Справа № 635/302/17
Провадження 1-кс/635/2393/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2018 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Харківського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 10 травня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0002327 від 11.06.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК Україні, -

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Харківського районного суду Харківської області зі скаргою на постанову слідчого Харківського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 10 травня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0002327 від 11.06.2016, в якій просив скасувати вищевказану постанову.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що досудове розслідування слідчим проведено неповно, на низькому професійному рівні, з грубими порушеннями чинного кримінального процесуального законодавства, триваючими порушеннями законних прав та інтересів скаржника. Так, ОСОБА_3 неодноразово подавав скарги на ім`я начальника Слідчого Управління та прокурора області, внаслідок чого 08.07.2016 слідчим частково було задоволено клопотання ОСОБА_3 про проведення слідчих дій, та 31.08.2018 прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 було надано вказівки по проведенню слідчих дій по вищевказаному кримінальному провадженню. Скаржник зазначає, що невиконання у повному обсязі вказаних дій стало підставою для скасування судом постанов слідчого від 27.12.2016 і 30.05.2017 та повернення кримінального провадження для досудового розслідування. Однак, після повернення справи для досудового розслідування слідчий так і не провів всіх вказаних слідчих дій, вказівки прокурора у повному обсязі не виконав. Більш того, як зазначає ОСОБА_3 , з моменту винесення слідчим суддею ухвали від 17.08.2017 слідчий жодного разу його не викликав, не провів з ним жодної слідчої дії, та взагалі не повідомив про закриття провадження. Таким чином, ОСОБА_3 вважає, що слідчим були грубо проігноровані не лише прийняті у справі рішення слідчого, а і вказівки процесуального керівництва. У зв`язку з тим, що слідчий тривалий час не викликав його для проведення слідчих дій, не повідомляв про хід розслідування, ОСОБА_3 направив з цього приводу письмове звернення до Харківського відділу поліції та 02.10.2018 отримав письмову відповідь на своє звернення, у якій вказано, що кримінальне провадження закрито 10 травня 2018.
Крім того, скаржник акцентує увагу ще й на тому, що слідчим невірно були викладені обставини у оскаржуваній постанові, та невірним був його висновок про те, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 склалися цивільні правовідносини.
ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, якою свою скаргу підтримав та просив задовольнити, її розгляд просив проводити без його участі.
Слідчий Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, якою зазначив, що не має можливості з`явитись до Харківського районного суду Харківської області для розгляду скарги через високу службову зайнятість.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002327 від 11.06.2016, слідчий суддя приходить до наступного.
У відповідності до положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з пункту 3 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до статті 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Пункт 2 частини першої статті 284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Відповідно до статті 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Так, Європейський суду з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та «Ґюль проти Туреччини»).
З матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002327 від 11.06.2016, вбачається, що постановою слідчого Харківського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 від 10 травня 2018 року було закрито кримінальне провадження № 0002327 від 11.06.2016, у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
На думку слідчого між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з одного боку, та ОСОБА_3 , з другого боку, виникли договірні відносини з приводу купівлі-продажу автомобіля, які не були оформлені належним чином з перереєстрацією права власності на автомобіль CHEVROLET NIVA, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки між вказаними особами виник спір відносно вартості автомобіля, тому врегулювання цих відносин потрібно вирішувати в порядку цивільного судочинства.
При закритті провадження слідчий, хоча і посилаючись на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, чітко не зазначив підстави для закриття провадження. Мотивувальна частина постанови не містить обґрунтування та чіткий висновок про те, які ознаки складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України відсутні. Між тим, мотивувальна частина постанови містить частково посилання на неможливість доказування вини. Так слідчий зазначає, що під час проведення досудового розслідування неодноразово слідчий за погодженням з прокурором звертався до суду з метою отримання дозволу на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання грошей в розмірі 322500,00грн., які були передані ОСОБА_3 ОСОБА_5 , однак слідчим суддею кожного разу було винесено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про проведення обшуку В обґрунтування підстав у відмові задоволення клопотання про проведення обшук було вказано на те, що слідчим та прокурором не доведено наявність достатніх підстав вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення.
27 грудня 2016 року старшим слідчим Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області майором поліції ОСОБА_7 вже виносилася постанова про закриття кримінального провадження № 0002327 від 11.06.2016 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 16.02.2017 вказана постанова слідчого від 27.12.2016 була скасована, кримінальне провадження було повернуто для продовження досудового розслідування.
Слідчий тривалий час не викликала скаржника для проведення слідчих дій, не повідомляла про хід розслідування, в зв`язку з чим ОСОБА_3 направив з цього приводу письмове звернення до Харківського відділу поліції.
27 травня 2017 року скаржник отримав письмову відповідь на своє звернення, в якій вказано, що кримінальне провадження надійшло з Харківського районного суду Харківської області до Харківського ВП 22.02.2017, прийнято до провадження старшим слідчим СВ відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 , та зазначила у відповіді, що наразі проводиться досудове розслідування.
30 травня 2017 року, тобто через три дні, слідчий закрив провадження, незважаючи на те, що після прийняття до свого провадження 22.02.2017 слідчим не виконано жодної слідчої дії, розслідування фактично не проводилося.
Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 17.08.2017 вказана постанова слідчого від 30.05.2017 була скасована, кримінальне провадження було повернуто для продовження досудового розслідування.
31 серпня 2016 року прокурор Харківської місцевої прокуратури № 6 надав у справі вказівки про проведення слідчих дій, згідно з якими від слідчого вимагалося «негайно активізувати досудове розслідування та виконати наступне: 1. Провести одночасний допит між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . 2. Провести одночасний допит між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . 3. Провести одночасний допит між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . 4. Провести інші необхідні слідчі дії».
08 вересня 2017 року слідчим проведено одночасний допит з потерпілим ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_5 . Одночасний допит між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 слідчим так і не проведено, в постанові про закриття провадження не зазначено та не обґрунтовано, чому саме не проведений цей допит.
Крім того, слідчий в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України надає доручення про проведення слідчих (розшукових) дій СКП Харківського ВП ГУНП в Харківській області. Проте в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про виконання даного доручення слідчого.
Так, після повернення справи для досудового розслідування слідчий так і не провів всіх вказаних слідчих дій, вказівки прокурора - у повному обсязі не виконав, закрив кримінальне провадження без виконання свого же доручення.
Крім того, в оскаржуваній постанові слідчим не приведено достатніх підстав, за яких би можливо прийти до висновку про те, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з одного боку, та ОСОБА_3 , з другого боку, виникли договірні відносини з приводу купівлі-продажу автомобіля, та виник спір відносно вартості автомобіля, що свідчило б про обґрунтованість прийнятого рішення згідно з вимогами статті 110 КПК України.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що слідчим не виконані в повному обсязі всі слідчі дії та не визначені підстави для закриття кримінального провадження, тому постанова є невмотивованою та передчасною, не відповідає вимогам ст. 284 КПК України, у відповідності до вимог ст. 307 КПК України, та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 110, 284, 303-307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову слідчого Харківського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 10 травня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0002327 від 11.06.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК Україні - скасувати, кримінальне провадження повернути для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1