Справа № 346/2551/18
Провадження № 11-сс/779/255/2018
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою (далі АС) захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 23 липня 2018 року про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави ,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 23 липня 2018 року задовольнено клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 19.09.2018 року включно, з визначенням розміру застави, в сумі 528 600 грн., що становить 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурор та слідчий довели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами. З урахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі КК), слідчий суддя дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, і є співмірним та доцільним для забезпечення дієвості кримінального провадження, в тому числі щодо запобігання вчиненню ним інших кримінальних правопорушень.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подала АС, в якій покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали, оскільки вона порушує законні права та інтереси її підзахисного, а також те, що слідчий суддя, розглядаючи дане клопотання, всебічно не з`ясував усіх обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваного такого виняткового заходу забезпечення кримінального провадження, як тримання під вартою.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_9 подала клопотання про долучення до справи документів, що підтверджують хворобу її підзахисного та порушення вимог ст. 35 КПК при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення захисника ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали подану АС, просять задовольнити апеляційні вимоги; пояснення прокурора ОСОБА_7 , який вважає АС захисника ОСОБА_9 безпідставною, просить залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни; перевіривши матеріали за клопотанням слідчого, які надійшли з Коломийського місьрайонного суду та додані документи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону слідчий суддя не дотримався.

Покликання захисника ОСОБА_10 в АС на те, що слідчий суддя безпідставно обрав щодо її підзахисного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, є обґрунтованими, зважаючи на наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено ч.2 ст.177 КПК, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст.183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м,яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього ж Кодексу.

Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вказаних вимог закону слідчий суддя при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 не дотримався.

Як вбачається з доданих до клопотання слідчим копій з матеріалів кримінального провадження, 21.07.2018 р. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК та 22.07.2018 р. йому повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопрушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 307 КК (а.с.17-18).

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру». В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст. 176-178, 182, 183, 194 КПК і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Обираючи щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з тяжкості інкримінованого йому злочину та з огляду на забезпечення в подальшому належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Обставини, стосовно обґрунтованості підозри, були предметом аналізу слідчого судді при вирішенні клопотання слідчого.

Слідчий суддя врахував тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином.

Однак, відповідно до рішення Європейського суду з- прав людини по справі «Свершов проти України» тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак це не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, прокурором не було доведено наявності ризиків, які дають підстави вважати що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати здійсненню кримінального провадження, або впливати на потерпілого, при наявності у нього пошкодження нижньої кінцівки

Таким чином, слідчим суддею, не було звернуто увагу на те, що в підозрюваного ОСОБА_8 наявні тілесні ушкодження, зокрема перелом ноги, діагноз: багато уламковий, внутрісуглобний імпресійний перелом латерального виростка лівої великогомілкової кістки ззаходженням уламків до 12 мм., зміщення уламків до 15 мм, що підтверджується довідкою із медичного закладу, доданою до АС.

Разом з тим, доводи АС захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 щодо грубого порушення Коломийським міськрайонним судом вимог ч.11 ст. 31, ст. 35 КПК, зокрема на те, що слідчим суддею розглядалася справа ЄУН №346/2551/18 без проведення автоматизованого розподілу, при цьому раніше визначений суддя у справі за вказаним ЄУН був суддя ОСОБА_11 , є необґрунтованим, оскільки слідчим суддею ОСОБА_1 розглядалася справа ЄУН № 346/2551/18 з проведенням автоматизованого розподілу відповідно до ст.ст. 31, 35 КПК, і згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 18.07.2018 року, який був долучений до матеріалів справи, було визначено саме слідчого суддю ОСОБА_1 .

Зважаючи на правову позицію, викладену в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», відповідно до якої при розгляді клопотання про обрання або ж продовження строку тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, тобто слідчий суддя був зобов`язаний розглянути питання можливості застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.

При таких обставинах ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, відповідно до вимог ч.3 ст.407 КПК.

Колегія суддів приймає до уваги дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, раніше не судимій, вказані обставини свідчать про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, що навпаки свідчить про зниження наявності ризиків незаконного впливу на свідків та ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, внаслідок отримання травми нижньої кінцівки.

На переконання колегії суддів, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_8 буде адекватним і ефективним, а також пропорційним законній переслідуваній меті та забезпечить запобігання ризиків, передбачених ст.177 КПК .

За таких обставин, АС захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 підлягає до часткового задоволення.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 182, 194, 404, 405, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,
у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 23 липня 2018 року щодо ОСОБА_8 , - скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти із зали суду негайно.

Ухвала оскраженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5