Справа № 438/701/17
Провадження № 1-кп/438/22/2018
В И Р О К
іменем України

15 серпня 2018 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бориславі кримінальні провадження, внесені в єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000502 від 24 липня 2017 року, №0000226 від 25 квітня 2018 року,

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Борислава Львівської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка України, українка, з середньо освітою, одружена, являється особою із інвалідністю 3 групи, не працює, раніше судимої, останній раз вироком Бориславського міського суду Львівської області від 04.11.2011 року за ч.4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186, 395 КК України,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_3 , раніше судима вироком Бориславського міського суду Львівської області від 04 листопада 2011 року за ч.4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, після відбуття покарання на шлях виправлення не стала, а повторно вчинила новий злочин проти власності.

Так, ОСОБА_3 , 22 липня 2017 року близько 22 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, в ході словесної сварки між нею та потерпілою ОСОБА_5 , відкрито, повторно викрала з столу вітальної кімнати вищевказаного будинку, бувшу у вжитку двохсекційну електроплиту, вартістю згідно довідки 200 грн, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім цього, постановою Бориславського міського суду Львівської області від 27.03.2018року на законних підставах і у передбаченому законом порядку щодо ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік з наступними обмеженнями у виді: заборони виходу з будинку АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв.до 06 год. 00 хв.,заборони відвідування магазинів, де на винос продаються спиртні напої, а також пивні бари, кафе, ресторани, їдальні, корчми, колиби та інші торгові об`єкти, де на розлив продаються спиртні напої, заборони виїзду за межі території обслуговування Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, а саме: м. Борислав, смт. Східниця в інші населені пункти в особистих справах без дозволу на це керівництва Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, з`являтись на реєстрацію в Бориславський ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області в 1,2,3,4, п`ятницю щомісячно о 18 год. 00 хв., а у випадку роботи в другу зміну о 10 год. 00 хв., в разі відсутності ДОМ до о/у СКР або в чергову частину Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області.

Цього ж дня, ОСОБА_3 під підпис ознайомлено з постановою Бориславського міського суду Львівської області від 27.03.2018 року та попереджена про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.?

Однак, ОСОБА_3 перебуваючи під адміністративним наглядом 06.04.2018, 13.04.2018 та 20.04.2018, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без поважних причин і повідомлення працівників Бориславського ВП ДВП ГУНП у Львівській області не з`явилася на реєстрацію в Бориславський ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області.

Також, всупереч зазначеної вище постанови Бориславського міського суду Львівської області від 27.03.2018, ОСОБА_3 маючи прямий умисел на порушення правил адміністративного нагляду 04.04.2018 року о 22 год. 30 хв., 05.04.2018 року о 22 год. 48 хв., 07.04.2018 року о 23 год.50 хв., 08.04.2018 року о 23 год. 04 хв.,09.04.2018 року о 22 год. 28 хв., 10.04.2018 року о 23 год. 08 хв., 11.04.2018 року о 23 год. 19 хв., 12.04.2018 року о 23 год. 53 хв., 14.04.2018 року о 22 год. 02 хв.,15.04.2018 року о 22 год. 30 хв., 16.04.2018 року о 22 год. 45 хв., 17.04.2018 року о 23 год. 09 хв., 18.04.2018 року о 23 год. 37 хв., 19.04.2018 року о 22 год. 30 хв.,21.04.2018 року о 22 год. 49 хв., 22.04.2018 року о 22 год. 05 хв., 23.04.2018 року о 23 год. 16 хв., умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно залишила місце свого проживання, а саме будинок АДРЕСА_1 , чим порушила умови адміністративного нагляду.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України не визнала , свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за ст.395 КК України визнала повністю.

Зокрема показала, що дійсно 22 липня 2017 року близько 22 год. 00 хв., зайшла у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_5 . Обвинувачена також показала, що у неї напередодні пропали кошти і вона підозрює у крадіжці у неї грошей саму потерпілу ОСОБА_5 чи її родичів. Під час сварки із потерпілою обвинувачена забрала зі столу вітальної кімнати вищевказаного будинку, бувшу у вжитку двохсекційну електроплиту. Плиту у подальшому віднесла до своєї знайомої ОСОБА_6 . Обвинувачена відмовилась від своєї промови у судових дебатах та зверненні до суду з останнім словом.

Незважаючи на не визнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, суд вважає, що вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується доказами по справі, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_5 про те, що 22 липня 2017 року вона прийшла з роботи додому. Близько 10 год. прибігла до неї ОСОБА_3 та казала, щоб вона повернула гроші, які вона ніби то викрала в неї. В ході їхньої словесної сварки, ОСОБА_3 викрала зі столу вітальної кімнати, бувшу у вжитку двохсекційну електроплиту;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , про те що вечером саме якого дня свідок не пам`ятає, бачила як до житла ОСОБА_8 зайшла обвинувачена ОСОБА_3 . Десь за пів години обвинувачена вийшла із будинку та несла електроплиту. Пізніше спілкуючись із потерпілою ОСОБА_8 , свідкові стало відомо що потерпіла забрала у потерпілої електроплиту;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 про те що вечером саме якого дня свідок не пам`ятає, обвинувачена ОСОБА_3 принесла до свідка електроплиту. Пояснила, що дану плиту обвинувачена забрала у людей, які викрали у неї гроші.

