АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/777/18 Справа № 185/4461/18 Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2018 року

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши 22 червня 2018 року в м. Дніпрі у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження № 0001265 за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_5 та прокурора Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барда Айзербайджан, громадянина Айзербайджана, освіта неповна середня, працюючого ФГ «Троянда-Е2000», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та винести свою ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, потерпілий зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги всі обставини справи та наслідки злочинних дій підозрюваного ОСОБА_7 . Вказує на те, що підозрюваний вчинив умисні тяжкі злочини, за яких передбачено покарання до 10 років ув`язнення, зазначає, що підозрюваний разом із співучасники після скоєння злочини з місця пригоди зникли, були затримані пізніше, що свідчить про схильність ОСОБА_11 до уникнення покарання шляхом виїзду до іншої країни, оскільки він є громадянином Азербайджану. Крім того, слідчим суддею не враховано, що останній має можливість і впливає на інших свідків по кримінальному провадженню, а також на потерпілого. Вважає, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Посилається на те, що слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не було взято до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, не враховано репутацію підозрюваного. Слідчий суддя не врахував вагомих доказів, а саме те, що камерами відео спостереження було зафіксовано як саме підозрюваний ОСОБА_7 , заподіяв потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження, при спробі потерпілого підвестись, підозрюваний лежачому на землі потерпілому, демонструючи свою зухвалість, проявляючи неповагу, достовірно знаючи про безпорадний стан потерпілого та не можливість чинити опір, наніс останньому удар ногою в область голови тим самим завдавши йому тяжкі тілесні ушкодження, вказані обставини були досліджені судом під час розгляду клопотання але слідчий суддя не надав належної оцінки.

Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2018 року клопотання начальника відділення СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_13 , погоджене з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , задоволено частково та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ризики, на які посилався прокурор, обґрунтовуючи необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не знайшли свого підтвердження. Крім того, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, роль підозрюваного у кримінальних правопорушеннях, а також те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, місце роботи, за яким характеризується з позитивної сторони, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимий, слідчий суддя вважав, що достатнім тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, думки потерпілого та його представника , які підтримали свою та прокурора апеляційні скарги, думку підозрюваного та його захисника, які вважали, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено в ході апеляційного перегляду, оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції частково задоволено клопотання начальника відділення СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_13 , погоджене з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001265 від 02.06.2018 року та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Таке рішення суду першої інстанції, колегія суддів, вважає необґрунтованим, а доводи апеляційних скарг прокурора та потерпілого про скасування ухвали слідчого судді як такої, що не відповідає фактичним обставинам справи, цілком слушними, виходячи з наступного.

Згідно наданих матеріалів, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2018 року за № 0001265.

