Справа № 209/3135/17
Провадження № 1-кп/209/115/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

за участі: - секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження № 209/3135/17 (пр. № 1-кп/209/411/18), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001601 від 14 вересня 2017 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Дніпродзержинська (нині м.Кам`янське) Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має базову середню освіту, навчається на ІІІ курсі в ДПТНЗ, група «МАК-15/1» Кам`янського центру підготовки та перепідготовки робітничих кадрів будівництва та автотранспорту» Державного професійно-технічного навчального закладу Міністерства освіти та науки України, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-23 грудня 2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Штраф у сумі 850 грн., сплачений згідно квитанції №3996930,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 13 вересня 2017 року приблизно о 15.30 годині (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено) знаходився по вул. Таманській у м. Кам`янському. В цей момент він побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_4 , який вийшов з маршрутного таксі № 24 та в руках тримав чоловічу барсетку чорного кольору, в якій знаходився мобільний телефон «Нокіа», імей НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , та гроші в сумі 4000 грн. В цей момент у ОСОБА_5 виник раптовий протиправний умисел, направлений на відкрите викрадення у ОСОБА_4 вищезазначеного майна з корисливого мотиву.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на відкрите викрадення майна, цілковито усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, розуміючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_5 13 вересня 2017 року приблизно о 15.30 годині (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись біля дитячої площадки навпроти будинку АДРЕСА_3 , підійшов до ОСОБА_4 зі спини та продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, розуміючи, що його діяння помічені ОСОБА_4 , тобто усвідомлюючи відкритий характер свого діяння, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що ОСОБА_4 внаслідок свого віку не чинить опір, вирвав з його лівої руки барсетку, в якій знаходились гроші в розмірі 4000 грн. та мобільний телефон «Нокіа», імей НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3219 від 22 вересня 2017 року, становить 343,33 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 4343,33 грн. З викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши реальну можливість розпоряджатися викраденим у ОСОБА_4 майном.

Суд за погодженням з учасниками судового провадження, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження у загальному порядку, з дослідженням в суді доказів, а саме: допиту потерпілого, обвинуваченого та дослідження письмових доказів.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою провину у вищевказаному злочині визнав у повному обсязі, позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що минулого року, восени він дійсно викрав у потерпілого ОСОБА_4 барсетку, яка випала в нього з рук, в цей час він підбіг та вихватив її і втік з місця злочину. В барсетці були гроші, мобільний телефон та документи. Телефон продав, виручені гроші від його продажу, а також гроші, які викрав у потерпілого, витратив на власні потреби, а барсетку та документи, що знаходилися в ній викинув. Вибачився перед обвинуваченим, щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що восени 2017 року він йшов з роботи, по вул. Романківська, у м.Кам`янському, в раках він тримав барсетку в якій були ключі, мобільний телефон «Нокіа», пенсійне посвідчення та гроші у сумі 4000 грн. Коли він йшов то відчув, що за ним хтось йде, це був обвинувачений, далі він підбіг та вихватив у нього з рук барсетку, тоді він в наздогін почав йому кричати, щоб той схаменувся та повернув останню, однак він не відреагував та втік у бік вул. Молдавської. Пояснив, що добре роздивився обвинуваченого, це ОСОБА_5 , він його впізнав, ще коли перебували у райвідділку, останній обіцяв, що відшкодує йому спричинену йому шкоду у повному обсязі, однак поки так і не відшкодував. Крім того пояснив, що позов заявив на суму 5000 грн., в яку входять кошти за телефон, витрати на заміну замків, оскільки були викрадені ключі, та сума у розмірі 4000 грн., яка перебувала у нього в барсетці. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Міру покарання просив сувору не застосовувати.

Окрім того винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України також підтверджується наступними доказами:

?Витягом з кримінального провадження № 0001601 від 14 вересня 2017 року (а.с. 1), згідно якого 13 вересня 2017 року близько 15.30 години невстановлена особа, знаходячись навпроти будинку АДРЕСА_3 , відкрито шляхом ривку, заволоділа майном ОСОБА_4 , завдавши останньому майнової шкоди на суму 5000 грн.;

?Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_4 від 13.09.2017 року (а.с. 9) де останній вказав, що 13 вересня 2017 року близько 15.30 години невстановлена особа, знаходячись навпроти будинку №67-в по вул. Романківській, у м. Кам`янському, відкрито шляхом ривку, заволоділа його майном, а саме барсеткою, в якій були: телефон «Нокіа», грошові кошти в сумі 4000 грн., платіжна карта «Ощадбанку», пенсійна карта «Аваль», пенсійне посвідчення на імя ОСОБА_4 , ключі в кількості 3 штук. Загальна шкода спричинена на суму 5000 грн.;

?Даними протоколу огляду місця події з фототаблицями до нього, від 13 вересня 2017 року (а.с. 11-13), згідно якого була оглянута територія навпроти будинку АДРЕСА_3 . Під час огляду ніяких предметів не виявлено, камери відеоспостереження відсутні;

?Даними протоколу огляду місця події від 13 вересня 2017 року (а.с. 44-45), згідно якого була оглянута територія біля магазину, по вул. Криворізькій, навпроти будинку №76-в, у м. Кам`янському, де у гр. ОСОБА_6 , в руках знаходився мобільний телефон «Нокіа», чорного кольору, яка пояснила, що придбала вказаний телефон 13.09.2017 року у ОСОБА_5 за 150 грн. Телефон вилучився до Дніпровського ВП.;

?Висновком судово-товарознавчої експертизи № 3219 від 29 вересня 2017 року (а.с. 54-56), згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Нокіа 107», придбаний у 2014 році, станом на 13.09.2017 року складає 343,33 грн.;

?Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11 жовтня 2017 року з фототаблицею (а.с. 71-74), згідно якого потерпілий ОСОБА_4 на фотознімку № 1 впізнав незнайомого чоловіка, який відкрито викрав його майно, а саме гроші та сумку. Під номером 1 на фотознімку ОСОБА_5 .

Аналіз наведених вище доказів, суд вважає належними та допустимими.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і його умисні дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року) та в п.150 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року (остаточне 21.07.2011 року), в яких зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

З огляду на встановлені судом обставини суд вважає, що ОСОБА_5 повинен нести кримінальну відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, думку потерпілого який просив суворо не карати, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, знову вчинив умисний корисливий злочин, проти власності, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, за місцем проживання скарг та заяв на нього не надходило, позитивно характеризується за місцем мешкання та навчання, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України (абз.17), ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 за № 1434 від 22 березня 2018 року вбачається, що існує дуже висока ймовірність вчинення ОСОБА_5 повторного правопорушення, його виправлення без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання своєї вини.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику призначення судами кримінального покарання від 24 жовтня 2003 року за № 7 вказано звернути увагу судів на те, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 65 Кримінального кодексу України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу, судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо. Коли санкція закону, за яким особу визнано винною, нарівні з позбавленням волі на певний строк передбачає більш м`які види покарання, при постановленні вироку потрібно обговорювати питання про призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного ОСОБА_5 , його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченому покарання в межах санкцій статті обвинувачення.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів "рівних можливостей" та "справедливого судового розгляду", встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, характер вчиненого злочину та ненастання тяжких суспільно-небезпечних наслідків, відомості про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин покарання, та інші обставини справи в сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливо без ізоляції його від суспільства.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_5 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.

За таких обставин справи ОСОБА_5 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 Кримінального кодексу України.

Підстав для застосування до ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов в якому останній просить стягнути з ОСОБА_5 спричинену матеріальну шкоду у розмірі 5000,00 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 позов ОСОБА_4 визнав повністю.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3219 від 22 вересня 2017 року, вартість мобільного телефону «Нокіа», станом на 13 вересня 2017 року, з урахуванням зносу, складає 343,33 грн. Зазначений мобільний телефон був повернутий ОСОБА_4 (а.с. 7).

За таких обставин суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 слід задовольнити частково, в частині стягнення з ОСОБА_5 на його користь 4000,00 грн., в рахунок відшкодування матеріальних збитків, оскільки будь-яких інших документально підтверджених доказів, понесених потерпілим ОСОБА_4 , збитків, суду не надано.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 170 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту закінчився і судом не продовжувався та не обирався інший запобіжний захід.

Долю речових доказів, вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 п. 1,2, ч. 2 п. 2 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту закінчився і судом не продовжувався та не обирався інший запобіжний захід.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування метеріальних збитків.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 суму вартості проведення експертизи в сумі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок на користь держави.

Речові докази у справі: мобільний телефон, марки «Нокіа», який повернуттй на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_4 (а.с. 46,47) - залишити у власності потерпілого.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду
Вирок підлягає негайному врученню учасникам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1