Справа № 182/720/18
Провадження № 1-кп/0182/445/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.08.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за якими внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2018 за № 0000165 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, із середньою спеціальною освітою, не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 11.01.2018 приблизно о 20.00 год. знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме - ноутбуком «Асеr Е5-521-48R6», що належить його вітчиму - ОСОБА_5 .
Повідомивши своїй матері - ОСОБА_6 , з якою він був вдома, що візьме ноутбук та піде в гості до свого друга, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, не маючи наміру повертати майно, діючи умисно з корисливих мотивів шляхом зловживання довірою, заволодів ноутбуком «Асеr Е5-521-48R6» разом з зарядним пристроєм, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 18/12.1/26 від 25.01.2018 складає 5 900 грн., який належав потерпілому ОСОБА_5 , чим спричинив йому матеріальний збиток на вказану суму. Вказаним майном розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що у той день він йшов до товариша гуляти. Запитав у матері, чи можна взяти ноутбук, який подарували його молодшому брату, щоб у товариша посидіти в мережі Інтернет. Вона дозволила, хоча фактично він хотів закласти ноутбук в ломбард, щоб отримати гроші, а потім викупити його. На свій паспорт він заклав ноутбук до ломбарду і з товаришем ОСОБА_8 пішли грати на автоматах. Оскільки грошей викупити ноутбук не було, ОСОБА_8 запропонував, щоб ноутбук викупив його знайомий, а потім він зможе у цього знайомого викупити ноутбук та повернути назад. Він погодився. Товариш ОСОБА_8 приніс гроші, за які вони викупили ноутбук у ломбарді та передали ноутбук цьому чоловікові. Хоча вони домовилися, що він знайде гроші й ноутбук йому віддадуть, його обманули і ноутбук не повернули. Шкодує, що так сталося, йому дуже соромно. Просить не позбавляти його волі.
Крім показань обвинуваченого, його винуватість, на думку суду, повністю доведена показаннями потерпілого, свідків, зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що обвинувачений - син його дружини. Дійсно ноутбук купувала бабуся, однак потім у неї була пожежа, і вони домовилися, що він компенсує їй вартість ноутбуку, тому ноутбук зараз належить йому. Фактично ноутбуком користувався молодший син. Не знає чи давала дружина своєму сину - обвинуваченому, ноутбук, він був у той час на роботі. Коли він прийшов додому, дружина сказала, що ОСОБА_3 взяв ноутбук. Повернувся він через кілька днів без ноутбука. Дружина з ОСОБА_3 їздили викупляти ноутбук, але викупити не змогли, повернулися без ноутбука. Після чого він написав заяву до поліції. Просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 5 900 грн, спричиненої йому шкоди.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що обвинувачений її син. В той день у січні 2018 р. вона чула, як він у меншого сина просив ноутбук. Потім попросив у неї, сказав, що хоче піти до товариша, посидіти в мережі Інтернет. Вона дала дозвіл. Ввечері син додому не повернувся. Він боявся декілька днів взагалі приходити додому. Потім зателефонував, попросив допомоги, пояснив, що його обманули. Сказав, що ноутбук з ломбарду викупив на нетривалий час знайомий ОСОБА_8 , але той відмовляється повертати. Вони їздили з сином до ОСОБА_10 , щоб викупити ноутбук, але той сказав, що вже продав його.
Свідок ОСОБА_11 пояснила, що обвинувачений її внук. Ноутбук вона купувала молодшому внуку на день народження. Потім у неї сталася пожежа і зять віддав їй гроші за ноутбук. Згодна, що ноутбук належить зятю - ОСОБА_5 . Купувала ноутбук у березні 2015 року. 4-го квітня 2015 р. була пожежа. Після пожежі зять зняв гроші з картки і дав їй. Спочатку ноутбуком користувався лише молодший внук, потім дозволили і ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_10 пояснив, що на початку 2018 р. до нього зателефонував ОСОБА_12 , якого він знав та запропонував купити ноутбук. Сказав, що ноутбук в ломбарді, потрібно за нього заплатити 2 800 грн. і 300 грн. йому. Він взяв гроші і поїхав на площу до ломбарду «Скарбниця». ОСОБА_8 був з ОСОБА_3 , якому, з їх слів, належав ноутбук. Він віддав їм гроші, вони вдвох зайшли до ломбарду. Він зайшов за ними пізніше, вони викупили ноутбук, вийшли з ломбарду з ноутбуком. ОСОБА_8 він віддав ще 300 грн. і вони роз`їхалися. Розмови, про те, що ноутбук він викупив на нетривалий час й його викуплять, не було. ОСОБА_3 був присутнім при всіх розмовах. Через пару днів ОСОБА_3 приїхав з мамою, вони просили повернути ноутбук. Він сказав, що ноутбук у нього вже купили, бо він продав його по оголошенню за 3 000 грн. чи за 3 500 грн. Сказав мамі ОСОБА_3 , що пошукає чоловіка, якому продав ноутбук, однак нікого не шукав.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що ОСОБА_3 раніше не знав і не бачив. Зимою до нього зателефонував ОСОБА_8 і запропонував викупити ноутбук в ломбарді за 2 000 грн. чи 2 500 грн. і дати йому поза вказаною сумою ще 200 грн. ОСОБА_8 говорив, що ноутбук належить ОСОБА_3 . Він сказав ОСОБА_8 , що його це не цікавить. Потім до нього зателефонував ОСОБА_8 і попросив дати йому в борг гроші. ОСОБА_8 він не довіряв, але дав гроші у борг дав ОСОБА_10 . Про те, чи ОСОБА_10 викупив ноутбук, йому було відомо, через пару днів ОСОБА_10 повернув йому гроші, кому саме й як він продав ноутбук, йому не відомо.
Також винуватість обвинуваченого підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000165:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 18.01.2018 потерпілого ОСОБА_5 , у якому він вказує, що невідома особа в період часу з 11.01.2018 по 12.01.2018 шляхом вільного доступу з будинку за адресою: АДРЕСА_2 , викрала належний йому ноутбук. (а.п. 10);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.01.2018, в ході якого свідок ОСОБА_10 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як хлопця на ім`я ОСОБА_14 у якого він 15.01.2018 придбав ноутбук «Асеr», який був закладений до ломбарду Скарбниця по пр. Трубників у м. Нікополь. Упізнає його за зовнішніми рисами обличчя, за формою носа, губами, розрізом очей. (а.п. 19-22);
- заявою ОСОБА_7 про добровільну видачу співробітникам поліції фіскального чеку (а.п. 27);
- протоколом огляду від 18.01.2018 фіскального чеку № 13561 від 15.01.2018 на якому є напис Нікопольське відділення № 63 ПТ Ломбард Гроші тут м. Нікополь, пр-т. Трубників. буд. 26. Одержано: дог № 18000479/7/ пов. кредиту без ПДВ. Пов. кредиту 2 583,68 корист. ссуд. 22,99, сума 2 607,00 грн., готівка 2 607,00 фіскальний чек ДЧ 15/01/18 23:06. До протоколу огляду долучено фото загального виду фіскального чеку. (а.п. 28-30);
- ксерокопією чеку про придбання ноутбука «Асеr» (а.п. 33);
- висновком судової товарознавчої експертизи № 18/12.1/26 від 25.01.2008, згідно якої ринкова вартість ноутбуку марки «Асеr» моделі «Аspire Е5-521-48R6», станом на 11.01.2018 могла становити 5 900 грн. (а.п. 38-40);
- письмовим повідомленням з Нікопольського відділення № 11 ПТ Ломбард Гроші Тут № 209/1 від 23.01.2018, про те, що ОСОБА_3 11.01.2018 звертався до ломбардного відділення ПТ Ломбард Гроші Тут з приводу закладу ноутбука марки «Асеr». Викуплено ноутбук 15.01.2018. (а.п. 44).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають вірну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Також суд враховує обставини справи; особу винного, який не працює, має постійне місця проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у нарколога з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання стимуляторів, включаючи кофеїн».
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає визнання вини, щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.
Враховуючи всі зазначені обставини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у межах санкції частини статті, за якої кваліфіковані його дії, у виді обмеження волі.
Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання засудженого - щире каяття, визнання вини, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про стягнення 5 900 грн. матеріальної шкоди.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав та просив стягнути з ОСОБА_3 спричинену матеріальну шкоду в сумі 5 900 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого, суд зазначає наступне.
В силу ст. 1166 ЦК України матеріальна шкода, заподіяна злочином, підлягає стягненню з особи, що спричинила шкоду. У зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, підлягають задоволенню у повному обсязі.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ: фіскальний чек № 13561 від 15.01.2018, виданий ПТ Ломбард Гроші тут, долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні товарознавчої експертизи в сумі 572 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 1 ст. 190 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 5 900 (п`ять тисяч дев`ятсот) грн. 00 коп.
Речовий доказ: фіскальний чек № 13561 від 15.01.2018, виданий ПТ Ломбард Гроші тут, долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта-товарознавця 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1