Номер провадження: 11-кп/785/460/18
Номер справи місцевого суду: 515/928/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2018 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 на ухвалу від 05.12.2017 року вирок від 06.12.2017 року Татарбунарського районного суду Одеської області, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Борисівка Татарбунарського району Одеської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, має 3-х малолітніх дітей, не судимий, приватний підприємець, інвалід 1 групи, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 ,
засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. на користь держави.
На підставі п."г" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного судом покарання,

ВСТАНОВИЛА:

Як вбачається з вироку, 30 квітня 2017 року ОСОБА_10 приблизно о 13:20 год., знаходячись біля бару «Бумеранг», розташованого по вул. В.Тура у м. Татарбунари Одеської області, на ґрунті особистих неприязних стосунків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар відкритою долонею руки в обличчя ОСОБА_9 , заподіявши тим самим останній тілесні ушкодження у вигляді синця на спинці носа та на нижній повіці лівого ока, які не були небезпечними для життя, та мають незначні скороминучі наслідки і спричинили короткочасний розлад здоров`я строком не більше 6 днів, і за цим критерієм відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 , не погоджуючись з вироком, а також з ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року, якою було відмовлено в задоволенні її клопотання про залучення до участі у справі Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз, просить скасувати вирок та ухвалу, справу направити для нове досудове розлідування, а також зобов`язати слідство провести експертизу рентгенівського знімку за № 949 від 01 травня 2017 року, щоб виключити можливість підміни знімку, зазначаючи про те, що, ймовірно, на її думку, мала місце підміна знімку, оскільки цей рентгенівський знімок неналежним чином оформлений, на ньому не зазначено її прізвище ім`я та по-батькові, не зазначено дати, а експертиза, зроблена на його основі, має протиріччя з реальністю, так як експертна оцінку № 70 від 03.05.2017 року виявила незначні травми, які пройдуть через 3-6 днів самі по собі, а в дійсності вона, з 17.05.2017 року була госпіталізована та перебувала на стаціонарному лікування 7 днів. Колегія суддів, заслухавши доповідача, адвоката та обвинуваченого, які не погоджувалися зі скаргою та заперечували проти її задоволення, прокурора, який також не погодився з доводами апеляційної скарги та наголосив, що дослідження рентгенівського знімку під час розгляду апеляційної скарги, як про те просила потерпіла у своїй заяві від 27.08.2018 року, не відноситься до компетенції суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, приходить до висновку, що апеляційна скарга потерпілої задоволенню не підлягає.

Згідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст.125 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, відповідно до положень ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Суд першої інстанції, дослідивши в судовому зібрані по справі докази, а саме: акт судово-медичного обстеження № 69 від 03.05.2017 р. ОСОБА_9 , висновки судово-медичних експертиз №70 від 03.05.2017 року на підставі акту судово-медичного обстеження, медичних документів Татарбунарської ЦРЛ і рентгенограми №949 від 01.05.2017 року, №79 від 22.06.2017 року, проведеної додатково за клопотанням потерпілої ОСОБА_9 , з наданням експерту ренгенівського знімка № 15 від 13.05.2017 року та довідки татарбунарської ЦРЛ про перебування на лікуванні, відповідно до яких, у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця на спинці носа та на нижній повіці лівого ока, які не були небезпечними для життя та спричинили короткочасний розлад здоров`я строком не більше 6 днів, і за цим критерієм відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені ушкодження могли бути утворені 30.04.2017 р. Виходячи з обставин справи, кількості та локалізації тілесних ушкоджень експерт прийшов до висновку, що підекспертній був нанесений 1 удар відкритою долонею по обличчю. На кістках носа кістково-травматичних змін не виявлено, обґрунтовано постановив обвинувальний вирок відносно ОСОБА_8 .

Колегія суддів вважає, що вказані докази були належним чином досліджені судом, та враховані при постановленні вироку.

Стосовно доводів апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_9 про можливу фальсифікацію та підміну рентгенівського знімку №949 від 01.05.2017 року, то ці доводи є надуманими, адже за її клопотанням від 25.05.2017 року (а.п.98) слідчий призначив додаткову судово-медичну експертизу (а.п.99), в ході проведення якої судово-медичний експерт досліджував тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_9 , а також і додатково представлену нею рентгенограму кісток носа № 15 від 13.05.2017 року (а.п.100-101) та знову жодних кістково-травматичних змін не встановив.

Доводи апеляційної скарги про залучення експертів Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз для вирішення питання про те, чи належить рентгенівський знімок саме потерпілій ОСОБА_9 , є необґрунтованими і надуманими, та ґрунтуються на неправильному тлумаченні нею обставин кримінального провадження, адже обидві рентгенограми були досліджені експертом і не підтвердили наявності у потерпілої переломів кісток носу.

Так, судово-медична експертиза може бути призначена при необхідності встановлення наявності тілесних ушкоджень у потерпілої особи та визначення ступеню їх тяжкості, однак не для вирішення питання належності рентгенівського знімка тій чи іншій особі, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі.

З огляду на викладене, районний суд обґрунтовано відмовив потерпілій у залученні експертів Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз для вирішення питання про те, чи належить рентгенівський знімок (рентгенограма) саме їй і ухвалив вирок відповідно до вимог закону.

За таких обставин, колегія суддів на вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги потерпілої та скасування оскаржених судових рішень.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_11 залишити без задоволення, а ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 05.12.2017 року про відмову в залученні до участі у справі Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи і вирок Татарбунарського районного суду Одеської області від 06.12.2017 року відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст.125 КК України - без змін. Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді апеляційного суду Одеської області:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3