Справа № 639/346/18
1-кп/639/238/18
У Х В А Л А
Іменем України
18 липня 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0002387 від 27.11.2017р. за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, суд,

встановив:

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту, в обґрунтування якого посилався на те, що оскільки строк дії запобіжних заходів відносно обвинувачених спливає, існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи на волі може переховуватись від суду, оскільки має не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення корисних злочинів, міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання не має, разом із обвинуваченим ОСОБА_7 , може незаконно впливати на свідків, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто ризики, які були враховані при обранні їм таких запобіжних заходів, не зникли.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисник заперечували проти клопотання прокурора посилаючись на відсутність доказів щодо наявності ризиків зазначених прокурором, просили змінити запобіжні заходи відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на домашній арешт, посилаючись на те, що останній перебуваючи під вартою уклав шлюб, змінив прізвище та намагається стати добропорядною людиною, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на особисте зобов`язання, оскільки останній умови обраного відносно нього запобіжного заходу не порушував.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання прокурора щодо запобіжних заходів відносно обвинувачених.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт по кримінальному провадженню та додані до нього документи, приходить до наступних висновків.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , 29.11.2017 року обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ХУВП №27, строком дії до 25.01.2018 року, відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дія яких продовжена судом до 21.07.2018р.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 4 років, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до умисного злочину середньої тяжкості.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні клопотань сторін обвинувачення та захисту суд враховує, що ОСОБА_6 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні злочину в період умовно дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком суду, одружений, має місце реєстрації в Харківській області та постійне місце мешкання в м. Харкові, наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків за місцем фактичного мешкання, та суворість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим. ОСОБА_7 раніше не судимий, має місце реєстрації та мешкання в м. Харкові, та відсутність даних про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання та його офіційного працевлаштування.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують.
Щодо доводів сторони захисту про відсутність інших ризиків, суд зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою та домашнього арешту відповідно, в судовому засіданні на даній стадії, не встановлено.
В судовому засіданні оголошуються перерви через неявку свідків сторони обвинувачення, які про причини неявки суд не повідомляють.
За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі може переховуватися від суду, а також разом із ОСОБА_7 , незаконно впливати на свідків та вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто ризики, які були враховані судом при обранні їм таких запобіжних заходів не зменшилися, у зв`язку з чим вважає, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню, а відтак клопотання обвинувачених та захисника задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 333 КПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання прокурора - задовольнити.
У задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисника про зміну запобіжних заходів на більш м`який відмовити.
Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Харківської установи виконання покарань № 27 продовжити на 60 днів, тобто до 15 вересня 2018 року включно.
Дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити на 60 днів, тобто до 15 вересня 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1