Справа № 308/5257/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_4 , у кримінальному провадження відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000599 від 14.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 187 КК України, про застосування відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Холмок, громадянина України, особи ромської народності, без освіти, неодруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000599 від 14.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 187 КК України в якому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з проникненням до житла.

Досудовим розслідуванням установлено, що 14 травня 2018 року о 04 годині 12 хвилин до чергової частини Ужгородського РВП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що поступило повідомлення від гр. ОСОБА_7 , який повідомив про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , три невідомі особи в масках зайшли до будинку, прив`язали пенсіонера ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до стільчика, вимагали гроші, мали при собі пістолет, потерпілий віддав грошові кошти в сумі близько 5000 грн. Та після цього невідомі особи сіли на думку потерпілого в автомобіль ВАЗ, однак останній не бачив, марку автомобіля визначив на слух по звуку двигуна. Заявник зазначив, що жителі сусідніх вулиці бачили як по селі проїжав автомобіль ВАЗ білого кольору. Зі слів заявника автомобіль міг поїхати в напрямку с. Свобода або м. Чоп.

14 травня 2018 року відомості по даному факту внесено до ЄРДР під №0000599 за ч.3 ст.187 КК України ст. слідчим СВ Ужгородського РВП ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 03 години 00 хвилин 14 травня 2018 року громадянин ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , попередньо домовившись між собою про вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном громадянина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поєднаний з проникненням до житла, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, на автомобілі марки «ВАЗ», модель «2105», державний номерний знак республіки НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 , прибув до будинку АДРЕСА_2 , який належить громадянину ОСОБА_12 .

Зупинивши автомобіль на вулиці біля вказаного дворового господарства, ОСОБА_11 залишився у автомобілі з метою сповіщення та попередження в разі викриття їхніх злочинних дій сторонніми особами, а також з метою створення умов для безперешкодного залишення місця злочину після викрадення майна та з цією метою від`їхав і зупинився неподалік вулиці Есенської, а ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , одягнули на голови маски з прорізами на очах, перелізли через ворота і таким чином проникли до вказаного вище подвір`я громадянина ОСОБА_12 .

У подальшому через незачинені вхідні двері ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 проникли до будинку, де ОСОБА_5 з метою сповіщення та попередження в разі викриття їхніх злочинних дій сторонніми особами, залишився в коридорі та в кімнатах поблизу виходу з будинку, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зайшли до кімнати , в якій в той час спав ОСОБА_12 .

Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на заволодіння чужим майном ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_12 та руками стиснув йому шию, висловлюючи при цьому вимогу віддати їм наявні у того грошові кошти чи інші товарно-матеріальні цінності та після відмови потерпілого віддати гроші умисно наніс йому два удари кулаком руки в область обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження. В той же час ОСОБА_10 з метою заволодіння майном ОСОБА_12 здійснив відносно останнього погрозу застосування насильства, небезпечне для його життя чи здоров`я , а саме направив на нього дуло пістолета, який за попередньою домовленістю з іншими співучасниками заздалегідь взяв з із собою, та висловив ОСОБА_12 намір застосувати даний пістолет до нього і вбити його в разі відмови видати їм гроші , після чого незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_12 в розмірі 5000 гривень, які знаходилися в тій же кімнаті заховані в складеному одязі.

Після цього ОСОБА_9 за допомогою знайденого на місці шкіряного ременя для штанів зв`язав руки потерпілому, чим позбавив його можливості пересуватися та чинити їм опір та разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_5 продовжили шукати у будинку грошові кошти чи інші цінні речі, та не знайшовши такі і забравши викрадені вже 5000 гривень, зателефонували ОСОБА_11 та повідомили його про необхідність приїхати до будинку і забрати їх звідти.

Приблизно о 03 годині 30 хвилин ОСОБА_11 приїхав на автомобілі до будинку ОСОБА_12 , а ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , заволодівши грошима в сумі 5000 гривень, вийшли з будинку, покинули двір та на вказаному автомобілі покинули місце вчинення злочину.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень обґрунтовується здобутими в ході досудового розслідування доказами.

Слідчий зазначає, що на даний час є необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зникнення ОСОБА_5 з місця події свідчить про намір підозрюваного уникнути кримінальної відповідальності, перешкоджати органу досудового розслідування чи іншим правоохоронним органам у виконанні покладених на них обов`язків.

