Справа № 395/577/18
Провадження № 1-кс/395/161/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м.Новомиргород

Слідчий суддя Новомиргородського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника адвоката ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , начальника СВ Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_6 розглянувши подану в порядку ст.ст.303, 304 КПК України у кримінальному провадженні № 0000647 від 18.11.2017 року скаргу представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 на постанову начальника СВ Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 17.05.2018 року про відмову у задоволенні клопотання представника потерпілої про проведення слідчих дій,
В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Новомиргородського районного суду Кіровоградської області звернувся адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_5 з вищевказаною скаргою, відповідно до якої просив:

- скасувати постанову начальника СВ Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 17.05.2018 року про відмову у задоволенні клопотання представника потерпілої про проведення слідчих дій;
- зобов`язати орган досудового розслідування призначити і провести у порядку ч. 2 ст.242 КПК України у даному кримінальному провадженні додаткову судово-медичну експертизу;
- зобов`язати орган досудового розслідування вилучити у потерпілої одяг потерпілого ОСОБА_7 в якому останній перебував на час отримання тілесних ушкоджень та залучити його в якості речового доказу по якому призначити та провести судово-медичну трасологічну експертизу;
- зобов`язати орган досудового розслідування з метою перевірки пояснень потерпілої ОСОБА_5 провести одночасний доступ потерпілої та підозрюваного ОСОБА_8 ,а також особи жіночої статі, з якою за твердженням потерпілої останній приходив до неї з проханням забрати заяву;
- зобов`язати орган досудового розслідування додатково допитати свідка ОСОБА_9 щодо уточнення обставин волочіння ОСОБА_8 та ОСОБА_10 тіла потерпілого ОСОБА_7 з метою приховати власну причетність до подій дослідження даного кримінального провадження;
- зобов`язати орган досудового розслідування провести необхідні гласні та негласні слідчі дії на предмет перевірки можливості перебування свідка ОСОБА_11 на місці події у вказаний день та час.
Під час розгляду скарги потерпіла та її представник підтримали скаргу повністю.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечили проти задоволення скарги, оскільки вона є необґрунтованою та по справі проведені всі необхідні слідчі дії.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає за необхідне частково задовольнити скаргу.
Судом встановлено, що 18.11.2017 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000647 за фактом отримання ОСОБА_7 необережних тяжких тілесних ушкоджень, визначено правову кваліфікацію за ст.128 КК України. У подальшому в даному кримінальному провадженні була пред`явлена підозра ОСОБА_8 за ч.1 ст. 119 КК України.
16.05.2018 року представник потерпілої-адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого з клопотанням в порядку ч. 7,8 ст. 290 КПК України про проведення слідчих дій.
17.05.2018 року згідно до постанови слідчий у задоволенні клопотання представника потерпілої-адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000647 від 18.11.2017 року відмовив.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Згідно до ч. 1 п. 5 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 93 КПК України передбачено, що ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму узагальненні від 12.01.2017 року «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» роз`яснив, що правова природа аналізованого виду проваджень (оскарження рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України), які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим.
Розглядаючи скарги цієї категорії, слід зважати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети, що передбачено ч. 2 ст. 223 КПК України.
Зазначене свідчить про право прокурора або слідчого з огляду на результативність слідчої дії визначати необхідність її проведення в той чи інший час досудового розслідування, щоб запобігти марному витрачанню часу на проведення дій, які не мають значення для кримінального провадження.
Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає, що при винесенні постанови про відмову в задоволенні клопотання слідчий діяв в межах норм діючого законодавства що стосується відмови у:
- вилученні у потерпілої одягу потерпілого ОСОБА_7 , у якому останній перебував на час отримання тілесних ушкоджень та залученні його в якості речового доказу по якому необхідно призначити та провести судово-медичну трасологічну експертизу;
- проведенні одночасного допиту потерпілої та підозрюваного ОСОБА_8 , а також особи жіночої статі, з якою за твердженням потерпілої останній приходив до неї з проханням забрати заяву, на предмет перевірки пояснень потерпілої ОСОБА_5 ;
- проведенні додаткового допиту свідка ОСОБА_9 щодо уточнення обставин волочіння ОСОБА_8 та ОСОБА_10 тіла потерпілого ОСОБА_7 з метою приховати власну причетність до подій дослідження даного кримінального провадження;
- проведенні гласних та негласних слідчих дій на предмет перевірки можливості перебування свідка ОСОБА_11 на місці події у вказаний день та час.
У зазначеній частині оскаржувана постанова є обґрунтованою та мотивованою, для втручання у досудове розслідування з метою зобов`язання слідчого провести вказані слідчі чи процесуальні дії слідчий суддя не вбачає підстав, при цьому необхідно врахувати, що різного роду протиріччя (за їх наявності) можуть бути усунуті в ході судового розгляду, а тому скарга у вказаній частині задоволенню не підлягає.

