Справа № 451/22/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/491/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бодячів Сокальського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,
його захисника адвоката ОСОБА_8

за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_9 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 18 квітня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 18 квітня 2018 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком два роки.

Запобіжний захід тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку у законну силу.

Строк відбуття покарання вирішено рахувати з часу його фактичного затримання 25.12.2017 року.

ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 25.12.2017 року, приблизно о 20 год., перебуваючи в с. Збоївська Радехівського району Львівської області, з метою вчинення крадіжки, шляхом злому навісного замка вхідних дверей, які розміщені з тильної сторони церкви св. Покрови, що в с. Збоївська, проник в середину приміщення, звідки таємно з корисливих спонукань, намагався вчинити крадіжку майна, що належить церковній громаді с. Збоївська. Однак, свій злочинний намір до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений та затриманий ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

В апеляційній скарзі заступник прокурора Львівської області ОСОБА_9 просить скасувати вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 18 квітня 2018 року щодо ОСОБА_6 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного ОСОБА_6 покарання тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Заслухавши виступ прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про порушення судом загальних засад кримінального провадження про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції ОСОБА_6 25.12.2017 року, приблизно о 20 год., перебуваючи в с. Збоївська Радехівського району Львівської області з метою вчинення крадіжки, шляхом злому навісного замка вхідних дверей, які розміщені з тильної сторони церкви св. Покрови, що в с. Збоївська, проник в середину приміщення, звідки таємно з корисливих спонукань, намагався вчинити крадіжку майна, що належить церковній громаді с. Збоївська. Однак, свій злочинний намір до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений та затриманий ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Однак, при складанні вироку судом першої інстанції ці вимоги кримінального процесуального закону виконані не були.

Колегія суддів приходить до висновку про відсутність у мотивувальній частині вироку повного формулювання вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 діяння.

Так, як вбачається з обвинувального акта ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, повторно.

Суд першої інстанції, ухвалюючи вирок, не надав об`єктивної оцінки даним, що характеризують особу обвинуваченого, та прийшов до помилкового висновку, що згідно ст. 89 КК України у ОСОБА_6 відсутня судимість.

Проте в матеріалах справи міститься довідка ОСК ГУ НП у Львівській області (а.с. 35), згідно якої ОСОБА_6 вироком Луцького міського суду від 12.04.2011 року засуджений за ч.3 ст. 185 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць та звільнений у зв`язку з відбуттям покарання 17.02.2014 року.

Згідно п.5 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості є особи, засуджені до позбавлення волі за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Ураховуючи, що ОСОБА_6 після звільнення від відбування покарання до закінчення строку погашення судимості 25.12.2017 року вчинив незакінчений замах на новий тяжкий злочин, передбачений ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, а відтак перебіг строку погашення судимості за вказаним злочином був перерваний та судимість за попередній злочин не погашена.

Проте у формулюванні обвинувачення, яке визнано судом доведеним, ознака повторності відсутня.

На вказані недоліки судового рішення слушно посилається прокурор у своїх апеляційних доводах, як на істотні порушення норм ст. 370 та п.2 ч.3 ст. 374 КПК України.

Крім того, при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, судом першої інстанції не встановлено крадіжку якого саме майна намагався вчинити ОСОБА_6 25.12.2017 року, о 20 год., з приміщення церкви св. Покрови, що в с. Збоївська Радехівського району Львівської області.

За таких обставин вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа - призначенню до нового судового розгляду, оскільки допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними й перешкоджають перевірці апеляційних доводів, вирок відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження призначенню до нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного застосування ст. 69 КК України, що призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного ОСОБА_6 покарання ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке за своїм видом та розміром, на думку апелянта, є явно несправедливим через м`якість підлягають перевірці судом першої інстанції з врахуванням положень вимог ст. 65, ст. 69 КК України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що наведені порушення кримінального процесуального закону є істотними й відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України тягнуть за собою скасування судового рішення з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд.
Під час нового судового розгляду справи суд першої інстанції повинен повно й всебічно дослідити обставини справи та ухвалити в справі законне, обґрунтоване й вмотивоване судове рішення, в тому числі з врахуванням передбачених вимог кримінального закону щодо призначення покарання обвинуваченому.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :

апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_9 задоволити частково.

Вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 18 квітня 2018 року відносно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 залишити попередній тримання під вартою до проведення підготовчого судового засідання, але не довше, ніж на 60 діб.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4