Крім показань потерпілої та свідків, винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 підтверджується і документальними доказами, безпосередньо дослідженими в суді:

даними протоколу огляду місця події від 23 липня 2017 року (разом з фототаблицями до нього), де виявлено відсутність електричної плити білого кольору;

даними протоколу огляду предмета від 24 липня 2017 року, а саме металевої кухонної електричної плити білого кольору, яка була у вжитку, із двома секціями для розігріву посуду;

довідкою про вартість майна від 24 липня 2017р, з якої вбачається, що загальна вартість електроплитки, становить 200 гривень;

даними протоколу проведення слідчого експерименту від 25 липня 2017 року, проведеного за участі підозрюваної ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_5 під час якого останні показали про обставини вчинення данного кримінального правопорушення.

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, крім визнання вини обвинуваченою ОСОБА_3 , підтверджується також наступними документальними доказами, безпосередньо дослідженими в суді, зокрема:

постановою Бориславського міського суду Львівської області від 27.03.2018року про встановлення щодо обвинуваченої ОСОБА_3 адміністративного нагляду терміном на один рік з наступними обмеженнями у виді: заборони виходу з будинку АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв.до 06 год. 00 хв.,заборони відвідування магазинів, де на винос продаються спиртні напої, а також пивні бари, кафе, ресторани, їдальні, корчми, колиби та інші торгові об`єкти, де на розлив продаються спиртні напої, заборони виїзду за межі території обслуговування Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, а саме: м. Борислав, смт. Східниця в інші населені пункти в особистих справах без дозволу на це керівництва Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, з`являтись на реєстрацію в Бориславський ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області в 1,2,3,4, п`ятницю щомісячно о 18 год. 00 хв., а у випадку роботи в другу зміну о 10 год. 00 хв., в разі відсутності ДОМ до о/у СКР або в чергову частину Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області.

Розпискою ОСОБА_3 під підпис про ознайомлення з постановою Бориславського міського суду Львівської області від 27.03.2018 року та попереджена про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.?

Даними аркушу контролю за дотриманням встановлених обмежень по відношенню до адміннаглядного та рапортами працівників Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області про неявку обвинуваченої 06.04.2018, 13.04.2018 та 20.04.2018 без поважних причин і повідомлення працівників Бориславського ВП ДВП ГУНП у Львівській області на реєстрацію в Бориславський ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області та самовільне залишення місце свого проживання, а саме будинок АДРЕСА_1 .

Проаналізувавши та оцінивши вищевказані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема дослідивши обставини провадження, керуючись законом, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору взаємозв`язку та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення, суд уважає поза всяким розумним сумнівом доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальних актах та вважає, що її дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) , вчинене повторно, ст.395 КК України порушення правил адміністративного нагляду, самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання, відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Як вбачається із п. п. 2, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», судам висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку, у тому числі щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, законодавцем віднесено до тяжких злочинів, кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України, законодавцем віднесено до злочинів невеликої тяжкості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України судом не встановлено. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ст. 395 КК України не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує особу винної, яка є раніше судимою, має постійне місце проживання, одружена, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, являється особою із інвалідністю 3 групи, не працює, думку потерпілої ОСОБА_5 про обрання обвинуваченій мінімальної міри покарання, оскільки претензій до обвинуваченої немає та приймаючи до відома досудову доповідь Дрогобицького МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої, ризик вчинення нею кримінального правопорушення оцінюється як середній, а також висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченої без позбавлення або обмеження волі на певний строк, - суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 , слід призначити покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а саме мінімальну межу санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення .

Суд погоджується із доводами сторони обвинувачення, про відсутність підстав для застосування ст.69, ст.75 КК України до обвинуваченої, із врахуванням обставин справи, наслідків та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що обвинувачена вчинила злочин, маючи непогашену і не зняту судимість за вчинення умисного тяжкого злочину проти власності, але належних висновків для себе не зробила і, повторно вчинила відкрите викрадення чужого майна. При цьому, відсутність претензій зі сторони потерпілої не може бути визначальною при вирішенні питання про звільнення обвинуваченого від відбування у кримінальному провадженні у формі публічного обвинувачення.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 без позбавлення волі може становити небезпеку для суспільства та виправлення обвинуваченої можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та відбування призначеного покарання, відповідно обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини статей інкримінованих кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі та арешту, із застосуванням правил, визначених ч.1 ст.70, ч.1 ст.72 КК України, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

При цьому, Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченої не застосовувалися.

Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 03 квітня 2018 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, починаючи з моменту взяття її під варту.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Борислава Львівської області визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ст. 395 КК України та призначити їй покарання:

?за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

?за ст. 395 КК України у виді арешту на строк 4 (чотири) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70, ч.1 ст.72 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання останньої відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 27 квітня 2018 року, а саме з 08 години 00 хвилин 27 квітня 2018 року.

Речовий доказ у справі: електричну плиту білого кольору з двома секціями підігріву, визнана відповідно до постанови слідчого СВ Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 від 24 липня 2017 року речовим доказом, яку передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити у володінні потерпілої.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1