Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4295/18
Провадження № 1-кп/711/287/18
У Х В А Л А

14 червня 2018 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси підготовче судове засідання по кримінальному провадженні за клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, мешканця АДРЕСА_1 ,

в скоєнні суспільно небезпечних діянь, відповідальність за які передбачено ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 357, ч.2 ст. 361, ч.2 ст. 200 КК України, суд

в с т а н о в и в :

До Придніпровського районного суду м. Черкаси в порядку ст.ст. 292, 511 КПК України надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 за вчинення суспільно небезпечних діянь, під час скоєння яких він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В підготовчому судовому засіданні прокурор і потерпілий вважали, що у суду є підстави для призначення судового розгляду. Захисник і законний представник ОСОБА_7 заявили клопотання про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, тому що причетність ОСОБА_7 до вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ст.ст. 185, 186 КК України, не доведена.

Вислухавши думку прокурора, потерпілого, захисника і законного представника, суд вважає, що клопотання прокурора не відповідає вимогам законодавства з огляду на наступне.

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відповідно до вимог, які висуваються до обвинувального акта, як важливий процесуальний документ досудового розслідування оформляє його результати, в ньому підводяться підсумки досудового слідства, обґрунтовуються доказами висновки слідчого, прокурора щодо вчинення особою суспільно небезпечних діянь, їх юридична кваліфікація (п.5 ч.2 ст. 291 КПК). Клопотання повинно бути чітким, логічним, переконливим та вмотивованим.

Направляючи клопотання до суду, слідчий вказав, що на період часу, до якого відноситься скоєння ОСОБА_7 суспільно небезпечних діянь, в нього відмічались прояви хронічного психічного захворювання, через що він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, та що за своїм психічним станом він потребує госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним типом нагляду.

Між тим, у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру слідчий зазначає, що ОСОБА_7 діяв, «маючи умисел на заволодіння майном потерпілого», «маючи злочинний намір», «продовжуючи злочинний умисел» (аркуші клопотання № 19, 20, 21, 22, 23 та ін.), що є неприпустимим з огляду на положення ст.ст. 292, 511 КПК України.

Також слідчим сформульовано, що ОСОБА_7 вчиняв певні дії за попередньою змовою із ОСОБА_8 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження.

Приписи статей 11, 18, 19, 26-28 КК України свідчать про те, що відповідальність за вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб настає у випадку вчинення його особами, які є суб`єктами злочину.

В клопотанні зазначено, що ОСОБА_7 на період часу, до якого відноситься скоєння суспільно небезпечних діянь, і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням, через що не міг і не може усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Таким чином, ОСОБА_7 з одного боку не може бути суб`єктом злочинів, передбачених.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 361, ч.2 ст. 200 КК України; з другого боку, виходячи із тексту клопотання він діяв за попередньою змовою з ОСОБА_8 , отже був суб`єктом злочинів.

Такі висновки слідчого суперечать прийнятому ним рішенню про направлення клопотання про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру як до особи, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння перебувала в стані неосудності.

Відповідно до ст. 24 КПК умисел характеризує психічне ставлення особи до вчинюваного нею діяння і його наслідків та що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання або свідомо їх допускала.
Якщо особа визнається винною і її дії кваліфікуються як умисні і вчинені за попередньою змовою з іншим суб`єктом злочину, то така особа не може вчинити дії у стані неосудності (не може бути визнана неосудною). Вона несе кримінальну відповідальність на загальних підставах.
Крім того, в клопотанні місце вчинення ОСОБА_7 певних дій вказано некоректно: «на розі вулиць Гагарі та Б. Хмельницького» (а.с.26).

Такі суперечності, що допущені в клопотанні, яке надійшло до суду, унеможливлюють призначення судового розгляду, тому суд приймає рішення про його повернення прокурору.

Стороні обвинувачення потрібно визначитись: або ОСОБА_7 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто не міг бути суб`єктом злочинів, або він діяв із злочинним умислом за попередньою змовою із іншою особою, тобто був осудним.

Клопотання сторони захисту про повернення прокурору клопотання з тих підстав, що під час досудового розслідування не доведена причетність ОСОБА_7 до суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст. 185 і ч.2 ст. 186 КК України, не підлягає задоволенню, тому що суд на стадії підготовчого провадження не досліджує доказів і не може давати їм оцінку.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.3 ст. 314-316 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_7 повернути прокурору Черкаської місцевої прокуратури.

Ухвала в частині повернення клопотання може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено і проголошено о 08 год. 15 хв. 19 червня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_1