Справа № 308/2167/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_7
законного представника ОСОБА_5 ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000481 від 11.02.2018 року відносно неповнолітнього
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Ужгород, з середньою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого
у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України,
ВСТАНОВИВ:
01 березня 2018 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , 10.02.2018 року, будучи неповнолітнім, перебуваючи у віці 15 років, тобто не досягнувши віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, скоїв суспільно - небезпечне діяння за таких обставин: 10 лютого 2018 року близько 18 години, неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на території кладовища «Кальварія», яке розташоване по вулиці Героїв, 2, в м. Ужгород, спільно з особою відносно якої роглядається кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000481 від 11.02.2018 р. неповнолітнім ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць його поховання, демонструючи своє негативне ставлення до суспільних принципів, які панують у цій сфері, діючи з прямими умислом, із корисливих мотивів, підійшли до місця поховання ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) і переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, застосовуючи фізичну силу, шляхом розхитування, демонтували металевий фрагмент огорожі зеленого кольору розміром 125 х 87 сантиметрів, та заволодівши вищевказаним предметом, направились в напрямку вул. Берчені, що у м. Ужгороді, з метою його подальшого збуту та в подальшому були зупинені біля буд. №37 по вул. Берчені, що у м. Ужгороді, працівниками патрульної поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив суспільно-небезпечне діяння передбачене ч. 3 ст. 297 КК України однак повідомлення про підозру йому не оголошувалося у звязку з тим, що він не досяг віку кримінальної відповідальності , тобто не є субєктом вказаного кримінального правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_5 винним себе визнав у скоєному, щиро розкаюється.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру, у вигляді застереження.
Захисник ОСОБА_5 ОСОБА_6 не заперечував проти застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру .
Законний представник ОСОБА_5 - ОСОБА_8 не заперечувала проти застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження.
Оцінюючи усі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях неповнолітнього ОСОБА_5 містяться ознаки суспільно небезпечного діяння, що підпадають під ознаки діяння, передбаченого ст.297 ч.3 КК України.
Заслухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_5 , який на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг віку кримінальної відповідальності, його законного представника ОСОБА_8 , захисника , враховуючи думку прокурора про задоволення клопотання, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15 травня 2006 року, примусові заходи виховного характеру застосовують лише у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 97 КК України, до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч.2 ст.97 КК України) та при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
В свою чергу, стаття 105 КК України передбачає, що примусові заходи виховного характеру, перелік яких визначений частиною другою цієї статті, можуть бути застосовані до неповнолітнього.
У даному випадку суд, відповідно до п.1 ч.2 ст.105 КК України, застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, як застереження.
Застосовуючи до ОСОБА_5 застереження, слід зазначити , що застереження, як примусовий захід виховного характеру, визначений п.1 ч.2 ст.105 КК України полягає у роз`ясненні судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.
Відповідно до ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Аналіз вказаних норм законодавства свідчить про те, що примусові заходи виховного характеру можуть бути застосовані виключно до неповнолітнього . Вони застосовуються , не лише за умови вчинення особою, яка після досягнення 11-річного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, а і якщо під час постановлення ухвали про застосування таких заходів, особа перебувала у неповнолітньому віці.
При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд враховує те, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст.297 КК України, а саме наруга над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на (в) могилі, поведінку неповнолітнього після вчинення суспільно-небезпечного діяння, а саме визнання своєї винуватості у повному обсязі та щире каяття, особу неповнолітнього, умови життя, виховання , його ставлення до вчиненого, його щире каяття, разом з тим на момент скоєння умисного суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_5 виповнилось повних 15 років, тобто він не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність за вчинене діяння.

В зв`язку з цим до ОСОБА_5 необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.
Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру»застереження (п. 1 ч. 2ст. 105 КК України), яке є одниміз найм`якших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.
Керуючись ст.97, 105 КК України, ст.ст. 497, 500-501 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Ужгород, з середньою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення .

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1