Справа № 185/3153/18
Провадження № 1-кп/185/403/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2018 року м.Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -
ОСОБА_4 , 07.03.2018 року, приблизно о 07.30 год., проходив поряд з гаражним приміщенням, розташованим по вул.Добролюбова в м.Павлограді, Дніпропетровської області , де на землі побачив шприц 2.5мл з рідиною коричневого кольору масою 0,9507 г.
Переконавшись, що знайдена ним рідина у шприці є особливо небезпечним наркотичним засобом «опій ацетельований», обіг якого заборонено, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів для особистого вживання, без мети збуту.
Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 в цей же день, в тому ж місці, незаконно придбав - підібрав з землі вищевказаний шприц 2.5мл з рідиною коричневого кольору масою 0,9507 г., помістив його у футляр для окулярів, поклав до правої кишені своїх штанів, та став незаконно зберігати при собі.
07.03.2018 року, приблизно о 15.20 год., під час перевірки повідомлення гр. ОСОБА_6 про можливе вчинення злочину, ОСОБА_4 , який був зупинений працівниками поліції в районі буд. АДРЕСА_2 , у присутності понятих добровільно видав працівникам поліції шприц 2.5мл з рідиною коричневого кольору масою 0,9507 г., яка містила в собі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину 0.0440г
Дії ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
19 квітня 2018 року, під час досудового розслідування, між прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 , у присутності адвоката останнього була укладена угода про визнання винуватості , у відповідності до вимог ст.468, 469, 472 КПК України.
Зазначена угода сторонами була надана суду з клопотанням про її затвердження.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно та в повному обсязі визнає себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.309 КК України у вигляді позбавлення волі строком один рік, зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі строком один рік з іспитовим терміном один рік.
Зазначеною угодою визначено зобов`язати ОСОБА_4 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.
Згідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.
У відповідності до ст.469 ч.4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджені в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні мав аналогічну позицію, та клопотав затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки угода повністю відповідає вимогам закону.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ч.1 ст.309 КК України.
Суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, який повністю визнав свою провину у скоєному злочині, суд вважає, що є всі підстави для затвердження даної угоди від 19 квітня 2018 року між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 1144грн.
Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 квітня 2018 року між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
ОСОБА_4 призначити узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.309 КК України у вигляді позбавлення волі строком один рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі строком один рік з іспитовим терміном один рік.
Зобов`язати ОСОБА_4 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
- шприц 2.5мл заповнений на 1 мл рідиною коричневого кольору знищити
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в ході проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у сумі 1144 грн. (одна тисяча сто сорок чотири) грн.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

СУДДЯ ОСОБА_8 .