Справа № 754/9872/18
У Х В А Л А
Іменем України

30 липня 2018 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого Деснянського УП ГУ НП в м. Києві, капітана поліції ОСОБА_2 , про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009638 від 20.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
30.07.2018 року старший слідчий Деснянського УП ГУ НП в м. Києві, капітана поліції ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009638 від 20.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, згідно якого просив накласти арешт на автомобіль «RENAULT» модель «MAGNUM 430» шасі ( НОМЕР_1 ) державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить громадянинові ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що воно підлягає поверненню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Так, частиною 7 ст. 236 КПК України визначено, що при обшуку слідчий має право вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснених на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання та доданих до нього документів, у кримінальному 0009638 від 20.07.2017 року не було проведено огляд місця не було виявлено та вилучено майно, а саме: автомобіль «RENAULT» модель «MAGNUM 430» шасі ( НОМЕР_1 ) державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить громадянинові ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з ч.2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Як вбачається зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження, слідчим зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону не дотримано, зокрема не зазначено підставу і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, на яке він просить накласти арешт у клопотанні.
Так, у клопотанні слідчий посилається на те, що не вилучений та взагалі не знайдений автомобіль «RENAULT» модель «MAGNUM 430» шасі ( НОМЕР_1 ) державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить громадянинові ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 містить ознаки речових доказів у кримінальному провадженні, однак належних доказів на підтвердження цього до клопотання слідчим не долучено, не зазначено, які ознаки зазначеного майна вказують на його відповідність критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.
Крім того, всупереч вимогам п.3 ч.2 ст.171 КПК України, слідчим у клопотанні не зазначено конкретних фактів чи доказів, що свідчать про вилучення даного майна, на яке слідчий просить накласти арешт.
Наведені обставини унеможливлюють розгляд слідчим суддею клопотання про арешт майна, оскільки слідчий суддя позбавлений можливості повідомити особу, яка є володільцем тимчасово вилученого майна про розгляд такого клопотання і таким чином забезпечити її право брати участь при розгляді клопотання.
Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого про арешт майна, подано без додержання вимог ст.171 КПК України, а тому вказане клопотання необхідно повернути для усунення вказаних в ухвалі недоліків.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 170-173, 236, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
клопотання старшого слідчого Деснянського УП ГУ НП в м. Києві, капітана поліції ОСОБА_2 , про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009638 від 20.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України - повернути прокурору Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1