Разом з тим, слідчий суддя вважає обґрунтованою скаргу в частині необхідності зобов`язання слідчого призначити і провести у порядку ч. 2 ст.242 КПК України у даному кримінальному провадженні додаткову судово-медичну експертизу, на дослідження якої необхідно надати оригінал медичної карти стаціонарного хворого РТМО «Новомиргородське» №5123 від 17.11.2017 року на ім`я ОСОБА_7 (знаходиться у матеріалах кримінального провадження, а.с.143-161), під час якої на підставі первинних записів лікарів додатково визначити характер і особливості контактуючої поверхні, від якої отриманні тілесні ушкодження, наявність на тілі потерпілого слідів волочіння з урахуванням записів лікарів, які містяться в зазначеній вище медичній карті. Під час проведення додаткової судово-медичної експертизи також необхідно з`ясувати можливість отримання виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень внаслідок вільного падіння з висоти власного росту, чи могли бути отримані виявлені тілесні ушкодження внаслідок дії додаткових зусиль іншої особи чи іншого джерела тощо.
Як вбачається з матеріалів справи, медична карта стаціонарного хворого РТМО «Новомиргородське» №5123 від 17.11.2017 року на ім`я ОСОБА_7 була витребувана слідчим саме з метою проведення судово-медичної експертизи, тобто для надання експерту на дослідження (а.с.140); у подальшому приєднана до справи як речовий доказ (а.с.142). Проте, слідчий з незрозумілих підстав не надав для проведення судово-медичної експертизи вказану медичну документацію, при цьому експерт у своєму висновку (а.с.73) зазначив про неможливість зробити категоричні висновки по питанням, які мають суттєве значення для встановлення всіх обставин справи.
Враховуючи наведене, оскаржувана постанова начальника СВ Новомиргородського ВП ОСОБА_6 від 17.05.2018 року у вказаній частині не відповідає вимогам ст.9 ч.2 КПК України щодо обов`язку слідчого та прокурора всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують особу та надати їм належну правову оцінку, а також забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
За вказаних обставин, скарга представника потерпілої підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 40, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 на постанову начальника СВ Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 17.05.2018 року про відмову у задоволенні клопотання представника потерпілої про проведення слідчих дій задовольнити частково.
Постанову начальника СВ Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 17.05.2018 року про відмову у задоволенні клопотання представника потерпілої про проведення слідчих дій скасувати в частині відмови у проведенні додаткової судово-медичної експертизи.
Зобов`язати слідчого, у провадженні якого буде перебувати кримінальне провадження № 0000647 від 18.11.2017 року, призначити і провести у порядку ч. 2 ст.242 КПК України додаткову судово-медичну експертизу, на дослідження якої необхідно надати оригінал медичної карти стаціонарного хворого РТМО «Новомиргородське» №5123 від 17.11.2017 року на ім`я ОСОБА_7 , під час якої на підставі первинних записів лікарів додатково визначити характер і особливості контактуючої поверхні, від якої отриманні тілесні ушкодження, наявність на тілі потерпілого слідів волочіння з урахуванням записів лікарів, які містяться в зазначеній вище медичній карті. Під час проведення додаткової судово-медичної експертизи також необхідно з`ясувати можливість отримання виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень внаслідок вільного падіння з висоти власного росту, чи могли бути отримані виявлені тілесні ушкодження внаслідок дії додаткових зусиль іншої особи чи іншого джерела тощо.
В іншій частині скарги представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 на постанову начальника СВ Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 17.05.2018 року про відмову у задоволенні клопотання представника потерпілої про проведення слідчих дій відмовити.
Відповідно ст.309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Копію ухвали вручити учасникам судового засідання негайно після її оголошення.

Слідчий суддя: підпис
Згідно з оригіналом:

Слідчий суддя: ОСОБА_12 Орендовський