Справа № 751/1507/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/785/2018
Категорія - ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 червня 2018 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Рибинськ, Корюківського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, згідно ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 червня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 26 січня 2018 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи від 13 березня 2017 року в сумі 495,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 6080 (шість тисяч вісімдесят) гривень 25 копійок.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 залишено під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі.

Долю речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

Як встановив суд першої інстанції: 06.12.2016 року, близько «19» год. «00» хв., ОСОБА_7 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрав двокамерний холодильник Electrolux модель ENB 34000 W, вартість 6080,25 грн, що належить ОСОБА_9 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 19.12.2016 року, близько «06» год. «00» хв., ОСОБА_7 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрав телевізор «Samsung» модель «1e32b450с» чорного кольору, вартістю 4684,80 грн, праску «Saturn» модель «ST CC7113» у корпусі жовто-білого кольору, вартістю 128,40 грн, електрочайник «ROTEX» модель «RKT15-G» вартість 120,40 грн, ТВ-тюнер «Star track модель «SR-55X» вартістю 347,42 грн, а всього викрав майна на загальну суму 5281,02 грн, що належать ОСОБА_10 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Не погоджуючись із вироком суду, не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини обвинуваченого, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання, призначеного судом першої інстанції. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироком Корюківського районного суду від 26 січня 2018 року - до остаточного покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом неправильно застосовано положення ст. 71 КК України, оскільки вчинені обвинуваченим злочини, за які його засуджено даним вироком, були скоєні до постановлення попереднього вироку Корюківського районного суду, тому остаточне покарання йому мало бути призначене на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Під час судового засідання у суді першої інстанції обвинувачений свою вину у скоєнні даних кримінальних правопорушень визнав повністю і пояснив, що він повністю погоджується з пред`явленим обвинуваченням.

Висновок суду про доведеність його вини у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як умисні, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно.

Обставини вчинення кримінальних правопорушень та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, обставини, при яких їх скоєно, наслідки, вартість викраденого, враховано судом і особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за аналогічні злочини, на даний час перебуває в місцях позбавлення волі, враховано судом і пом`якшуючі його покарання обставини, якими судом визнано щире каяття та сприяння у розкритті злочину, те, що він являється інвалідом ІІІ групи та відсутність обтяжуючих обставин та дійшов цілком обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції статті, за якою він обвинувачується у виді позбавлення волі.

Разом з тим, призначаючи остаточне покарання ОСОБА_7 за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, суд допустився помилки, на що слушно звернуто увагу прокурором в апеляційній скарзі.

Так, ОСОБА_7 26 січня 2018 року був засуджений вироком Корюківського районного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

В даному кримінальному провадженні останній визнаний винуватим у вчиненні злочинів, вчинених 06 та 19 грудня 2016 року, тобто до ухвалення відносно нього вироку 26 січня 2018 року, а виходячи з положень ч. 4 ст. 70 КК України, яка вказує, що якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій ст. 70 КК України. У цьому випадку у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Таким чином, доводи прокурора в цій частині є обґрунтованими та мають бути задоволені, остаточне покарання має бути визначене за правилами ч. 4 ст. 70 КК України у виді та розмірі, призначеному судом першої інстанції, що, на переконання колегії суддів, стане необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону та порушень прав обвинуваченого на захист, які б потягли за собою безумовне скасування вироку суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного остаточного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання, обраного судом першої інстанції.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за вказаним вироком та вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 26 січня 2018 року, остаточно за сукупністю злочинів вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який перебуває під вартою, у той самий строк з моменту отримання ним копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4