Справа № 583/132/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2018 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка обвинувальний акт, що надійшов від Охтирської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000806 від 04.12.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2018 року до суду надійшов обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125, ч. 2 ст. 263 КК України, затверджений прокурором Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 травня 2018 року було задоволено клопотання прокурора та надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На виконання вказаної ухвали суду від 16 травня 2018 року ОСОБА_4 31 травня 2018 року доставлено до суду для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, обвинувачений ухиляється від явки до суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, скоїв злочин, який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до трьох років.
Обвинувачений та захисник в судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, оскільки обвинувачений як до так і після надходження обвинувального акту до суду брав безпосередню участь в антитерористичній операції, тому жодного умислу на уникнення кримінальної відповідальності він не мав, а тому застосування такого суворого виду запобіжного заходу як взяття під варту є недоцільним.
Суд проаналізувавши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, є військовослужбовцем за контрактом, брав безпосередню участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в період з 23.12.2017 року по 10.01.2018 року, з 20.01.2018 року по 28.02.2018 року, з 05.03.2018 року по 26.03.2018 року, з 31.03.2018 року по 30.04.2018 року, скоїв злочин, за який покарання передбачено у вигляді позбавлення волі до трьох років, має постійне місце проживання, однак від явки до суду ухилявся, що свідчить про наявність ризиків того, що обвинувачений може і в подальшому продовжити свою злочинну діяльність, вчинивши інше кримінальне правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки саме такий запобіжний захід зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Суд вважає, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження, даними про особу обвинуваченого та практикою Європейського суду з прав людини, не встановлено достатніх підстав, які виправдовують застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і запобігти встановленим ризикам можливо у разі застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176, 177, 179, 191, 193, 194 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Звільнити ОСОБА_4 , затриманого за ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.05.2018 року, з-під варти з зали суду.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строком на 2 місяці до 31.07.2018 року та покласти на нього наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботу.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює прокурор.
Судове засідання призначити на 13 червня 2018 року на 10:00 год.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: ОСОБА_1