Наявними матеріалами встановлено, що слідчий звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що 01 червня 2018 року у вечірній час доби, ОСОБА_12 зустрівся зі своїми друзями ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в центральній частині міста Павлограда Дніпропетровської області, з якими в подальшому, протягом нічного часу 01 червня 2018 року, проводив свій час, вживаючи спиртні напої. Під час спільного відпочинку, прогулюючись вулицями міста Павлограда, приблизно о 01 год. 05 хв. 02 червня 2018 року ОСОБА_12 сумісно зі своїми друзями ОСОБА_16 та ОСОБА_17 йшли по вул. Центральній м. Павлограда Дніпропетровської області в сторону вул. Шевченка, бажаючи продовжити свій відпочинок.
В той же час, перебуваючи в суші-барі «Йогурт», який розташований в приміщенні торгівельного центру «Гулівер» по вул. Шевченка, 128 м. Павлограда Дніпропетровської області, в ніч з 01 червня 2018 року на 02 червня 2018 року, проводили свій час в одній компанії ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та інші невстановлені в ході проведення досудового розслідування особи.
Того дня в компанії з невстановленими в ході слідства особами також перебував ОСОБА_7 , відпочиваючи також в нічний час 02 червня 2018 року в суші-барі «Йогурт», який розташований в приміщенні торгівельного центру «Гулівер» по вул. Шевченка, 128 м. Павлограда Дніпропетровської області.
Під час сумісного часу проводження ОСОБА_19 домовився з ОСОБА_18 та іншими невстановленими в ході розслідування особами про продовження відпочинку за межами розважального закладу, та о 01 год. 07 хв. 02 червня 2018 року, вийшовши з суші-бару «Йогурт» сів сумісно з невстановленими в ході досудового розслідування особами в салон автомобіля марки «ВМW», реєстраційні номери якого - « НОМЕР_1 », направившись на автомобілі по вул. Шевченка в сторону вул. Центральна м. Павлограда, в той час, як ОСОБА_18 сумісно з невстановленою в ході розслідування особою, сів в салон автомобіля марки «ВМW», державний номер якого « НОМЕР_2 », направившись слідом за автомобілем, який знаходився під керуванням ОСОБА_19 .
Прямуючи на транспортному засобі по проїзній частині вул. Шевченка в напрямку вул. Центральної м. Павлограда Дніпропетровської області, ОСОБА_19 побачив в районі перехрестя вулиць Шевченка та Центральної ОСОБА_12 сумісно з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які, продовжуючи свій відпочинок, прогулювалися по вулиці.
Побачивши вищевказаних осіб, які спокійно проводили свій час, бажаючи протиставити себе встановленим в суспільстві нормам спокійного відпочинку та прагнучи показати свою зневагу до інших людей та самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, ігноруючи існуючи в суспільстві правила поведінки, ОСОБА_19 , керуючись хуліганськими мотивами, приблизно о 01 год. 08 хв. 02 червня 2018 року, зупинивши свій транспортний засіб на перехресті вулиць Центральної та Шевченка м. Павлограда, вийшовши з салону автомобіля, направився до ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 з намірами безпричинного нанесення тілесних ушкоджень останнім, тримаючи при собі спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень предмет - биту. ОСОБА_18 , який слідував за транспортним засобом під керуванням ОСОБА_20 , побачивши дії останнього, також бажаючи протиставити себе громадському порядку, прагнучі показати свою зневагу до інших людей, ігноруючи встановлені в суспільстві правила поведінки, керуючись хуліганськими мотивами, приблизно о 01 год. 08 хв. 02 червня 2018 року, зупинивши свій транспортний засіб на перехресті вулиць Центральної та Шевченка м. Павлограда, вийшовши з салону автомобіля, також направився до ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 з намірами безпричинного нанесення тілесних ушкоджень останнім, маючи при собі спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень предмет - биту.
Реалізуючи свій злочинний намір, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, проявляючи неповагу до існуючих норм поведінки і моральності в громадських місцях, перебуваючи в громадському місці на перехресті вулиць Центральна на Шевченка м. Павлограда Дніпропетровської області, о 01 год. 08 хв. 02 червня 2018 року, усвідомлюючи протиправних характер своїх дій, бажаючи вчинити насильство по відношенню до інших людей, однак прагнучі самовиразитися таким чином у зухвальстві, неповазі до встановлених норм відпочинку та громадського порядку, бажаючи самовиразитися за рахунок застосування насильства, ОСОБА_19 , підійшовши сумісно з невстановленими під час розслідування особами, до ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , безпричинно, використовуючи спеціально пристосовану для нанесення тілесних ушкоджень биту, з силою почали наносити неодноразові удари по різних частинах тіла ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Одночасно, вийшовши з салону транспортного засобу марки «ВМW», державний номер якого « НОМЕР_2 », сумісно з іншою невстановленою в ході розслідування особою, ОСОБА_18 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, проявляючи неповагу до існуючих норм поведінки і моральності в громадських місцях, перебуваючи в громадському місці на перехресті вулиць Центральна на Шевченка м. Павлограда Дніпропетровської області, о 01 год. 08 хв. 02 червня 2018 року, бажаючи вчинити насильство по відношенню до інших людей, прагнучі самовиразитися таким чином у зухвальстві, неповазі до встановлених норм відпочинку та громадського порядку, бажаючи самовиразитися за рахунок застосування насильства, приєднуючись до злочинних дій ОСОБА_19 , підійшов до ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 та, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, безпричинно, використовуючи спеціально пристосовану для нанесення тілесних ушкоджень биту, з силою почав наносити руками, ногами та битою неодноразові удари по різних частинах тіла ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .
Перебуваючи біля будівлі торгівельного центру «Гулівер», розташованого по вул. Шевченка, 128 м. Павлограда Дніпропетровської області, та побачивши злочинні дії ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та інших невстановлених в ході досудового розслідування осіб, які застосовували насильство до інших людей, усвідомлюючи злочинних характер вчинюваних дій, керуючись виниклим умислом на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи приєднатись до злочинних дії ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та інших невстановлених в ході слідства осіб, діючи умисно та зухвало, розуміючи спільність злочинних, зухвалих, хуліганських дій, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, маючи на меті застосування насильства та завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_12 , який знаходився у безпорадному стані, умисно з силою почав наносити неодноразові удари руками та ногами по різних частинах тіла потерпілого ОСОБА_12 .
В цей час ОСОБА_7 , знаходячись біля будівлі торгівельного центру «Гулівер», розташованого по вул. Шевченка, 128 м. Павлограда Дніпропетровської області, та побачивши злочинні дії ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та інших невстановлених в ході досудового розслідування осіб, які застосовували насильство до інших людей, усвідомлюючи злочинних характер вчинюваних дій, керуючись виниклим умислом на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи приєднатись до злочинних дій ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та інших невстановлених в ході слідства осіб, діючи умисно та зухвало, розуміючи спільність злочинних, зухвалих, хуліганських дій, усвідомлюючи бажання ОСОБА_12 покинути місце злочину, з метою уникнення подальшого насильства, ОСОБА_7 , уперто, не припиняючи свої злочинні дії, байдуже ставлячись до безпорадного та пригніченого стану потерпілого ОСОБА_12 , який зазнав насильницького нападу, усвідомлюючи свою фізичну перевагу, наніс удар кулаком в обличчя потерпілого ОСОБА_12 , в результаті чого той впав на землю та опинився вкрай в безпорадному становищі. Не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи демонструвати свою неповагу до суспільного порядку, усвідомлюючи безпорадність ОСОБА_12 , який знесилений, не в змозі був піднятися з землі, проявляючи винятковий цинізм по відношенню до постраждалого, ОСОБА_7 приблизно о 01 год. 20 хв. 02 червня 2018 року з силою наніс удар ногою в голову ОСОБА_12 , що виключило можливість в подальшому вчиняти потерпілим будь-які дії.
З місця події о 01 год. 20 хв. 02 червня 2018 року, ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , сумісно з невстановленими в ході розслідування особами, та ОСОБА_7 зникли, залишивши потерпілого ОСОБА_12 на місці злочину, та спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, забою головного мозку, вдавленого перелому лівої тім`яної кістки, множинних переломів кісток обличчя.
04.06.2018 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

