Справа № 214/1454/18
1-кп/214/511/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, громадянина України, маючого загальну середню спеціальну освіту, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого згідно положень ст. 89 КК України, маючого статус учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №1 о/с від 05.01.2017 року (по стройовій частині) старшина ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду старшого інструктора (командира машини) 2 відділення бронетанкової техніки патрульної роти на автомобілях.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №23 о/с від 23.05.2017 року (по стройовій частині) старшина ОСОБА_4 переміщений на посаду старшого інструктора (командира машини) 1 відділення взводу бронетранспортерів батальйону бойового забезпечення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 року, з 05.01.2017 року старшина ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст. ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року та умов укладеного контракту, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак 19 червня 2017 року, о 08 годині, старшина ОСОБА_4 , діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до цієї частини та виконувати обов`язки військової служби, у порушення вимог ст. ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та умов укладеного контракту, без дозволу командування не з`явився вчасно без поважних причин в умовах особливого періоду до військової частини НОМЕР_1 , залишившись за місцем свого проживання, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, після чого 21 вересня 2017 року, о 10 годині, прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону, де заявив про себе.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, за ознаками: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо, оскільки він зробив для себе належні висновки, а також просив застосувати до нього положення Закону України «Про амністію в 2016 році», так як має статус учасника бойових дій.

Окрім показань обвинуваченого, судом досліджені письмові документи, які негативно характеризують його за місцем проходження військової служби, підтверджують відсутність у нього судимості згідно положень ст. 89 КК України та відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений під психіатричним або наркологічним наглядом не перебуває, а також, що обвинувачений проходив військову службу за контрактом у в/ч НОМЕР_1 та має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням НОМЕР_2 від 28.12.2015 року (а.с.27, 40, 43, 48, 50, 55).

Суд, ураховуючи думки учасників судового провадження, визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що в такому випадку він буде позбавленим права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проходження військової служби характеризується негативно, під психіатричним або наркологічним наглядом не перебуває, має статус учасника бойових дій.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, приходить до висновку, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі.

Між тим, згідно до п. «д» ст. 1, ст. ст. 9, 10, 13 Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22.12.2016 року №1810-VIII, який набрав законної сили 07 вересня 2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи-учасники бойових дій, які підпадають під дію Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді, а також за ініціативою обвинуваченого та його захисника.

Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Отже, обвинувачений є особою, яка згідно з положеннями ст. 89 КК України вперше вчинила злочин, який, згідно зі ст. 12 КК України не є особливо тяжким злочином, до набрання цим Законом чинності, є учасником бойових дій та підпадає під дію Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», обвинувачений просив суд застосувати до нього амністію, звільнивши його від покарання за вчинений злочин, а тому обвинувачений підлягає звільненню від відбування покарання згідно Закону України «Про амністію у 2016 році».

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого не обирався.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, ст. ст. 1, 9, 10, 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі п. «д» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році».

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .