Провадження № 11-сс/792/465/18
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

апелянта ОСОБА_7 ,

розглянула в відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції з Державної установи «Замкова виправна колонія №58» матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 серпня 2018 року,

у с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 14 серпня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою засудженого ОСОБА_7 на незаконне затримання та перебування під вартою.

Слідчий суддя обґрунтовував своє рішення тим, що предмет оскарження не відноситься до того переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які оскаржуються під час досудового розслідування, тому на думку слідчого судді першої інстанції, підстав для відкриття провадження не вбачалось.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 14 серпня 2018 року та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Указував, що відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя місцевого суду не взяв до уваги положення Конституції України та порушив вимоги ст.412 КПК України, що потягло за собою істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; у режимі відеоконференції з Державної установи «Замкова виправна колонія №58» засудженого ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; думку його захисника ОСОБА_6 ; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою засудженого ОСОБА_7 , слідчий суддя посилався на те, що ч.1 ст.303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які оскаржуються під час досудового розслідування.
Установлено, що 13 серпня 2018 року засуджений вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 21 березня 2002 року ОСОБА_7 , на підставі ч.5 ст.29 Конституції України звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою, в якій просив ухвалою слідчого судді: встановити точні дату, час, місце і фактичні обставини його незаконного затримання, що фактично відбулось близько 01 години 27 червня 2001 року; визнати незаконним і таким, що не відповідає вимогам ст.29 Конституції України його затримання об 11 годині 15 хвилин 28 червня 2001 року в приміщенні прокуратури міста Хмельницького; анулювати протокол його затримання від 28 червня 2001 року, як такий, що не відповідає вимогам Конституції України; забезпечити негайне виконання щодо нього положень ч.ч.1, 2 ст.29 Конституції України.
Також ОСОБА_7 у скарзі зазначав, що до нього у час його незаконного затримання співробітниками міліції застосовувався фізичний та психологічний тиск, однак, питання законності та дотримання процедури його затримання, під час розгляду справи за його обвинуваченням, на розгляд судом поставлені не були, як і не вирішувались Верховним Судом України під час розгляду касаційної скарги його захисника, тому просив вирішити вищезазначені питання ухвалою слідчого судді.
Відповідно до ст.ст.29, 55 Конституції України, на які посилається засуджений ОСОБА_7 у своїй скарзі, ніхто не може бути заарештований, триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і у порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний має право оскаржити у суді своє затримання. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження у суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових та службових осіб.
Так, у ст.42 КПК України встановлено право підозрюваного, обвинуваченого вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.
Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України, якою встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які оскаржуються під час досудового розслідування, на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Колегія суддів приходить до висновку, що перевірка законності затримання особи за зверненням такої особи є процесуальним обов`язком слідчого судді у межах наданих йому діючим кримінальним процесуальним законодавством повноважень.
Окрім того, відповідно до положень ст.206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи, в тому числі, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Однак, Державна установа «Замкова виправна колонія №58», у якій перебуває ОСОБА_7 , не відноситься до меж територіальної юрисдикції Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Затримання та складання протоколу про затримання ОСОБА_7 здійснювалось за положеннями КПК України 1960 року. Зазначений вирок щодо ОСОБА_7 набрав законної сили, а тому визнання його незаконного затримання, що зафіксоване протоколом про затримання, тобто рішення, дію чи бездіяльність органу досудового розслідування на стадії досудового провадження, яке було закінченим з винесенням остаточного рішення, неможливо.
Висновки слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на незаконне затримання та перебування під вартою на підставі невідповідності вимогам ст.303 КПК України, колегія суддів находить належними та обґрунтованими, а рішення законним.
Колегія суддів зауважує, що апеляційна скарга ОСОБА_7 є аналогічною по суті до поданої та розглянутої раніше апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 лютого 2018 року, у якій постановлено рішення про відмову у відкритті провадження, а ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області від 15 березня 2018 року вказану ухвалу слідчого судді залишено без зміни.

Керуючись ст.ст.303, 304, 407, 418, 419, 422, 424, КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 серпня 2018 року щодо відмови у відкритті провадження за скаргою засудженого ОСОБА_7 на незаконне затримання та перебування під вартою залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді /підписи/

З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2