Справа № 128/2122/18
УХВАЛА
Іменем України

21 серпня 2018 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду заяву завідуючої відділенням № 1 ВОПЛ № 2 лікаря психіатра вищої категорії ОСОБА_5 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом у «Відділенні № 1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному» відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 -

ВСТАНОВИВ:

03.08.2018 року до Вінницького районного суду Вінницької області надійшла вищевказана заява, яка мотивована тим, що у Вінницькій обласній психіатричній лікарні №2, відділенні №1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному, з 26.07.2010 року знаходиться хворий ОСОБА_6 з діагнозом: Біполярний афективний розлад з атиповим перебігом. 13.04.2011р. йому було змінено діагноз на: Легка деменція внаслідок органічного захворювання головного мозку змішаного генезу (травматичного, судинного, інтоксикаційного) з вираженою емоційно-вольовою нестійкістю та соціальною дезадаптацією.
ОСОБА_6 перебуває на лікуванні в ВОПЛ №2 відповідно до ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 26.03.2018 року та постанови Тиврівського райсуду Вінницької області від 09.06.2010 року про застосування примусових заходів медичного характеру за вчинення злочинів, передбачених ст. 186 ч.2, ст. 357 ч. 1 КК України.

На основі огляду комісії лікарів-психіатрів від 30.07.2018 року хворий за своїм психічним станом у теперішній час становить суспільну небезпеку, тому заявник просить хворому ОСОБА_6 подальшого продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом у «Відділенні № 1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному».
Представник заявника ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, однак, попередньо надала суду заяву, відповідно до якої підтримала в повному обсязі вимоги заяви завідуючої відділенням № 1 ВОПЛ № 2 лікаря психіатра вищої категорії ОСОБА_5 щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом у «Відділенні № 1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному» відносно хворого ОСОБА_6 при цьому просила розглядати заяву без її участі , на технічній фіксації розгляду заяви не наполягала.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував з приводу задоволення заяви, на технічному фіксуванні розгляду справи не наполягав.
Захисник ОСОБА_4 подав заяву, відповідно до якої не наполягав на технічній фіксації розгляду справи, при цьому не заперечував щодо задоволення заяви відносно хворого ОСОБА_6 ..
ОСОБА_6 щодо якого вирішується питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування у «Відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному», в судове засідання не доставлений, однак подав суду заяву про розгляд даної заяви без його участі, в якій також вказав, що не заперечує проти її задоволення.

Дослідивши заяву і додані до неї матеріали, вислухавши думку прокурора та беручи до уваги думку представника заявника, захисника і прокурора, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню входячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється у передбаченому ст. 95 Кримінального кодексу України та ст. 512 КПК України порядку.

Згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Аналогічна норма права міститься і у ч. 3 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Судом встановлено, що у Вінницькій обласній психіатричній лікарні №2, відділенні №1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному, з 26.07.2010 року знаходиться хворий ОСОБА_6 з діагнозом: Біполярний афективний розлад з атиповим перебігом. 13.04.2011р. йому було змінено діагноз на: Легка деменція внаслідок органічного захворювання головного мозку змішаного генезу (травматичного, судинного, інтоксикаційного) з вираженою емоційно-вольовою нестійкістю та соціальною дезадаптацією.
ОСОБА_6 перебуває на лікуванні в ВОПЛ №2 відповідно до ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 26.03.2018 року та постанови Тиврівського райсуду Вінницької області від 09.06.2010 року про застосування примусових заходів медичного характеру за вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 186 ч.2. 357 ч. 1 КК України.

З висновку комісії лікарів-психіатрів щодо ОСОБА_6 до якого застосовуються примусові заходи медичного характеру за №68 від 30.07.2018 року вбачається, що він страждає на захворювання та має діагноз : Легка деменція внаслідок органічного захворювання головного мозку змішаного генезу (травматичного, судинного, інтоксикаційного) з вираженою емоційно-вольовою нестійкістю та соціальною дезадаптацією і за своїм психічним станом у теперішній час становить суспільну небезпеку, тому потребує подальшого продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом у «Відділенні №1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному».

Аналізуючи надані докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_6 страждає психічним захворюванням, на теперішній час продовжує представляти суспільну небезпеку і внаслідок стану свого здоров`я потребує подальшого продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному.

Керуючись ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 КК України, ст. ст. 512, 514, 516 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Заяву задовольнити.

Продовжити застосований примусовий захід медичного характеру як госпіталізація у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом у «Відділенні №1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , але не більш ніж на шість місяців.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області на протязі семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1