печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представників осіб, у яких було вилучено майно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві об`єднане клопотання прокурора відділу прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_6 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
Прокурор відділу прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_6 звернулась з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання слідчий мотивує тим, що Слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області розслідується кримінальне провадження № 0000024, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 201 КК України.
Як зазначає прокурор у клопотанні, службові особи Київської митниці ДФС, зокрема, начальник сектору митного оформлення «Арктика» митного поста «Вишневе» Київської митниці ОСОБА_7 , використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, з метою власного збагачення, діючи спільно із головним державним інспектором ВМО №1 митного поста «Вишневе» Київської митниці ДФС ОСОБА_8 та іншими невстановленими службовими особами Київської митниці ДФС, створили протиправну схему по вимаганню та отриманні неправомірної вигоди від представників суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та брокерських структур за безперешкодне митне оформлення товарів, в тому числі на підставі документів, що містять неправдиві дані відносно найменування, кількості, ваги, номенклатури, характеристик та вартості товарів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала з викладених в ньому підстав, просила його задовольнити.

Представники власників майна заперечували проти задоволення клопотання, оскільки воно необґрунтоване та підстави для накладення арешту на майно відсутні.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали, яким обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Прокурор в клопотанні зазначає, що на майно, що вилучено в ході обшуків визнано речовими доказами, проте до клопотань не додано жодної постанови про визнання вказаних речей речовими доказами.

З доданого прокурором до клопотання висновку та наданого в судовому засіданні представниками власників майна висновку вбачається, що в матеріалах кримінального провадження наявні два суперечливих висновків з приводу як наявності так і відсутності у «суміші» отруйних речовин, що слідчий суддя тлумачить як обставину, що виключає можливість накладення арешту на майно.

Між тим, у витягах з ЄРДР відсутнє посилання на жодне з підприємств за адресами службових осіб яких проведено обшуки, що свідчить про відсутність підстав вважати про їх причетність до вчинення злочину.

Враховуючи наведене, правові підстави для накладення арешту на майно - відсутні.
Керуючись ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України
У Х В А Л И В :
У задоволенні об`єднаного клопотання прокурора відділу прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_6 про арешт майна - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1