11-сс/775/313/2018(м)

11-сс/775/313/2018(м)
Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А:
Органами досудового слідства встановлено, що Наказом Міністерства інфраструктури України №170-О від 12.06.2013, ОСОБА_6 призначено на посаду капітана морського порту Маріупольськоїфілії державного підприємства "Адміністрація морських портів України". ОСОБА_6 , будучи службовою особою, діючи умисно, з метою одержавння неправомірноїї вигоди, шляхом її вимагання, використав своє службове становище всупереч інтересам служби. Так, 04.06.2018 до ОСОБА_6 звернувся ОСОБА_9 із проханням про поновлення документів - а саме паспорту моряка та свідоцтва спеціаліста матроса 2 класу на ім`я ОСОБА_10 , які останній втратив за невстановлених обставин. 06.06.2018 під час безпосередньої зустрічі та розмови, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_9 , що крім офіційних платежів за відновлення втрачених документів, ОСОБА_10 має передати йому через ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 2500 гривень (за паспорт моряка 1500 грн та 1000 - за свідоцтво спеціаліста) у якості винагороди за прискорення оформлення цих документів. 18.06.2018 ОСОБА_9 передав ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 2500 грн за прискорення поновлення паспорту моряка та свідоцтва спеціаліста матроса 2 класу на ім`я ОСОБА_10 . ОСОБА_6 підозрюється у одержанні, поєднаному із вимаганням, службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах третьої особи, з використанням наданого службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК Україени. Крім того, 18/.06.2018 ОСОБА_9 також звернувся до ОСОБА_6 із проханням про поновлення документів - а саме паспорту моряка та свідоцтва штурмана дальнього плавання на ім`я ОСОБА_11 , якй останній втратив за невстановлених обставин. під час розмови, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_9 , щодо необхідності публікації відомостей у газеті щодо втрати вищезазначених документів ОСОБА_11 і лише після цього про можливість вирішення вказаного питання. 02.07.2018 ОСОБА_6 під час зустрічі повідомив ОСОБА_9 , що також крім офіційних платежів за відновлення втрачених документів, ОСОБА_11 має передати йому через ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 1000 грн у якості винагороди за прискорення оформлення цих документів. 030.7.2018 ОСОБА_9 передав ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 1000 гривень за прискорення поновлення паспорту моряка та свідоцтва штурмана дальнього плавання на ім`я ОСОБА_11 . ОСОБА_6 підозрюється у одержанні, поєднаному із вимаганням, повторно, службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах третьої особи дій, з використанням наданого службового становища, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
03.07.2018 о 08-40 год. ОСОБА_6 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України в порядку ст. 208 КПК України. 03.07.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 14.08.18 р. клопотання слідчого було задоволено Накладений арешт на:
автомобіль NISSAN PATHFINDER, номерний знак НОМЕР_1 , 2012 р.в., номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 від 17.03.2018; УАЗ 3303, номерний знак НОМЕР_4 , 1987 р.н., номер шаси НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 від 23.07.2010.
Автомобіль NISSAN PATHFINDER, номерний знак НОМЕР_1 , 2012 р.в., номер кузова НОМЕР_2 , та автомобіль УАЗ 3303, номерний знак НОМЕР_4 , 1987 р.н., номер шаси НОМЕР_5 передати на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_6 , заборонивши останньому користування, розпорядження та відчуження вищевказаних транспортних засобів та попередивши про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді про арешт майна скасувати, постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити. Зазначає, що у даному випадку відсутні будь-які підстави вважати, що пред`явлена ОСОБА_6 підозра має будь-які ознаки обґрунтованості та вмотивованості, навіть на етапі досудового розслідування даного кримінального провадження. І у клопотанні слідчого взагалі не наведено підстав необхідності накладення арешту на майно, окрім посилань на правову кваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_6 , які стороною обвинувачення кваліфіковано за ст. 368 ч.3 КК України.
Захисник зазначає, що згідно із протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 07.06.2018 року, що документи - свідоцтво спеціаліста матроса II класу та паспорт моряка - ним було загублено 01.05.2018 року, а 04.06.2018 року ОСОБА_12 звернувся до ОСОБА_9 з проханням надати допомогу щодо поновлення цих документів, який в свою чергу звернувся до ОСОБА_6 . Тобто вимога ОСОБА_6 щодо надання йому неправомірної вигоди за виготовлення документів ОСОБА_12 , як це наведено у підозрі, мала місце 04.06.2018 року, тоді як відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч.3 КК України, за заявою ОСОБА_12 внесені до ЄРДР 07.03.2018 року - тобто за 3 місяці, які передували події та за 2 місяці, які передували втраті ОСОБА_12 документів, чим й було обумовлено його звернення до ОСОБА_6 через свідка ОСОБА_13 .
Вказані суперечливості, на думку захисника, свідчать про невідповідність підозри, яка ставиться ОСОБА_6 , фактичним обставинам справи. Навіть на цьому етапі досудового провадження, з аналізу матеріалів, які надаються обвинуваченням нібито на підтвердження обґрунтованості підозри, слід зробити висновок, що ця підозра не ґрунтується на фактах, оскільки навіть з пояснення свідків вбачається невідповідність та нелогічність їх дій та дій органу досудового розслідування, щодо періодів реєстрації ЄРДР, дати втрати документів та дати звернення заявника ОСОБА_12 до ОСОБА_6 .
Вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Пунктом 4 частини 2 ст. 170 КПК України передбачено можливість накладення арешту на майно з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
З матеріалів судового провадження вбачається, що вилучені автомобілі NISSAN PATHFINDER, номерний знак НОМЕР_1 , 2012 р.в., номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 від 17.03.2018 та УАЗ 3303, номерний знак НОМЕР_4 , 1987 р.н., номер шаси НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 від 23.07.2010, відповідно інформації Територіального сервісного центру №1441 Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області від 19.07.2018 №31/5-1441-4552, належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому колегія суддів погоджується зі слідчим суддею щодо наявності підстав для арешту майна.
Колегія судів погоджується з висновками суду про те, що санкція статті, за якою ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення ст. 368 ч.3 КК України, передбачає обов`язову конфіскацію майна, а тому клопотання слідчого про накладення арешту на майно є обґрунтованим внаслідок чого майно підлягає арешту з передачею автомобіля на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , заборонивши останньому користування, розпорядження та відчуження вищевказаних транспортних засобів, враховуючи ризики можливого пошкодження, знищення майна, оскільки останні є засобами підвищеної небезпеки. а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на зазначений транспортний засіб.
Доводи захисника про те, що слідчим суддею було безпідставно накладено арешт на майно, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт на вказане майно накладено з правових підстав, передбачених ст. 170 ч.2 КПК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, захисником в апеляційнїй скарзі не надано та колегією суддів не встановлено, а заборона користуватися, розпоряджатися та відчужувати транспортні засоби є тимчасовим явищем у межах вжитих заходів забезпечення кримінального провадження.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.
Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого суді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 серпня 2018 року - залишити без задоволення.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.
Судді: