справа №619/3459/18
провадження №1-кс/619/1268/18
Ухвала
Іменем України

04 вересня 2018 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0001357 від 28.08.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,
встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.08.2018 о 12год. 24хв. невстановлені особи здійснювали незаконну поруку дерев у лісосмузі, розташованій вздовж автошляху сполученням м. Дергачі та с. Семенівка Дергачівського району Харківської області.
До суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, яке було вилучене 27.08.2018 під час огляду місця події відкритої ділянки місцевості, яка розташована вздовж дороги сполученням м. Дергачі та с. Семенівка Дергачівського району Харківської області, яка представляє собою посадку, майно, а саме: автомобіль УАЗ 3303-01, 005961, НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та 134 фрагменти стовбурів дерев. В обґрунтування клопотання зазначено, що 27.08.2018 під час огляду місця події виявлено та вилучено: автомобіль УАЗ 3303-01, 005961, НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 та 134 фрагменти стовбурів дерев. Метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз. Всі зазначені вище процесуальні дії направлені на здійснення швидкого, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженню.
Прокурор клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити, про що надав відповідну заяву, у якій просить клопотання розглядати без його участі.
Володілець автомобіля ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд клопотання без його участі та вважає дане клопотання безпідставним та не аргументованим, у зв`язку з чим просить повернути йому вищевказаний автомобіль.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження 28.08.2018 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України (кримінальне провадження №0001357), де у фабулі зазначено, що 27.08.2018 о 12год. 24хв. невстановлені особи здійснювали незаконну поруку дерев у лісосмузі розташованій вздовж автошляху сполученням м. Дергачі та с. Семенівка Дергачівського району Харківської області.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п.п.1,3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ст.168 КПК України факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

27.08.2018 під час огляду місця події - відкритої ділянки місцевості, яка розташована вздовж дороги сполученням м. Дергачі та с. Семенівка Дергачівського району Харківської області, яка представляє собою посадку, було виявлено та вилучено майно, а саме: автомобіль УАЗ 3303-01, 005961, НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та 134 фрагменти стовбурів дерев.
Відповідно до положень ст.ст.167-169 КПК України зазначені у клопотанні предмети є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Частиною 4 ст.173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Зі змісту ч.4 ст. 173 КПК України вбачається, що слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як передбачено ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор та слідчий довели необхідність арешту вилученого автомобіля оскільки він відповідає критеріям речового доказу та є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження шляхом заборони відчуження транспортного засобу.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Враховуючи вищевикладене, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, при цьому, враховуючи можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає необхідним дозволити ОСОБА_5 використовувати даний автомобіль за власними потребами, заборонивши йому проводити відчуження у будь-який спосіб та зобов`язавши надати автомобіль за першою вимогою для проведення слідчих дій.
Крім того, відсутні посилання на доводи та докази про те, що потреби досудового розслідування за ч.1 ст.246 КК Українивиправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 .
До того ж, арешт автомобіля шляхом заборони права на його відчуження відповідає положенням ч.1 ст. 170 КПК України.

У розумінні положень ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0001357 від 28.08.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене 27.08.2018 в ході огляду місця події, а саме: автомобіль УАЗ 3303-01, 005961, НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , заборонивши проводити відчуження даного транспортного засобу у будь-який спосіб.
Передати негайно на відповідальне зберігання автомобіль УАЗ 3303-01, НОМЕР_3 , НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 володільцю ОСОБА_5 , заборонивши йому проводити відчуження автомобіля у будь-який спосіб - до вирішення по суті кримінального провадження №0001357 від 28.08.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Зобов`язати ОСОБА_5 , надати автомобіль УАЗ 3303-01, 005961, НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 слідчому за першою вимогою для проведення будь-яких слідчих дій.

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене 27.08.2018 в ході огляду місця події, а саме: 134 фрагменти стовбурів дерев.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити положення, які закріплені в ч.1 ст.174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1