справа № 470/239/18
провадження № 1-кп/488/260/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2018 року Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі :
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,
раніше судимого:

-12.11.2009 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
-20.09.2010 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, звільненого 23.05.2011 року умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 26 днів;
-18.04.2012 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.1 ст. 185, 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70,72 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 8 днів;
-06.11.2014 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільненого 14.09.2017 року по відбуттю строку покарання;
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В

17.03.2018 року в період з 15 години по 17 годину, у обвинуваченого ОСОБА_4 , який знаходився в гостях у потерпілого ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_1 , виник умисел на викрадення чужого майна. З цією метою, скориставшись тим, що потерпілий, який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з непритомнів, ОСОБА_4 таємно шляхом вільного доступу повторно викрав із приміщення спальні названого будинку, належні потерпілому: телевізор «SANYO», пристрій для телевізору ( цифровий ефірний приймач), зарядний пристрій та пульт від телевізору.
Після чого обвинувачений з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподів потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 820,17 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю, щиро розкаявся і показав, що при вищезазначених обставинах 17.03.2018 року в денну годину під час перебування в гостях у потерпілого ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_3 в нього умисел на заволодіння майна, що належить потерпілому. З цією метою він, скориставшись тим, що останній знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, таємно викрав належний потерпілому телевізор, який переніс до себе до дому, де заховав. Приблизно через годину до нього прийшли працівники поліції разом із ОСОБА_5 , яким він віддав названий телевізор.
Крім показань обвинуваченого, винуватість останнього у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджується іншими дослідженими судом доказами.
Так, як вбачається із заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення, потерпілий 17.03.2018 року повідомив про те, 17.03.2018 року в період з 15 години по 17 годину наглядно йому знайомий чоловік на ім`я ОСОБА_6 , який знаходився у нього в гостях, таємно викрав із його будинку АДРЕСА_3 , належні йому: телевізор «SANYO», пристрій для телевізору ( цифровий ефірний приймач), зарядний пристрій, пульт від телевізору, чим заподів потерпілому матеріальну шкоду.
Згідно даних протоколу огляду місця події від 17.03.2018 року, місцем вчинення кримінального правопорушення є будинок АДРЕСА_1 .
Відповідно до даних протоколу огляду місця події та фото таблиці до нього від 17.03.2018 року під час огляду території домоволодіння АДРЕСА_1 , яке є місцем проживання обвинуваченого, працівниками поліції виявлено та вилучено: телевізор «SANYO», пристрій для телевізору ( цифровий ефірний приймач), зарядний пристрій, пульт від телевізору.
Відповідно висновків судової-товарознавчої експертизи ( акт № 82 від 24.04.2018 року) ринкова вартість, бувших у використанні нижче перелічених технічних приладів станом на 17.03.2018 року могла становити: телевізору «SANYO» - 426, 67 гривень; цифрового ефірного приймача 301,50 гривень; блоку живлення 50,00 гривень; пульта від телевізору 42,00 гривень.

Як вбачається з постанови органу досудового розслідування від 17.03.2018 року, вказані технічні прилади визнані речовими доказами та передані на зберігання потерпілому.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють обставини вчинення злочину та судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо даних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.
Аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним таємного викрадення чужого майна (крадіжка), повторно. Вказані дії обвинуваченого кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, ступень тяжкості вчиненого злочину, те, що злочин, який вчинив ОСОБА_4 відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості; та дані про його особу, а саме, те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення аналогічній злочинів, за місцем проживання характеризується в цілому посередньо. Крім того, суд враховує, що під час досудового розслідування потерпілому було повернуто викрадене у нього майно.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання своєї винуватості обвинуваченим та щире каяття у вчиненому ним злочині.

В якості обставин, що обтяжують покарання суд враховує рецидив злочинів.

Враховуючи конкретні фактичні обставини справи та особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що з метою виправлення останнього та недопущення вчинення ним нового кримінального правопорушення, ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді арешту.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до правил, встановлених ст.100 КПК України, а процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів згідно з положеннями ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 ( шість) місяців.

Початок строку відбування покарання, призначеного ОСОБА_4 , обчислювати з дня приведення вироку до виконання.
Стягнути зОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, що складають 1430,00 гривень.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: телевізор «SANYO», пристрій для телевізору ( цифровий ефірний приймач), зарядний пристрій, пульт від телевізору, що належать потерпілому ОСОБА_5 та знаходиться у нього на зберіганні залишити в розпорядженні потерпілого.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з особливостями, передбаченими ч. 1, ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1