ун. № 759/5817/17
пр. № 1-кп/759/65/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання -ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001197 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великі Мошки Овруцького р-ну Житомирської обл., громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

інші учасники: потерпілий ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
10.02.2017р., приблизно о 08.30год., ОСОБА_4 зустрівся із наглядно знайомим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_7 . Після чого вони в трьох вирішили піти до орендованої квартири ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою вживання спиртних напоїв. Того ж дня, приблизно о 09.15год. після вживання горілки, перебуваючи в кімнаті квартири за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 виник словесний конфлікт з потерпілим з приводу якості приготування їжі. В ході суперечки ОСОБА_4 наніс чотири удари руками в область голови та обличчя потерпілого, чим завдав йому легкі тілесні ушкодження, від чого останній втратив рівновагу.

В той момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 з внутрішньої кишені куртки потерпілого дістав мобільний телефон марки «Нокіа» чорного кольору, вартістю 1500грн., з сім картками мобільних операторів «Київстар» НОМЕР_1 , та «МТС» НОМЕР_2 , тим самим незаконно заволодів ним та маючи змогу розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, почав вимагати від потерпілого зняти срібний перстень з пальця правої руки та віддати йому.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за наведених вище обставин визнав частково. У ході розгляду справи, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та суду показав, що 10.02.2017р. разом зі своїми знайомими ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_10 випивали на вулиці. Потім він запросив їх до себе додому, де пригостив борщем. Борщ потерпілому не сподобався, виник конфлікт і в результаті він наніс потерпілому декілька ударів в голову. Від ударів потерпілий впав на диван та він дістав з його куртки телефон. При цих подіях в кімнаті були присутні власник квартири та ОСОБА_11 . Телефон потерпілого вилучили працівники поліції. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати, свої дії пояснює перебуванням у стані алкогольного сп`яніння.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, суд приходить до висновку, що його вина підтверджується наступними доказами, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що у лютому 2017р. на вул.Зодчих в м.Києві зустрів ОСОБА_4 та ОСОБА_12 . Разом вони вжили алкогольні напої та обвинувачений запросив їх до себе додому. Вже в квартирі вони продовжили вживати алкогольні напої, ОСОБА_4 пригостив його борщем. Борщ йому не сподобався про, що він сказав обвинуваченому, а останній почав його за це бити кулаками по обличчю, наніс приблизно 5-6 ударів. Він сидів на дивані, у нього текла кров з обличчя, а обвинувачений у цей час заліз у карман його куртки та витяг телефон «Нокіа». Також вимагав зняти перстні, але він відмовився, тому ОСОБА_4 почав знову його бити по всьому тілу, навіть декілька разів ногами. Власник квартири та ОСОБА_13 в цей час були в кімнаті. До власника квартири прийшли сини, тому йому вдалось піти з квартири. Він викликав поліцію, яка вилучила у ОСОБА_4 телефон. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, шкода йому відшкодована в повному обсязі.

Також судом безпосередньо дослідженні докази:

- протокол огляду місця події від 10.02.2017р., відповідно до якого було оглянуто кімнату квартири АДРЕСА_3 . В кімнаті на столі виявлено мобільний телефон «Нокіа», який був вилучений(а.с.106-108);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.02.2017р., згідно якого ОСОБА_7 повідомив, що в АДРЕСА_2 10.02.2017р. його наглядно знайомий ОСОБА_14 відкрито заволодів його майном із застосуванням фізичного насильства (а.с.109);

- висновок експерта №349 від 24.03.2017р., відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_7 виявлені ушкодження: синці - навколо лівого ока з переходом в підочну ділянку, навколо правого ока, в підключичній ділянці справа, в підключичній ділянці зліва, на переднє-боковій поверхні грудної клітки справа в проекції 7-го - 8-го ребер по переднє-пахвовій лінії, на лівій грудній залозі у верхнє-внутрішньому квадранті, в здухвинній ділянці зліва, по внутрішньому краю лівої лопатки, в проекції нижнього кута правої лопатки, в поперековій ділянці справа, на лівому плечі - по зовнішній поверхні у верхній третині, по заднє-внутрішній поверхні у верхній третині; на задній поверхні лівого передпліччя у середній третині, на правому плечі - по передній та зовнішній поверхнях у середній третині, по передній поверхні у середній третині, по заднє-внутрішній поверхні у нижній третині; садна - в скроневій ділянці зліва, в проекції правої брови по центру; крововилив на склері лівого ока. Характер та морфологічні властивості, виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від не менш 15 (п`ятнадцяти) дій тупим (тупими) предметом (предметами), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну вказаному у постанові, тобто, 10.02.2016, не були небезпечними для життя та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я) (а.с.110-114);

- протокол проведення слідчого експерименту від 13.02.2017р., відповідно до якого було проведено слідчий експеримент в кімнаті квартири АДРЕСА_3 , де ОСОБА_4 розказав та вказав, як він наніс потерпілому удари та як він витягнув мобільний телефон з кишені куртки потерпілого (а.с.115-121);

- довідка №728 від 10.02.2017р. видана МКЛШМД про те, що потерпілий ОСОБА_7 поступив у відділ політравми 10.02.2017р. Діагноз: забій м`яких тканин обличчя, крововиливи в повіки лівого ока, забій м`яких тканин грудної клітини (а.с.125).

Таким чином, розглянувши справу у межах пред`явленого обвинувачення, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до наступних висновків.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях й ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи в учиненні кримінального правопорушення. Підставою для обвинувального вироку суду є така сукупність достовірних доказів, що отримані з додержанням законодавства, розглянуті в судовому засіданні та є достатніми для безспірного висновку про те, що подія кримінального правопорушення мала місце, наявні ознаки складу кримінального правопорушення, вчинив це діяння обвинувачений і його вина у вчиненні цього кримінального правопорушення доведена судом. Забезпечення доведеності вини є одним з основних конституційних принципів основ судочинства (п.3 ч.3 ст.129 Конституції України, п.10 ч.1 ст.7, ст.17 КПК України).

Відповідно до ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Таким чином, суд приходить до висновку, що показання в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 про те, що саме ОСОБА_15 вчинив відносно нього грабіж за викладених вище обставин є послідовними, логічними, узгоджуються та підтверджуються сукупністю зібраних в кримінальному провадженні доказів, в тому числі показаннями допитаного в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_15 та письмовими доказами, висновком експертизи, які суд визнає належними та допустимими та такими, що мають значення у даному кримінальному провадженні. Відтак, суд кладе їх в основу обвинувального вироку і, виходячи із позиції ЄСПЛ, визнає їх досить переконливими, щоб на підставі їх розумної оцінки визнати ОСОБА_4 причетним до вчинення грабежу, поєднаного із застосуванням насильства відносно потерпілого ОСОБА_7 .

Згідно з вимогами ст.86 КПК України, суд визнає недопустимим доказом заяву ОСОБА_4 від 11.02.2017р. про вчинення ним 10.02.2017р. злочину відносно потерпілого (а.с.122).

Отже, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.2 ст.186 КК України вірна, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії тяжких злочинів, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, не має утриманців, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, думку потерпілого, який просив суд призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням фактичних обставин справи, особи обвинуваченого, його щирого каяття та відшкодування шкоди потерпілому, суд приходить до висновку про можливість призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 377 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Зобов`язати ОСОБА_4 згідно ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили змінити на особисте зобов`язання, звільнивши ОСОБА_4 з-під варти в залі судового засідання.

Речові докази по справі телефон марки «Нокіа» чорного кольору залишити за належністю ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: