Справа № 489/3228/18
№ 1-кс/489/1089/2018 р.
У Х В А Л А
ім`ям України
17 липня 2018 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , володільця майна (підозрюваного) ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :

Інгульським ВП ГУНП в Миколаївській області у групі зі слідчими СУ ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000015, за підозрою ОСОБА_5 (на час розгляду клопотання) у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.27 ч.4, 369 ч.3, 190 ч.1 КК України, а саме підбурювання ОСОБА_4 до надання неправомірної вигоди за вплив на рішення судді Заводського районного суду м. Миколаєва та заволодіння, шляхом обману 19.05.2018 р. близько 11.30 год. по вул. Електронній, 56-а в м. Миколаєві, грошовими коштами ОСОБА_4 в сумі 1000 доларів США.

Слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 , звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході огляду місця події 19.05.2018 р. майно у вигляді грошових коштів купюрами по 100 доларів США у кількості 10 шт. на загальну суму 1000 доларів США, з серійними номерами НН61297945А, НС44916319А, НК97849755В, КD11322941В, LF33210222A, LL59152116F, KB68453857P, AB02664683Y, AE24863742B, HB96453776H, мобільного телефону марки "iPhone" у чохлі з сім-карткою мобільного оператора "лайфселл" номер НОМЕР_1 .

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали, вважаю що клопотання підлягає задоволенню.

Так, згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зокрема зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи, що є сукупність підстав вважати, що речі, у вигляді помічених для викриття злочину грошових коштів та мобільного телефону, яким користувався ОСОБА_5 в ході його вчинення, вилучені під час огляду місця події, зберегли на собі сліди правопорушення у вигляді слідів люмінесцентної фарби та відомостей про зв`язок підозрюваного за допомогою мобільного зв`язку, тобто сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вважаю необхідним накласти арешт на вказане майно з метою збереження вказаних речових доказів.
Окрім правової підстави для арешту майна, враховую достатність доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, що доведено показами ОСОБА_4 , зокрема і про зв`язок з підозрюваним за допомогою мобільного зв`язку, обставинами виявлення на місці події та в місці затримання підозрюваного помічених грошових коштів та мобільного телефону, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, певні наслідків арешту майна для його власників і володільця, які не є суттєвими, та вважаю необхідним застосувати спосіб арешту майна у вигляді заборони відчужувати його, використовувати та розпоряджатися ним.
При цьому, доводи захисника підозрюваного, про відсутність підстав для арешту майна внаслідок спливу строків розгляду слідчим суддею клопотання про арешт, суд не приймає до уваги оскільки відповідно до вимог ст.173 КПК України, сплив строків на розгляд слідчим суддею клопотання про арешт майна не є підставою для відмови у арешті цього майна.
Керуючись ст.172, 173 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході огляду місця події 19.05.2018 р. майно у вигляді грошових коштів купюрами по 100 доларів США у кількості 10 шт. на загальну суму 1000 доларів США, з серійними номерами НН61297945А, НС44916319А, НК97849755В, КD11322941В, LF33210222A, LL59152116F, KB68453857P, AB02664683Y, AE24863742B, HB96453776H, мобільний телефон марки "iPhone" у чохлі з сім-карткою мобільного оператора "лайфселл" номер НОМЕР_1 , з забороною можливості відчужувати його, використовувати та розпоряджатися ним, до скасування арешту майна у встановленому Кодексом порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя :