АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/536/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 19 вересня 2017 року у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Балаклія Харківської області, із середньо-технічною освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає фактично за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
17.11.2014 Балаклійським районним судом Харківської області за ч.ч.1,2 ст.185, ч.ч.1,2 ст.309, ч.3 ст.357 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
10.06.2016 Балаклійським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, ОСОБА_8 засуджений за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, призначеного вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 10.06.2016р., до покарання призначеного за цим вироком, остаточно до відбуття ОСОБА_8 призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років.
Згідно вироку, ОСОБА_8 маючи не зняту і не погашену судимість за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 10.06.2016, яким був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років, на шлях виправлення і перевиховання не став і знову вчинив умисний злочин проти власності, за наступних обставин.
Так, 27.11.2016 року близько 21:16 годин ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, вважаючи, що за ним ніхто не спостерігає підійшов до огорожі домоволодіння АДРЕСА_3 , де підтягнувшись, переліз через неї і таким чином умисно, незаконно проник на територію вказаного домоволодіння. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_8 розбив цеглою вікно ванної кімнати будинку, розташованого на території домоволодіння, через яке умисно, незаконно проник до приміщення будинку, де реалізуючи свій злочинний умисел, таємно, повторно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_9 , а саме грошові кошти у сумі 280 доларів США, що згідно курсу НБУ України, станом на 27.11.2016, становить 7162,4 грн., 295 євро, що згідно курсу НБУ України, станом на 27.11.2016, становить 7962,06 грн., 20000 гривень, срібну каблучку вагою 7,22 грама, вартістю 84,26 грн., а всього майна і грошей на загальну суму 35208,72 грн, після чого викрадене майно ОСОБА_8 поклав собі під одежу і намагався залишити місце вчинення злочину, виплигнувши на вулицю з вікна та зникнути.
Однак, довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з незалежних від нього причин, оскільки був затриманий працівниками державної служби охорони в районі місця вчинення злочину у дворі домоволодіння АДРЕСА_3 .
В апеляційній скарзі прокурорпросить вирок суду першої інстанції за обвинуваченням ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Просить ухвалити новий вирок із застосуванням більш суворого покарання, призначивши ОСОБА_8 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, призначеного вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 10.06.2016 року, призначивши остаточне покарання у вигляді 8 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін. В обґрунтування посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_8 не працює, не одружений, міцних соціальних зв`язків не має, вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння в період незнятої та непогашеної судимості, раніше неодноразово судимий, не розкаявся та не визнав своєї вини.
В апеляційній скарзі із доповненнями обвинувачений ОСОБА_8 просить оскаржуваний вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд.
Вказує на те, що судом першої інстанції невірно застосований закон України про кримінальну відповідальність, а призначене судом покарання не відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого. Вказує на те, що суд першої інстанції поверхово розглянув справу, дав неправильну оцінку добутим доказам, деяким доказам не дав оцінку взагалі, деякі докази проігнорував, а в основу вироку поклав припущення. Водночас зазначає про те, що призначене судом покарання є явно несправедливим через його суворість. Судом не з`ясовувалась наявність пом`якшуючих обставин, проігноровано клопотання захисту про застосування базових гуманістичних принципів.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та заперечував проти апеляції обвинуваченого, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляцію обвинуваченого та заперечували проти апеляції прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційних скарг колегія суддів дійшла висновку, що вони задоволенню не підлягають, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст.. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Викладені у вироку висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло , вчинене повторно підтверджуються зібраними по справі , дослідженими під час судового засідання і наведеними у вироку доказами у їх сукупності.

Зокрема, незважаючи на відмову обвинуваченого від дачі показань ,суд дав належну оцінку виступу ОСОБА_8 в дебатах, в якому підтвердив що 27.11.2016 року у вечірній час перебуваючи поблизу переліз через паркан домоволодіння по АДРЕСА_3 , але в будинок не потрапляв та крадіжки не здійснював, а вилучені при огляді предмети йому підкинули працівники поліції при затриманні.

Достовірність таких показань про час , місце, вчинення злочину та обставини його затримання об`єктивно підтверджується сукупністю інших досліджених у судовому засіданні та наведених у вироку доказів.

Так, показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , співробітників державної служби охорони підтверджується факт спрацювання сигналізації у будинку по АДРЕСА_3 близько 20:00 -21:00 години 27.11.2016 року. На місці події у дворі вони побачили розбите вікно в будинку та через декілька хвилин чоловік виліз з вікна та побіг, але вони його затримали у дворі. Затриманий чоловік це ОСОБА_8 . В присутності власника домоволодіння зі штанів обвинуваченого були вилучені гроші євро, долари та упаковку гривні на якій було написано 20000 грн. (опечатана банківською стрічкою). Була викликана поліція. Обвинувачений за зовнішніми ознаками та запахом перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Покази вказаних свідків повністю узгоджуються із показами потерпілого ОСОБА_9 згідно яких він 27.11.2016р. у вечірній час перебував в гостях, близько 20:00 21:00год., йому зателефонували із служби охорони та повідомили, що в його будинку по АДРЕСА_3 спрацювала сигналізація. Він разом із ОСОБА_12 (брат дружини) одразу приїхав до будинку, біля будинку вже стояла служба охорони, яка затримала ОСОБА_8 .. З його штанів та із-під футболки він забрав гроші - 280 доларів США, 295 євро, 20000 гривень, срібну каблучку вагою 7,22 грама . Вказані кошти та каблучка належать йому, вони знаходились в будинку на полиці в барі, потім по приїзду поліції він пред`явив гроші та каблучку, які забрав у обвинуваченого. Також зазначив, що обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння (він чув від обвинуваченого запах алкоголю). Бачив, що у будинку вікно у ванну кімнату, яке розташоване на першому поверсі розбито. Біля його будинку розташовані камери відеоспостереження, записи з яких він надав поліції.
Свідок ОСОБА_13 , який разом з потерпілим прибув на місце події повністю підтвердив покази ОСОБА_9 .
Показання свідків та потерпілого, узгоджуються із відеозаписом камер спостереження, розташованих біля будинку та у дворі домоволодіння по АДРЕСА_3 та наданих потерпілим, з яких вбачається, що чоловік 27.11.2016р. ходить вздовж паркану, заглядає у двір, стукає у вікна, хода чоловіка не стійка, в руках тримає пляшку. В 21:16 год. перелазить через паркан, іде по двору до будинку. В 21:37 год приїзжає охорона та у дворі домоволодіння двоє охоронців затримують чоловіка, який намагається втекти, а після цього під`їжджають до домоволодіння ще один автомобіль охорони та два автомобіля, усі заходять у двір. (а.с.156)
Співставляючи показання свідків та потерпілого із записом камер спостереження, а також показаннями обвинуваченого, що саме він переліз через паркан у двір будинку, суд правильно дійшов висновку, що на відеозапису вказаним чоловіком є саме обвинувачений.
За даними протоколу огляду місця події із фототаблицею від 27.11.2016р., вбачається, що оглянута територія та будинок АДРЕСА_3 , в кімнатах якого речі та коробки в безладі розкидані по підлозі, дверцята шаф відчинені. У ванній кімнаті створка вікна відчинена в ньому мається розбите скло, фрагменти скла знаходяться на підлозі та на підвіконні, також у ванній кімнаті виявлена та вилучена цеглина. Обстановка на місці події свідчить про вчинення крадіжки речей сторонньою особою, яка хаотично намагалась знайти гроші та цінності.
Також під час огляду місця події потерпілий ОСОБА_9 надав вилучені ним в присутності охорони у обвинуваченого гроші 280 дол. США, 295 євро, 20 000 грн. та каблучку. В сумці обвинуваченого було виявлено та вилучено чорні рукавички. З коробки в кімнаті вилучені сліди рукавичок, здійснені змиви речовини бурого кольору зі стіни біля короба двері входу в спальню. (а.с. 117-127)
За даними висновку судово-криміналістичної експертизи №1337 виявлені за протоколом огляду місця події відбитки слідів рукавичок могли бути залишені рукавичками , вилученими у обвинуваченого. (а.с. 135-143)
За даними висновків судово-імунологічних експертиз №№2821-И/16, 2822-И/16 виявлена та вилучена з огляду місця події речовина зі стіни біля короба двері входу в спальню домоволодіння АДРЕСА_3 є кров`ю людини та не виключено, що залишена обвинуваченим. (а.с.146-152)
Зазначені та інші докази, наведені у вироку, в своїй сукупності свідчать про доведення винуватості ОСОБА_8 у вчиненні цього кримінального правопорушення та спростовують його доводи про його непричетність.
Судом у вироку наведені відповідні мотиви із наданням оцінки як показів обвинуваченого так й іншим доказам у їх сукупності.
З огляду на викладене , доводи апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповноту судового розгляду є безпідставними.
Будь-яких даних , які б свідчили про необ`єктивність , упередженість органів досудового слідства та суду колегією суддів не встановлено.
Під час апеляційного розгляду захисник звернув увагу на відсутність результатів перевірки усної заяви підозрюваного ОСОБА_14 про застосування до нього насильства під час затримання, про що була надана вказівка слідчим суддею в ухвалі від 29.11.2016 року про обрання запобіжного заходу. Разом із тим обвинувачений в суді апеляційної інстанції зазначив, що фізичне насильство під час затримання до нього застосовувалось працівниками служби охорони та потерпілим . Фактів застосування насильства органами розслідування під час проведення досудового слідства обвинуваченим не наведено. З огляду на таке, колегія суддів не знаходить підстав вважати наявні у справі докази отриманими внаслідок істотного порушення прав і свобод людини і через це недопустимими.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним тяжкого злочину, причин,з яких злочин не був доведений до кінця, ставлення обвинуваченого до скоєного, наведених у вироку суду даних про особу обвинуваченого раніше неодноразово судимого за умисні корисливі злочини, непрацюючого, неодруженого.

Суд вірно врахував при цьому відсутність пом`якшуючих обставин та наявність обтяжуючої обставини вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, яке підтверджується показаннями потерпілого, свідків, записом з камери відео спостереження.
Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_8 вчинив новий злочин після постановлення попереднього вироку , але до відбуття покарання за ним, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість.
З огляду на вищевказане, колегія суддів дійшла висновку, що призначене судом покарання у виді позбавлення волі за сукупністю вироків відповідає засадам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а тому немає підстав вважати його явно несправедливим за своїм видом та розміром ані через суворість, ані через м`якість, про що вказували в своїх апеляційний скаргах прокурор та обвинувачений.

В даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 з 27.11.2016р. по 25.04.2017р. був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а ухвалою суду від 25.04.2017р. він, будучи засуджений за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 10.06.2016р., тимчасово залишений у слідчому ізоляторі до розгляду у відношенні нього даної справи.
Тому колегія суддів вважає необхідним за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в ред.. від 26.11.2015 року) зарахувати у строк відбування покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_8 з 27.11.2016 року по 06.09.2018 рокуіз розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Істотних порушень кримінального процесуального закону органами досудового слідства та судом першої інстанції, які б тягнули за собою безумовне скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись: ст.ст.404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч.2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2017 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ( в ред.. 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27.11.2016 року по 06.09.2018 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим який тримається під вартою, - з дня вручення копії ухвали.

Головуючий-
Судді -