Справа № 150/263/18
У Х В А Л А
іменем України

23 травня 2018 року м. Шаргород

Колегія суддів Шаргородського районного суду Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:
секретаря судового
засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт від 27.04.2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 07.02.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мазурівка Чернівецького району Вінницької області, жителя хутора Грабовець АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

з участю:

сторін кримінального провадження

сторони обвинувачення:

прокурора Жмеринської

місцевої прокуратури ОСОБА_6 ,

сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

встановила:

16.05.2018 року на адресу Шаргородського районного суду із Апеляційного суду Вінницької області після визначення підсудності надійшов обвинувальний акт, складений ст. слідчим в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 та затверджений прокурором відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 , з додатками, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 07.02.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Підготовче судове засідання призначено, згідно з ухвалою колегії суддів Шаргородського районного суду у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 16.05.2018 року, на 23.05.2018 року.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 07.02.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру, а 25.04.2018 року про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України; 27.04.2018 року сторони ознайомлені з матеріалами кримінального провадження; 08.02.2018 року слідчим суддею Вінницького міського суду обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжено слідчим суддею Вінницького міського суду відповідно до ухвали від 04.04.2018 року.

Обвинувальний акт підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, і містить відомості, визначені в ч.2 ст.291 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 зазначив, що означене кримінальне провадження підсудне Шаргородському районному суду на підставі ухвали Апеляційного суду Вінницької області, що обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України, підстав для його повернення немає, а тому просить призначити справу до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 і його захисник адвокат ОСОБА_7 під час підготовчого судового засідання не заперечували щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду. Клопотань, пов`язаних із підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, не заявляли.

Потерпілий ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні не заперечує щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду. Клопотань, пов`язаних із підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, не має.

Прокурор ОСОБА_6 заявив у підготовчому судовому засіданні клопотання про виклик в судовий розгляд для допиту в якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Клопотань про витребування певних речей чи документів прокурор ОСОБА_6 не має.

Потерпілий ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечують щодо виклику свідків сторони обвинувачення.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник адвокат ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_8 не мають клопотань про виклик свідків, про витребування певних речей чи документів.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, потерпілого, заявлені клопотання, вивчивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, колегія суддів приходить до наступних висновків:

- кримінальне провадження підсудне Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 07.05.2018 року про визначення підсудності (а.п.21-22);

- підстав для повернення кримінального провадження прокуророві для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України, немає;

- підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 ст.284 КПК України, немає;

- обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимог процесуального закону, підстав для його повернення прокуророві немає;

- слід призначити кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 до судового розгляду.

З вказаних мотивів, з метою підготовки до судового розгляду, колегія суддів вважає за необхідне:

- призначити судовий розгляд кримінального провадження на 19.06.2018 року о 14 годині в залі судових засідань №1 Шаргородського районного суду;

- здійснювати судовий розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у відкритому судовому засіданні, виходячи з вимог ч.2 ст.27 КПК України, та колегіально у складі трьох суддів, виходячи з вимог ч.2 ст.31 КПК України;

- визначити склад осіб, які братимуть участь в судовому розгляді, наступним процесуальний прокурор, обвинувачений ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , повідомити потерпілого ОСОБА_8 ;

- здійснити виклик в судовий розгляд для допиту в якості свідків за клопотанням прокурора ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , враховуючи, що з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що вказані особи допитувалися в якості свідків на стадії досудового розслідування, є свідками сторони обвинувачення.

Враховуючи, що прокурором не зазначено адреси місця проживання свідків, то обов`язок по забезпеченню присутності під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом, в силу вимог ч.3 ст.23 КПК України, слід покласти на процесуального прокурора ОСОБА_6 .

В підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_6 заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів. Клопотання мотивоване тим, що залишилися ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховані слідчими суддями Вінницького міського суду при обранні та продовженні запобіжного заходу ОСОБА_5 , зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також, до спливу дії запобіжного заходу не можливо розглянути справу, допитати потерпілого, свідків, тому слід продовжити запобіжний захід.

Потерпілий ОСОБА_8 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, а також подав заяву про взяття ОСОБА_5 на поруки, в якій просить обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді особистої поруки, зсилаючись на те, що він обізнаний із положеннями ст.180 КПК України, усвідомлює тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , яка відповідальність передбачена за злочин та, що у випадку невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, на поручителя накладається грошове стягнення.

Під час підготовчого засідання потерпілий ОСОБА_8 підтримав означену заяву, зсилаючись на ті самі обставини, зазначив, що проживання його та обвинуваченого у різних населених пунктах не перешкоджатиме йому здійснювати особисту поруку та забезпечувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_5 і його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зсилаючись на те, що ризики, які зазначає прокурор про можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно пливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення не підтверджені доказами. Тяжкість злочину та тяжкість покарання за вчинений злочин не є ризиками, передбаченими ст.177 КПК України.

Адвокат ОСОБА_7 зазначила, що обвинувачений має сім`ю матір та сестру, тобто міцні соціальні зв`язки; має тяжкі захворювання, хоча доказів на підтвердження вказаної обставини представити суду не може, так як ОСОБА_5 тільки пройшов медичний огляд і висновки лікарів їй ще не надані, тому вона не має змоги представити їх суду.