Поряд з тим встановлено, що ОСОБА_5 мешкає в с. Холмок, Ужгородського району, де не має міцних соціальних зв`язків, за місцем проживання ОСОБА_5 характеризується з негативної сторони, не має постійної роботи чи заняття, тобто постійного джерела доходів, що свідчить про незадовільний матеріальний стан та схильність до вчинення майнових злочинів.

Так, ОСОБА_5 вчинив даний злочин відносно особи похилого віку, за попередньою змовою групою осіб, що свідчить про його прямий умисел на вчинення злочину та усвідомленість протиправних дій та наслідків.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідство вважає, що наявні достатні підстави для обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, та недостатньо буде застосування інших більш м`яких заходів, виходячи з наступного: підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від семи до дванадцяти років; підозрюваний ОСОБА_5 , ніде не працював та не працює, та в разі не обрання до нього запобіжного заходу, що пов`язаний із позбавленням волі, буде й надалі скоювати злочини проти власності; - підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків ОСОБА_13 , мешканця АДРЕСА_1 , ОСОБА_14 , мешканця АДРЕСА_3 та потерпілого ОСОБА_12 , та своїми діями може перешкоджати встановленню об`єктивної істини та фактичним обставинам справи; - підозрюваний ОСОБА_5 під час вчинення злочину мав на обличчі маску, яку викинув по дорозі від місця вчинення злочину, а тому в разі не застосування до нього запобіжного заходу пов`язаного з позбавленням волі, може відшукати та знищити речові докази у даному кримінальному провадженні; - підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що спричинить порушення розумних строків розслідування у кримінальному провадження; - підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі викладеного та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним, орган досудового розслідування просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання. Крім того, просив врахувати особу його підозрюваного, останній не має наміру ухилятися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого з приводу внесеного клопотання, підозрюваного та його захисника, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Слідчий суддя враховує, що згідно показів потерпілого ОСОБА_12 до нього було застосовано насильство трьома особами в масках на обличчі, завдано декілька ударів в область обличчя внаслідок чого у нього з носу текла кров, після чого йому зв`язали шкіряним ременем руки, згідно показів свідка ОСОБА_13 , останньому незадовго до події ОСОБА_15 (Йоні) пропонував взяти участь у скоєнні вказаного злочину, згідно протоколу огляду місця події від 16.05.2018 року у гр.. ОСОБА_11 було вилучено автомобіль ВАЗ «2105» д.н.з. НОМЕР_1 , згідно протоколу огляду місця події від 16.05.2018 року за місцем проживання гр.. ОСОБА_10 було вилучено предмет ззовні схожий на пістолет, згідно протоколу огляду та вилучення від 16.05.2018 року у гр.. ОСОБА_9 було вилучено одяг зі слідами речовини бурого кольору, яка схожа на кров.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п. 48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у їх вчиненні, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за які йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаних злочинів 16.05.2018 року, тобто є підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, що унеможливить повноту, всебічність при розслідуванні даного кримінального провадження, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Слідчий суддя враховує, при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , зазначений слідчим та прокурором ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків ОСОБА_13 , мешканця АДРЕСА_1 , ОСОБА_14 , мешканця АДРЕСА_3 та потерпілого ОСОБА_12 у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань. Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що під час вчинення злочину мав на обличчі маску, яку викинув по дорозі від місця вчинення злочину, а тому в разі не застосування до нього запобіжного заходу пов`язаного з позбавленням волі, може відшукати та знищити речові докази у даному кримінальному провадженні.

Окрім наявності вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_5 офіційно не працює, не має постійного джерела доходу. Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 зі слів має цивільну дружину, є батьком неповнолітніх дітей.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою.

Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_5 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчинених ним кримінальних правопорушень.

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

З матеріалів кримінального провадження та судового розгляду вбачається, що підозрюваним відносно потерпілого ОСОБА_12 безпосередньо застосовувалось насильство, про що свідчить його покази та покази підозрюваного ОСОБА_5 ..

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 було вчинено із застосуванням насильства відносно потерпілого, вважаю за можливе у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , у кримінальному провадження відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000599 від 14.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати відносно, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Холмок, громадянина України, особи ромської народності, без освіти, неодруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 13 липня 2018 року, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1