Справа №588/782/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/237/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тростянецького районного суду Сумської області, від 6 листопада 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тростянець, зареєстрований по АДРЕСА_1 , мешкаючий по АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1) 19 лютого 1997 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ст. ст. 140 ч. 3; 46 1 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з відстрочкою виконання вироку на строк 2 роки;

2) 8 грудня 1998 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ст. ст. 17 215 3 ч. 2; 81 ч. 1; 42; 46 - 1КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців з відстрочкою виконання вироку на строк 2 роки зі штрафом у розмірі 300 грн.;

3) 7 листопада 2000 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ст. ст. 140 ч. 2; 43 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією 1/2 частини майна;

4) 16 грудня 2003 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ст. ст. 185 ч. 3; 69; 71 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць;

5) 27 жовтня 2004 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ст. ст. 185 ч. 2; 70 ч. 4 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

6) 18 жовтня 2007 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ст. 190 ч. 2 КК України до штрафу 850 грн., який постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 20 серпня 2008 року замінено на 240 годин громадських робіт;

7) 6 листопада 2009 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ст. ст. 389 ч. 2; 71 ч. 1 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 20 днів;

8) 18 березня 2010 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ст. ст. 190 ч. 2; 70 ч. 4 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 3 місяці;

9) 10 вересня 2010 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ст. ст. 190 ч. 2; 70 ч. 4 КК України до обмеження волі на строк 2 роки 10 днів;

10) 18 жовтня 2010 року Конотопським районним судом Сумської області за ст. ст. 390 ч. 2; 70 ч. 4 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці;

11) 6 липня 2012 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ст. ст. 185 ч. 2; 69 КК України до громадських робіт на строк 240 годин;

12) 26 листопада 2012 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ст. ст. 389 ч. 2; 71 ч. 1; 72 ч. 2 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць;

13) 28 березня 2017 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ст. 185 ч. 2 КК України до обмеження волі на строк 1 рік;

обвинувачений за ст. 185 ч. 2 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 71 ч. 1 КК України, ОСОБА_7 за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Тростянецького районного суду Сумської області, від 28 березня 2017 року, і остаточно визначено до відбуття покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 3 місяці.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_7 обвинувачений у тому, що він 23 квітня 2017 року у денний період доби, перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , разом з власницею ОСОБА_8 , яка в той час знаходилась в сусідній кімнаті, скориставшись вільним доступом, діючи таємно, повторно, вчинив крадіжку двох мобільних телефонів «Lenovo A 316 І» з сімкарткою «МТС» та «S tel C255i» з сімкарткою «МТС», належних ОСОБА_8 , які знаходились у вітальні та коридорі вищевказаного будинку.

Отримавши можливість розпорядитись викраденим майном, ОСОБА_7 приніс вказані мобільні телефони до себе додому на АДРЕСА_2 , та залишив зберігати у приміщенні веранди, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 1952 грн.

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від обвинуваченого ОСОБА_7 в якій він просить вирок суду скасувати, з підстав суворості призначеного покарання та порушення вимог закону України про кримінальну відповідальність, та призначити новий судовий розгляд судом першої інстанції або ухвалити свій вирок яким призначити ОСОБА_7 покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ст. 185 ч. 2 КК України.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, ОСОБА_7 вказує, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме те, що потерпіла ОСОБА_8 претензій до нього не має, оскільки збитки їй відшкодовані, яка просила суд суворо не карати ОСОБА_7 .

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 зазначає й інші обставини які, на його думку, мають бути враховані, як такі, що пом`якшують йому покарання, зокрема, що на його утриманні знаходиться мати ОСОБА_9 , 1953 року народження, яка має захворювання, і він сам також має незадовільний стан здоров`я, а також виховує двох малолітніх дітей, 2007 та 2008 років народження.

Обвинувачений ОСОБА_9 , будучи повідомленим про час та місце апеляційного розгляду, до суду апеляційної інстанції не з`явився.

Колегія суддів, враховуючи, що ОСОБА_9 про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить дана ним поштова розписка про отримання ним судової повістки, до суду апеляційної інстанції заяв про відкладення апеляційного розгляду не подав, приймаючи до уваги, що у ході апеляційного розгляду не буде вирішуватись питання про погіршення становища ОСОБА_9 , як обвинуваченої особи, вважає можливим здійснити апеляційний розгляд без участі обвинуваченого ОСОБА_9 .

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції на законних підставах дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненому та необхідність кваліфікації його дій за ст. 185 ч. 2 КК України.

Вказані висновки суду ніким із сторін кримінального провадження не оскаржуються, а тому колегія суддів, здійснюючи апеляційний розгляд матеріалів у межах поданої апеляційної скарги, не знаходить підстав для сумніву в законності вказаних висновків суду.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до висновку, що вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання за вчинене, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України, урахувавши ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, його особу та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Також суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги зазначені в апеляційній скарзі пом`якшуючі обставини щодо відшкодування обвинуваченим ОСОБА_7 збитків потерпілій ОСОБА_8 , оскільки викрадені телефони їй повернув не він, а його співмешканка, а тому ця обставина не може враховуватись при призначенні покарання, як пом`якшуюча покарання обставина, оскільки відшкодування збитків потерпілій відбулося не з ініціативи обвинуваченого ОСОБА_7 .

Колегія суддів враховує і те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий і в період ,після ухвалення відносно нього попереднього вироку і до відбуття покарання за цим вироком, знову вчинив кримінальне правопорушення, а тому, на думку колегії суддів, більш м`яке покарання не буде достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Мотиви апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 з приводу необхідності застосування відносно нього положень ст. 69 КК України, у зв`язку з тим, що він має на утриманні хвору матір, двох неповнолітніх дітей та сам періодично потребує лікування, на думку колегії суддів, не є достатніми для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, ніж передбачено ст. 185 ч. 2 КК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що він вчинив кримінальне правопорушення у даному провадженні до набрання законної сили попереднім вироком не впливають на призначене йому покарання, оскільки діяння ним було вчинено після постановлення вироку, але до повного відбуття попереднього покарання, а тому суд, відповідно до вимог ст. 71 ч. 1 КК України, до покарання, призначеного за новим вироком приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи вищевикладене, призначене судом ОСОБА_7 покарання, колегія суддів знаходить таким, що відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі ОСОБА_7 та таким, що буде сприяти його виправленню та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин колегія суддів, знаходячи ухвалений відносно ОСОБА_7 вирок законним, не вбачає підстав для зміни вироку з пом`якшенням покарання ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок Тростянецького районного суду Сумської області, від 6 листопада 2017 року, відносно ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_7 у цей же строк з часу отримання ним копії вироку.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4