Справа №710/1007/17
Номер провадження 1-кп/710/13/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2018 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретарів судових засідань ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення:-
прокурора прокурора Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
з боку захисту:
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей Шполянської РДА - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2017 за №0000383, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Журавка Шполянського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , у невстановлений час, в середині червня 2017 року, через горище, незаконно проник до будинку АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_4 , звідки умисно, таємно викрав гроші в сумі 21 тис. грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 збитків на вказану суму.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в житло.

Клопотання про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду в примусовому порядку складене прокурором Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , мотивоване тим, що винуватість ОСОБА_7 у скоєнні діяння підтверджується доказами, але згідно висновку судово-психіатричного експерта від 14.02.2018 № 66 останній виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії параноїдної в період активного розвитку процесу з актуальною галюцинаторно маячною (параноїдною) симптоматикою у преморбіно особи з межовою інтелектуальною дефіцитарністю, що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, унеможливлює його подальшу участь у судовому процесі. Таким чином, ОСОБА_7 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст. 94 КПК України, у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним типом нагляду.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю та повідомив, що показання давати не бажає відповідно до ст.63 Конституції України.

Винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який повідомив, що обвинувачений дружив з його дітьми та неодноразово бував у будинку потерпілого. Потерпілий збирав кошти для придбання автомобіля. В червні 2017 виявив зникнення грошових коштів в сумі 21 тисяча гривень.;

- показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , показання яких аналогічні показанням потерпілого;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка повідомила, що працює продавцем в магазині та обвинувачений часто в неї купує продукти в борг, а потім розраховується коли має кошти. В червні 2017 року розрахувався за продукти в сумі 410,00 грн.;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка повідомила, що є мамою обвинуваченого. У ОСОБА_7 влітку 2017 року був скутер, який як пояснив обвинувачений взяв покататися в ОСОБА_13 , про зникнення коштів у потерпілого чула розмови в селі, син влітку працював на полі та отримував зарплату в розмірі 800-1000 гривень;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що обвинувачений купив у нього скутера за 7 тисяч гривень та телефон за 4 тисячі гривень влітку 2017. Обвинувачений розраховувався купюрами по 500,00 грн.;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , показання якого аналогічні показанням свідка ОСОБА_13 ;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 20.09.2017, згідно яких обвинувачений повідомив яким чином через горище, проник до будинку потерпілого та звідки викрав кошти з кишень жилетки, що висіла в кімнаті (а.с.78-87);

-даними висновку судово-психіатрічного експерта від 14.02.2018 № 66, про те що ОСОБА_7 виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії параноїдної в період активного розвитку процесу з актуальною галюцинаторно маячною (параноїдною) симптоматикою у преморбіно особи з межовою інтелектуальною дефіцитарністю, що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, унеможливлює його подальшу участь у судовому процесі. Таким чином, ОСОБА_7 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст. 94 КПК України, у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним типом нагляду (а.с.165-167).

Суд, вислухавши прокурора, який підтримує клопотання, потерпілого, захисника та законного представника, обвинуваченого, які також просять задовольнити клопотання, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази вважає, що є всі підстави застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

У відповідності до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Згідно з п.1 ст.93, ч.1 ст.94 КК України до такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, вид яких визначається залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

Так, у суді встановлено, що дійсно мало місце вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України; дане суспільно небезпечне діяння вчинено саме ОСОБА_7 і вчинене ним у стані неосудності, а тому слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом

Запобіжний захід не обирався.

Потерпілим заявлений цивільний позов на суму 21 тисяча гривень. Суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю, так як встановлено що діями обвинуваченого завдана саме шкода в розмірі 21 тисяча гривень.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальних витрат та речових доказів не має.

Керуючись ч.1, 3 ст. 94 КК України, ст.ст. 513, 516 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Журавка Шполянського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судимого, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Копію ухвали для виконання направити до Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області.

Стягнути із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Журавка Шполянського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянина України, майстер-налашщтувальника газового обладнання ПП ОСОБА_15 , 21000,00 грн. (двадцять одну тисячу гривень).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1