Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року
м. Київ

Провадження № 51-5777ск18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву та клопотання ОСОБА_4 , які за змістом є касаційними скаргами, на ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 03 квітня 2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, засуджений звернувся до касаційного суду із заявою та клопотанням, які за змістом є касаційними скаргами, однак їх зміст не відповідав вимогам ст. 427 КПК, а тому ухвалою Верховного Суду

від 04 травня 2018 року їх було залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк на усунення недоліків.
У цій ухвалі касаційного суду зазначалося, що усупереч положень п. 4 ч. 2

ст. 427 КПК засудженим не було наведено обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду, не було зазначено, у чому конкретно полягають порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону, а також не було вказано, яким чином ці порушення вплинули чи могли вплинути на законність чи обґрунтованість судового рішення апеляційного суду. Натомість засуджений виражав незгоду з вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 31 березня 2016 року, який з ініціативи засудженого у межах строків та в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом, був предметом перегляду судами апеляційної та касаційної інстанцій.
Крім того, усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга не містила прохання відповідно до повноважень суду касаційної інстанції визначених у ст. 436 КПК.

У межах встановленого строку засуджений повторно звернувся до касаційного суду з доповненнями до заяви та скарги, а не з касаційною скаргою. Крім того,

не дотримався вимог ст. 427 КПК і не усунув недоліки, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 04 травня 2018 року.
Так, у порушення п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, формально вказуючи на істотне порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону (ст. 370 КПК), засуджений не наводить обґрунтування незаконності ухвали суду апеляційної інстанції відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК і не зазначає, у чому конкретно полягають ці порушення та яким чином вони вплинули чи могли вплинути на законність і обґрунтованість цього судового рішення.
Також засуджений не посилається на жодну з безумовних підстав, передбачених

ч. 2 ст. 412 КПК, для скасування судового рішення.
Натомість ОСОБА_4 знову просить переглянути вирок місцевого суду, який був предметом перегляду судами апеляційної (ухвала від 05 липня 2016 року) та касаційної (ухвала від 28 лютого 2017 року) інстанцій, про що зазначено в оскаржуваній ухвалі апеляційного суду від 03 квітня 2018 року.
Наведене свідчить, що засуджений не усунув недоліки указані в ухвалі касаційного суду від 04 травня 2018 року.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Оскільки засуджений не усунув зазначені в ухвалі Верховного Суду від 04 травня

2018 року недоліки в установлений строк, його заява та клопотання, які за змістом є касаційними скаргами, підлягають поверненню.
Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Повернути засудженому ОСОБА_4 його заяву та клопотання, які за змістом є касаційними скаргами, на ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 03 квітня

2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3