Справа №489/4210/18 30.07.2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2018 року, якою в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 на дії слідчого ОСОБА_7 відмовлено в повному обсязі.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8
захисник ОСОБА_5

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати. Ухвалити нову ухвалу, якою визнати незаконними дії слідчого у кримінальному провадженні №0001292 щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні №0001292 про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України.

Скасувати рішення слідчого щодо вручення підозри у кримінальному провадженні №0001292 щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України.

Зобов`язати компетентну посадову особу Інгульського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області або процесуального прокурора у кримінальному провадженню №0001292 вчинити дії щодо виключення є ЄРДР відомостей у кримінальному провадженні №0001292 про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2018 року, в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 на дії слідчого ОСОБА_7 відмовлено в повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

На обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник ОСОБА_5 зазначає, що його підзахисний ОСОБА_6 не отримав рекомендоване повідомлення №83 з повідомленням про підозру, проте слідчим не було виключено є ЄРДР відомостей у кримінальному провадженні №0001292 про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України.

Вказує, що бездіяльність, яка допущена слідчим ОСОБА_7 , щодо не виключення з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001292 про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень не визначено конкретною датою та не обмежено строковим лімітом, за такого є триваючим, а тому вважає, що строк для звернення до суду зі скаргою на зазначену бездіяльність слідчого ним не пропущений.

Стверджує, що не отримував, як захисник ОСОБА_6 ,, повідомлення про підозру 07.06.2018р., як помилково вказано в ухвалі суду першої інстанції.

А тому вважає, що рішення слідчого судді, яким відмовлено в задоволенні його скарги на бездіяльність слідчого, постановлено з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Посилаючись на положення ч.2 ст. 309 КПК України у взаємозв`язку з положеннями п.2,8 ч.3 ст. 129 Конституції України вважає, що необхідно тлумачити як такі, що передбачають право оскаржувати в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, про відмову в задоволені скарги на бездіяльність слідчого.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

02.07.2018р. адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою від 26.06.2018р. на дії слідчого щодо внесення до ЄРДР відомостей у кримінальному провадженні №0001292. У скарзі просив суд визнати дії слідчого щодо внесення до ЄРДР незаконними, скасувати рішення слідчого щодо вручення підозри ОСОБА_6 за ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, зобов`язати компетентну особу Інгульського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області або процесуального прокурора вчинити дії щодо виключення є ЄРДР відомостей у кримінальному провадженні про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги адвоката в повному обсязі, слідчий суддя вказав, що відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України скарги на рішення слідчого чи прокурору можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, якщо рішення оформлено постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. В судовому засіданні адвокат пояснив, що повідомлення про підозру він отримав 07.06.2018р., проте клопотань про поновлення строку для подачі скарги не заявляв, за такого, слідчий суддя вважав, що строк для звернення до суду із скаргою скаржником був пропущений та з цих підстав відмовив йому в задоволенні скарги.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на підтримку вимог апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_8 , який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Параграфом першим Глави 26 КПК України передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст.304 КПК України, передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Як на підставу відмови в задоволенні скарги, слідчий суддя послався на те, що скарга подана до суду з пропущеним строком відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України та адвокат не заявляв клопотань про поновлення строку для подачі скарги.

Разом з тим, слідчий суддя при постановленні рішення допустив суперечності. Так, в разі, якщо скарга подана з порушенням ч.1 ст. 304 КПК України, та особа, яка її подала не порушує питання про поновлення пропущеного строку, відповідно до ч.2 ст.304 КПК України, скарга повертається особі, яка її подала.

Натомість, слідчий суддя фактично відмовляючи в задоволенні скарги по суті, взагалі не навів в ухвалі мотивів прийнятого ним рішення, а лише послався на недотримання скаржником строків для звернення зі скаргою до суду, що суперечить вимогам діючого КПК України.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя відмовив в задоволенні скарги з підстав, взагалі не передбачених нормами права, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначене свідчить про те, що слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 на дії слідчого ОСОБА_7 , діяв не в межах та не у спосіб визначений положеннями чинного КПК України.

Крім того, частиною 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. 314 316 КПК України.

Таку ж правову позицію було висловлено у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року №5-142кс (15)17.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкриття провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Постановлюючи ухвалу, слідчий суддя вказаних вимог закону не дотримався.
Отримавши скаргу адвоката ОСОБА_5 , в якій містились вимоги про визнання незаконними дій слідчого у кримінальному провадженні №0001292 щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, про скасування рішення слідчого щодо вручення підозри ОСОБА_6 за ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України та зобов`язати компетентну особу Інгульського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області або процесуального прокурора вчинити дії щодо виключення є ЄРДР відомостей у кримінальному провадженні про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, слідчий суддя не перевірив чи входить зазначена бездіяльність слідчого до переліку процесуальних рішень, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Враховуючи наведене, ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєві від 20 липня 2018 року як незаконна підлягає скасуванню з постановленням нової.

Відповідно до положень статей 409, 412 КПК України судове рішення підлягає скасуванню або зміні, якщо суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

- залишити ухвалу без змін

- скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Враховуючи те, що слідчий суддя допустився процесуальних порушень при розгляді даної скарги, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості переглянути ухвалу слідчого судді в порядку ст.422 КПК України, а тому оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали з направленням скарги до слідчого судді суду першої інстанції для прийняття рішення відповідно до положень ст.303-307 КПК України, а апеляційна скарга захисника Штокалова підлягає частковому задоволенню, як така, що містить вимогу про скасування судового рішення.

Щодо апеляційного оскарження ухвали слідчого судді відносно рішення, яке не передбачено КПК України, то Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 23.05.2018 року в справі №237/1459/17, провадження №13-19кс18 та в справі №243/6674/17-к провадження №13-16сво18 прийнято висновок, згідно якого, у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК України. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п. 17 ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 24 КПК України, які його гарантують, з огляду на положення ч. 6 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Керуючись статтями 304, 405, 407, 412, 422, 424, 532 КПК України,
апеляційний суд,
постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2018 року, якою в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 на дії слідчого ОСОБА_7 відмовлено в повному обсязі - скасувати.

Постановити нову ухвалу. Скаргу адвоката ОСОБА_5 подану в порядку ст.303 КПК України, на дії слідчого ОСОБА_7 щодо внесення до ЄРДР відомостей у кримінальному провадженні №0001292 про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України - направити до слідчого судді суду першої інстанції для прийняття рішення відповідно до положень ст.303-307 КПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді