В И Р О К
іменем України

19 жовтня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000839 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Вільшани Дергачівського району Харківської області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, зареєстрований в АДРЕСА_1 , не працює, одружений, фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у злочині, передбаченому частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

10 вересня 2018 близько 19:30 години в с. Гусина Поляна Зміївського району Харківської області ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 , переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, через хвіртку, розташовану між земельними ділянками, проник з двору за місцем свого проживання на територію суміжного домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належний ОСОБА_5 лом чорного металу у вигляді двох металевих швелерів, довжиною 2,5 м; металевих кутків 50х50 см, довжиною по 1 м кожний; листа металу товщиною 3 мм, розміром 1,5х0,5 м; 5 відрізків арматури, діаметром 5 см, довжиною 2,5 м; 5 відрізків труб, діаметром 5 см, довжиною 2,5 м; 3 відрізків труб квадратної форми, довжиною 2,5 м, зі слідами корозії, загальною вагою 150 кг, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 939 грн 00 к.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше сховище, тобто злочин, передбачений частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.

Викладені вище обставини кримінального провадження щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду у повному обсязі визнав себе винним в інкримінованому йому злочині, та показав, що дійсно за вищевказаних обставин проник на територію домоволодіння ОСОБА_5 та таємно викрав належний останньому лом чорного металу, загальною вагою 150 кг, чим потерпілому завдав шкоду на суму 939 грн. 00 к.

У вчиненому злочині він щиро розкаявся, виявив готовність нести передбачену кримінальним законом відповідальність. Просив врахувати, що спричинена шкода відшкодована у повному обсязі.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими та достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що в межах обвинувачення ОСОБА_4 є винним у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням в інше сховище, і його дії належить кваліфікувати за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином;

- обставини, що пом`якшують покарання, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілому шляхом повернення частини викраденого майна, а також шляхом оплати вартості майна, яке не було повернуто, та відсутність з боку потерпілого претензій до обвинуваченого, про що він подав відповідну заяву (а. п. 22);

- відсутність обставин, що обтяжують покарання відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України;

- особу винного, який раніше не судимий (а. п. 28), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінеті не перебував (а. п. 29); одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. п. 31, 32), за місцем фактичного проживання сільська рада компрометуючими матеріалами у відношенні нього не володіє (а. п. 30).

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання, а також відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.

Крім того, при призначенні ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк, що не перевищує 5 років, враховуючи, що вчинений ним злочин є тяжким, однак він вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, завдану матеріальну шкоду відшкодовано потерпілому і він претензій до обвинуваченого не має, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та про наявність підстав для прийняття рішення про звільнення його від покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до вимог пункту 5 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України (а. п. 23, 24).

Відповідно до статей 118, 122, 124, 126 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого ОСОБА_4 належить стягнути на користь Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 170 грн 00 к. (а. п. 25).

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винним у злочині, передбаченому частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки.

Відповідно до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України 170 (сто сімдесят) грн 00 к. на відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №3650 від 27.09.2018.

Речові докази - дві металеві труби, загальною вагою 18 кг, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - вважати йому повернутими.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1