п. 32 вказаного Порядку фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.
Тобто зміст ухвали суду від 06.04.2018 по справі 646/4207/16-к в частині розуміння порядку її виконання у співвідношенні з наведеними положеннями Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження затвердженого Постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012, який регулює порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні є однозначними за сприйняттям та не потребують додаткового роз`яснення.
Заява ДП МВС України «Інформ-ресурси» про роз`яснення ухвали суду від 06.04.2018 по справі № 646/4207/16-к по суті є намагання надання роз`яснення щодо порядку та необхідності оплати зберігання транспортного засобу, а не змісту ухвали суду, резулятивна частина якої є зрозумілою і не потребує роз`яснень.
На підставі викладеного, керуючись ст. 380 КПК України, суд-
В задоволенні заяви Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «ІНФОРМ-РЕСУРСИ» про роз`яснення ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова у справі № 646/4207/16-к від 06.04.2018 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1