Провадження № 1-кс/333/192/18
Справа № 333/729/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 , слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 , розглянувши її клопотання про застосування запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000367, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-30.11.2016 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік. Знятий з облік КВІ Комунарського району м. Запоріжжя, у зв`язку з притягненням до відповідальності за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2017 року;

-13.02.2017 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року та 3 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 24.07.2017 року зараховано строк тримання під вартою з 13.02.2017 року до 20.06.2017 року. Звільнений 20.10.2017 року по відбуттю строку покарання

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного захожу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню № 0000367, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим, за вчинення корисливих кримінальних правопорушень (злочинів), на шлях виправлення та перевиховання не став та знову скоїв умисне корисливе кримінальне правопорушення (злочин), за попередньою змовою, групою осіб, за наступних обставин: 02 лютого 2018 року приблизно о 10:20 год., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 з корисливих мотивів, будучи впевненим в тому, що його злочинні дії залишаться непоміченими для оточуючих та за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, розігнувши цвяхи, якими була закріплена металева решітка до стін під`їзду № 1 біля вікна будинку АДРЕСА_2 викрав вищевказану металеву решітку, пофарбовану в зелений колір, довжиною 2,5 м, шириною 0,8 м, вартістю 600 грн. 00 коп., що належить ОСББ «Комунаровець-1».

Після цього, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 залишив місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном, спричинивши при цьому своїми умисними діями ОСББ «Комунаровець-1»матеріальних збитків на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

09 лютого 2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

23 лютого 2018 року о 08 годині 30 хвилин підозрюваному ОСОБА_5 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.

Слідчий та прокурор, кожен в окремості, в судовому засіданні клопотання підтримали та просили слідчого суддю його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 , в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що він, не переховується від органу досудового розслідування чи суду, не перешкоджає кримінальному провадженню, не повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, а отже ризики, передбачені ст.. 177 КПК відсутні. Окремо, зазначив, що він має постійне місце проживання.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25. 04. 2003 року № 4 Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom »). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).
Як вбачається з матеріалів клопотання, підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою, що підтверджується: протоколом огляду місця події від 02.02.2018 року, речовими доказами, протоколом допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 02.02.2018, протоколом огляду предмету від 06.02.2017 року, протоколами пред`явлення особи для впізнання від 09.02.2018 року.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частина ч. 2 ст. 194 КПК України, передбачає обов`язок слідчого судді, суду постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Проте, в порушення наведеної норми процесуального права, прокурором та слідчим в суді не доведено існування тих ризиків, на які вони посилаються в клопотанні в обґрунтування обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором також не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), то слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Матеріалами, доданими до клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості; має постійне місце реєстрації та проживання.

Аналізуючи обставини справа, дані про особу підозрюваного, запропоновані законодавцем запобіжні заходи, слідчий суддя приходить до висновку, що в даній, конкретній справі, найбільш дієвим заходом процесуального примусу попереджувального характеру, застосованим до підозрюваного ОСОБА_5 може бути домашній арешт із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 184, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000367, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_12 , задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

На підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, а саме:
- не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора;
- з`являтися до органів досудового слідства і суд, за першим викликом та у призначений час;
- не відлучатися за територію м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
-утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними (за наявності таких) у кримінальному провадженні;
Контроль за виконанням ухвали покласти на відповідний структурний підрозділ ГУ НП у Запорізькій області.

Роз`яснити органу внутрішніх справ, що вони повинні негайно поставити на облік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і повідомити про це слідчому судді.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , два місяці, тобто до 23 квітня 2018 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
Копію ухвали отримав _______ ОСОБА_5 «23» лютого 2018 року