Дата документу 25.06.2018 Справа № 554/4781/18
Провадження №1-кс/554/5664/2018
У Х В А Л А

іменем України

25 червня 2018 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання старшого слідчого Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001234 від 21.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, і погодженого прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на вилучений в ході огляду від 20.06.2018 мобільний телефон марки ««L670» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , білого кольору.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001234 від 21.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Слідчий зазначає, що 20.04.2018 року близько 13:00 год., невідома особа, перебуваючи в приміщенні магазину «Економклас», за адресою: м. Полтава, вул. Шевченка, 28, таємно, шляхом вільного доступу, скоїла крадіжку мобільного телефону «L670» білого кольору, належного гр. ОСОБА_5 , IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , білого кольору, завдавши, тим самим ОСОБА_5 матеріального збитку в розмірі 1900 грн.

20.06.2018 року у ході проведеного огляду у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вилучено добровільно виданий ним мобільний телефон марки «L670» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 білого кольору.

20.06.2018 мобільний телефон марки «L670» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 було визнано речовим доказом, приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Враховуючи, що мобільний телефон марки «L670» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 буде використаний при проведенні експертних досліджень, а також з метою попередження його знищення, приховання та інших дій, відповідно до ч.1, ч.7 ст. 237 КПК України в ході проведеного огляду, зазначену річ слідчим було вилучено.

З підстав викладеного, враховуючи, що вилучене майно мобільний телефон є речовим доказом по даному кримінальному провадженню та є предметом вчинення злочину, а тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження та встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні слідчий вважав необхідним накласти арешт на вказане майно та просить задовольнити клопотання.

У судове засідання учасники судового провадження не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Слідчий просив про розгляд клопотання без участі його, клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, у якій просила розглянути клопотання за її відсутності, проти арешту не заперечувала.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання за даної явки учасників, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у клопотанні слідчого ставиться питання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене у ОСОБА_6 20.06.2018 року під час огляду, а саме: мобільного телефону марки «L670» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

Згідно з ч.1, ч.2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Судом установлено, що 21.04.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0001234 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Із клопотання вбачається, що 20.04.2018 року близько 13:00 год. невідома особа, перебуваючи в приміщенні магазину «Економклас» за адресою: м.Полтава, вул.Шевченка, буд.28, таємно, шляхом вільного доступу, скоїла крадіжку мобільного телефону «L670» білого кольору, належного гр.. ОСОБА_5 , завдавши останній матеріального збитку на суму 1900 грн.

Згідно копії протоколу огляду від 20.06.2018 року вбачається, що під час огляду місця події за адресою Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області у ОСОБА_6 було виявлено і вилучено мобільний телефон марки «L670» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Згідно матеріалів кримінального провадження постановою слідчого вищевказаний мобільний телефон було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001234.

З матеріалів кримінального провадження у їх сукупності вбачається, що вилучене майно є об`єктом кримінально протиправних дій та могло зберегти на собі сліди злочину, що підтверджується, зокрема, протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.04.2018 року від ОСОБА_5 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_5 від 21.04.2018 року, протоколами слідчих дій та матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Положеннями статті 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч.2 ст.167 та ч.1 і 2 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З досліджених у сукупності матеріалів клопотання вбачається, що зазначені слідчим у клопотанні речі можуть бути об`єктами кримінально протиправних дій та могли зберегти на собі сліди злочину в межах досудового розслідування за ознаками ч.1 ст. 185 КК України.

Тому, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказане майно, що 20.06.2018 року було вилучене у ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон марки «L670» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 білого кольору, є об`єктом кримінально протиправних дій та міг зберегти на собі сліди злочину, може бути доказом кримінального правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, суд вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на зазначене майно для забезпечення належного зберігання речових доказів у кримінальному провадженні та недопущення можливості їх втрати або знищення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 98, 170, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «L670» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 білого кольору, який належить ОСОБА_5 , та був вилучений 20.06.2018 року під час огляду місця події у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши місцем зберігання вказаного речового доказу камеру зберігання Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області, розташованого за адресою: м.Полтава, вул.Сковороди, 2-б.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1