Ухвала
Іменем України
01 серпня 2018 року

м. Київ
Справа № 654/3917/17

Провадження № 51-7737 ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу першого заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 24 квітня 2018 року щодо ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002673,
встановила:
Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 15 лютого 2018 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у місті Хмельницькому, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше судимого, останнього разу 27 червня 2013 року Голопристанським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 місяців, звільненого 21 березня 2016 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання 9 місяців 7 днів,
засуджено за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК. Прийняте рішення щодо процесуальних витрат.
Згідно з вироком ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 12 грудня 2017 року, діючи повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав з території домоволодіння на АДРЕСА_2 належний потерпілій ОСОБА_6 металевий окучник для картоплі вартістю 433,33 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 24 квітня 2018 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вважає, що положення ст. 75 КК до ОСОБА_5 застосовано неправильно, що в свою чергу призвело до м`якості призначеного йому покарання. Необхідним і достатнім для виправлення засудженого вважає призначення йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК у виді 6 місяців арешту. Всупереч приписам ст. 419 КПК, залишивши вирок місцевого суду без зміни, апеляційний суд вказаних доводів прокурора належним чином не перевірив, ґрунтовних відповідей на них не дав, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обрати винній особі вид і розмір заходу примусу у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, а також визначити можливість виправлення засудженого без відбування покарання з застосуванням положень ст. 75 КК.
Вирішення судом питання про призначення ОСОБА_5 покарання ґрунтується на наведених вимогах.
Як убачається зі змісту доданих до касаційної скарги копій судових рішень, обираючи ОСОБА_5 покарання, суд належним чином врахував тяжкість вчиненого злочину, що згідно ст. 12 КК є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який задовільно характеризується, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, проте належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняту і не погашену судимість за попередні злочини, знову вчинив крадіжку.
Повною мірою врахувавши вказані обставини, суд призначив ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
Разом із тим, зваживши на незначну вартість викраденого, ненастання тяжких наслідків від вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, висновки органу пробації про можливість призначення ОСОБА_5 покарання не пов`язаного з позбавленням чи обмеженням волі, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення засудженого без позбавлення волі, а тому на підставі ст. 75 КК звільнив його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки, який є достатнім для того, щоб ОСОБА_5 в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Призначене ОСОБА_5 покарання із застосуванням положень статей 75, 76 КК відповідає вимогам ст. 65 КК, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Підстав вважати таке покарання явно несправедливим через м`якість колегія суддів не убачає. Відсутні такі підстави і в касаційній скарзі прокурора.
Переглянувши вирок в апеляційному порядку, апеляційний суд дав належну оцінку доводам апеляції прокурора, які є аналогічними доводам його касаційної скарги, та з зазначенням докладних мотивів прийнятого рішення залишив вирок суду першої інстанції без зміни.
Ухвала апеляційного суду належним чином умотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги прокурора та копій судових рішень не вбачається підстав для задоволення касаційної скарги, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження слід відмовити
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів
постановила:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою першого заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 24 квітня 2018 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2