Справа № 752/7385/18
Провадження №: 1-кп/752/1147/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. Київ Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 000173 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вінницькі Хутори, Вінницького району, Вінницької обл., громадянина України, з загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
встановив:
ОСОБА_4 , 25.02.2018 року, приблизно о 16:00 год. перебуваючи в приміщенні супермаркету «Велика Кишеня», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Лятошинського, 14, підійшов до полиці із продуктами, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав одну банку ікри «Ікра лососева зерниста», вартістю 302 гривень 23 копійок без ПДВ, та сховав у внутрішню кишеню куртки, в яку був одягнений. В подальшому з викраденим майном, не розрахувавшись за товар вийшов за касову зону, після чого був затриманий працівниками охорони магазину.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав повністю та пояснив, що 25.02.2018 року, приблизно о 16:00 год. зайшов до супермаркету «Велика Кишеня», за адресою: м. Київ, вул. Лятошинського, 14, де з полиць викрав одну банку ікри, яку сховав у внутрішню кишеню куртки. В подальшому не розрахувавшись за товар вийшов за касову зону та був затриманий працівниками охорони магазину. Обвинувачений просить його суворо не карати, у вчиненому щиро кається, обіцяє стати на шлях виправлення.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Тобто, ОСОБА_4 визнається винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведеному до кінця з причин, що не залежали від його волі.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середнього ступеню тяжкості, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді штрафу в мінімальних межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, з врахуванням ст. 68 КК України.
На думку суду, призначене обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд,-
ухвалив:
визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.
Речові докази по справі:
банка ікри «Ікра лососева зерниста» що знаходяться на відповідальному зберіганні адміністратора магазину «Велика Кишеня» - залишити ТОВ «Фудком» за належністю.
CD R диск № 6176115RD8803 із відеозаписом з камер відео спостереження супермаркету «Велика Кишеня», який знаходиться при матеріалах досудового розслідування залишити при матеріалах досудового розслідування.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1