Справа № 487/5989/17
Провадження № 1-кп/487/246/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі колегії: головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , перекладачів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3, 4, 5 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває обвинувальний акт відносно обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3, 4, 5 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді, виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, посилаючись на те, що судовий розгляд не розпочався, вчинення обвинуваченими злочину середньої тяжкості (ч.3 ст. 185 КК), тяжкого злочину (ч.4 ст. 185 КК) та особливо тяжкого злочину (ч.5 ст. 185 КК), особу обвинувачених, які раніше не судими ( ОСОБА_15 в силу ст. 89 КК України), не мають постійного місця роботі і законного джерела доходу, тобто не мають соціально сталих зв`язків за місцем проживання, які б могли їх стримувати за місцем тимчасового проживання, ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 є громадянами Грузії, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, місце проживання яких відомо обвинуваченим, вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи стійку антисоціальну поведінки та кількість вчинених ними кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 заперечувала проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що прокурором не доведене наявність ризиків та неможливості запобігти наведеним у клопотанні ризикам, шляхом обрання іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Заявила клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою цілодобовий домашній арешт з адресою: АДРЕСА_1 , де він має постійну реєстрацію місяця проживання, оскільки власниця вказаного житлового будинку надала згоду на його проживання за вказаною адресою, а також з урахуванням того, що ОСОБА_13 раніше не судимий, одружений, дружина є громадянкою України та має постійну реєстрацію місяця проживання, до арешту не офіційно працював, викрадене майно знайдено та повернуто власникам або зберігається у камері схову речових доказів. Також, вважала, що у разі продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слід визначити розмір застави відповідно до п.3 ч.5 ст. 182 КПК України у розмірі від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних громадян, оскільки раніше визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірно великим та значно перевищує граничний розмір та майновий стан обвинуваченого не дозволяє сплатити такий розмір.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_10 просив в задоволенні клопотання прокурора відмовити посилаючись на те, що клопотання отримано несвоєчасно, прокурором ризики не доведені і необґрунтовані, та вважав можливим змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово за місцем проживання, а також просив змінити запобіжний заході ОСОБА_16 на домашній арешт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника ОСОБА_10 щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт, заперечував проти клопотання прокурора.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_16 заперечувала проти клопотання прокурора та підтримала клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_9 просив в задоволенні клопотання прокурора відмовити посилаючись на те, що прокурором не доведені ризики та вважав доцільним обвинуваченому ОСОБА_15 запобіжний захід більш м`який ніж тримання під вартою, оскільки він одружений, має посвідку на право постійного проживання на території України, у разі задоволення клопотання просив зменшити раніше визначений розмір застави.
В судовому засіданні прокурор заперечував проти клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт ОСОБА_13 та зміни розміру застави з посиланням на необґрунтованість.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В подальшому ухвалою слідчого судді продовжено обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Судовий розгляд по справі не розпочато, але у обвинувачених 16.09.2018 року закінчується строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінуємих кримінальних правопорушень, вчинення обвинуваченими злочину середньої тяжкості (ч.3 ст. 185 КК), тяжкого злочину (ч.4 ст. 185 КК) та особливо тяжкого злочину (ч.5 ст. 185 КК), у тому числі беручи до уваги особу обвинувачених те, що обвинувачені раніше не судими ( ОСОБА_15 в силу ст. 89 КК України), не мають постійного місця роботі і законного постійного джерела доходу, тобто не мають соціально сталих зв`язків за місцем проживання, які б могли їх стримувати за місцем тимчасового проживання, ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 є громадянами Грузії та не мають постійного місця реєстрації на території України, ОСОБА_7 є громадянкою України, зареєстрована в м. Конотоп Сумської області, але за своїм зареєстрованим місцем проживання не проживала, не має постійного зареєстрованого місця проживання в м. Миколаєві, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, місце проживання, номери зв`язку та персональні дані яких відомо обвинуваченими, вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи стійку антисоціальну поведінки та кількість вчинених ними кримінальних правопорушень.

При цьому, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді та виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а вік та стан здоров`я обвинувачених дозволяють застосування у відношенні них вказаного виду запобіжного заходу, із визначенням строку.
Отже, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку, застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, окрім наявної обгрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.
Тому, клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому із тримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягає, оскільки стороною захисту не надано будь-яких доказів, що більш м`які запобіжні заходи зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Що стосується клопотання захисника ОСОБА_8 в частині зміни раніше визначеного розміру застави, суд вважає його безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню, оскільки захисником будь-яких доказів на підтвердження зменшення на теперішній час реального розміру завданої злочином майнової шкоди, повернення майна потерпілим або відшкодування шкоди суду не надано.
Крім того, суд вважає, що при визначенні розміру застави у сумі 2 млн. грн., під час обрання обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом було врахований розмір спричиненої злочином шкоди в особливо великому розмірі, ціни позовів, обставин кримінального провадження, кількість вчинених кримінальних правопорушень та особа обвинуваченого, тому саме такий розмір застави достатньою мірою гарантує виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, за вчинення особливо тяжкого злочину та не суперечить вимогам ст. 182 ч.5 п. 3 КПК України.

На підставі викладеного суд приходить до переконання про наявність підстав для продовження ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Підстав щодо зменшення розміру раніше визначеного розміру застави обвинуваченому ОСОБА_15 з урахуванням обставин провадження суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_13 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 12.11. 2018 року до 17-00 годин.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_14 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 12.11.2018 року до 17-00 годин.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_15 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 12.11.2018 року до 17-00 годин.

Продовжити обвинуваченої ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 12.11.2018 року до 17-00 годин.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт ОСОБА_13 та зміну розміру застави відмовити.

Копію ухвали надіслати начальнику СІЗО м. Миколаєва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3