Крім того, вважає, що ОСОБА_5 не є суспільно небезпечним, враховуючи заяву потерпілого про передачу йому обвинуваченого під особисту поруку.

Обвинувачений та його захисник просять задовольнити заяву потерпілого ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у виді особистої поруки.

Крім того, обвинувачений та його захисник просять розглянути заяву сестри обвинуваченого ОСОБА_14 про обрання відносно ОСОБА_5 особистої поруки, оскільки ОСОБА_14 також зобов`язується забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, зазначає про те, що у випадку прийняття судом такого рішення обвинувачений проживатиме з нею в АДРЕСА_3 .

Просять у випадку, якщо суд не вбачатиме підстав для особистої поруки, змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який, у виді домашнього арешту, який визначити за місцем проживання сестри обвинуваченого ОСОБА_14 .

Прокурор ОСОБА_6 заперечує щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, а також щодо задоволення заяви потерпілого ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у виді особистої поруки, оскільки вважає, що для цього відсутні обгрунтовані підстави.

Розглянувши клопотання прокурора, заяву потерпілого ОСОБА_8 , вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання з приводу заявленого клопотання та заяви, поданої потерпілим, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано за рішенням слідчого судді, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України.

Вирішуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , колегія суддів враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

При цьому, колегія суддів враховує, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є особливо тяжким згідно із ст.12 КК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину від 7 до 15 років позбавлення волі, що дає достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може, з метою уникнення від покарання, незаконно впливати на свідків, уникати явки до суду, а також, що він іншим чином може перешкоджати кримінальному провадженню, про що зазначено в ухвалі слідчого судді Вінницького міського суду від 04.04.2018 року.

Таким чином, ризики, передбачені ст.177 КПК України і зазначені в ухвалі слідчого судді про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до правових висновків, висловлених Європейським судом з прав людини у п.63 рішення у справі «Доронін проти України» від 19.05.2009 року та п.п.89-90 рішення у справі «Гавела проти України» від 16.05.2013 року, згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі спливом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою (див. рішення у справах «Яблонський проти Польщі» п.80 від 21.12.2000 року та «І.А. проти Франції» п.102). До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані національними судами (див. рішення у справі «Іловецький проти Польщі» п.61).

З матеріалів, наданих в розпорядження суду захисником обвинуваченого, вбачається, що ОСОБА_5 негативно охарактеризований за місцем проживання

При цьому, клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягає, з огляду на те, що стороною захисту не подано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_5 має власне житло, де можливе його тримання під домашнім арештом; доказів міцності соціальних зв`язків обвинуваченого, зокрема, наявності у нього родини чи утриманців, оскільки надані захисником документи не підтверджують родинних зв`язків обвинуваченого ні з ОСОБА_17 , ні з ОСОБА_14 .

Колегія суддів не приймає до уваги на підтвердження факту хвороби ОСОБА_5 надану захисником обвинуваченого довідку КУ «Чернівецька ЛПЛ» від 20.03.2018 року за №274, оскільки хронічна обструктивна хвороба легень у обвинуваченого була встановлена у період з 24.06.2015 року по 06.07.2015 року.

Відповідно до роз`яснень ЄСПЛ у п.40 рішення у справі «Саккопулос проти Греції», суд повинен врахувати стан здоров`я обвинуваченого, який має викликати занепокоєння поза всяким сумнівом.

Доказів будь-якої хвороби, яка би перешкоджала утриманню обвинуваченого під вартою, та викликала би у суду занепокоєння щодо стану здоров`я ОСОБА_5 стороною захисту суду не представлено, а посилання захисника на те, що обвинувачений пройшов медичний огляд і має тяжкі захворювання медичними документами не підтверджено.

Таким чином, не встановлено достатньої підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт.

Також, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистої поруки щодо нього потерпілого ОСОБА_8 , оскільки останнім не представлено суду будь-яких даних, що характеризують його особу, які переконують суд, що він заслуговує на особливу довіру та зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до ст.194 КПК України.

З цих же підстав колегія суддів доходить до висновку щодо неможливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистої поруки щодо нього ОСОБА_14 .

При прийнятті рішення про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, суд враховує суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, а також виходячи з міркувань забезпечення доступності ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження, про що роз`яснено у п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руслан Яковенко проти України», колегія суддів вважає виправданим тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

У зв`язку із викладеним, на підставі ч.2 ст.315 та ч.3 ст.331 КПК України, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Підстав для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який, про що просить захисник обвинуваченого колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.27, 31, 177, 178, 183, 194, 199, 314-316, 331, 369, 372 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта від 27.04.2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 07.02.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шаргородського районного суду Вінницької області в залі судових засідань №1 о 14 годині 19.06.2018, який здійснювати колегіально у складі трьох професійних суддів, з участю процесуального прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , повідомити потерпілого ОСОБА_8 .

Клопотання прокурора про виклик в судове засідання свідків задовольнити і викликати для допиту в якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Обов`язок по забезпеченню присутності під час судового розгляду свідків обвинувачення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 покласти на процесуального прокурора ОСОБА_6 .

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Обраний ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 08.02.2018 року, та продовжений на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 04.04.2018 року запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжити строком на 60 днів, починаючи з 02.06.2018 року до 31.07.2018 року.

В задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_8 про про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді особистої поруки відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення в частині вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3