05.06.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 ці вимоги закону були дотримані не в повному обсязі, внаслідок чого слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, яке підлягає скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції свого рішення та задоволенням клопотання слідчого.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши доводи учасників судового провадження, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого, прийшов до помилкового висновку про необхідність часткового його задоволення через не обґрунтування твердження сторони обвинувачення про те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки тяжкість покарання, яке може загрожувати особі у разі визнання її винною не може бути самодостатньою підставою для застосування до особи запобіжного ув`язнення.

Колегія суддів, приходить до висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів та виходячи з наступного.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується вагомими наявними доказами, які додані до клопотання слідчого. При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також під час апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження обставини, викладені в клопотанні слідчого, про наявність ризиків, що знаходячись на волі, підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній, знаючи, що за вчинені ним злочини йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий час. Враховуючи відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, який є громадянином Азербайджану, має дружину, яка також є громадянкою Азербайджану, останній може залишити межі України, щоб уникнути покарання за вчинення тяжких злочинів.

З даних встановлених обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в рішенні Європейського суду у справі «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає необхідним обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що є виправданим і узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями Європейського суду.

У тому числі обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
У рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії» зазначено, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

З огляду на викладене, застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою буде відповідати вимогам досудового розслідування та належним чином забезпечить процесуальну поведінку підозрюваного.

Посилання захисника в апеляційній інстанції на інші обставини, які характеризують підозрюваного та на наявність належної його поведінки під час досудового розслідування, хоча і мають місце, однак самі по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.
Згідно вказаних вище рішень, ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Аналізуючи вищенаведені обставини у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про те, що вони свідчать про неможливість усунення ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, встановлених щодо ОСОБА_7 , у менш обтяжливий спосіб, та вважає за необхідне з цих підстав апеляційні скарги прокурора та потерпілого задовольнити, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України колегія суддів, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, вважає за необхідне не визначати в даному випадку розмір застави.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_5 та прокурора Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2018 року скасувати та постановити нову, якою клопотання начальника відділення СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_13 , погоджене з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001265від 02.06.2018 року задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 серпня 2018 року.
Підозрюваного ОСОБА_7 взяти під варту в залі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3