Справа № 136/1251/18
провадження №1-кп/136/144/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2018 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Липовець кримінальне провадження № 0000184, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта - середня спеціальна, одружений, утриманців не має, на життя заробляє тимчасовими заробітками, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України
за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
05.06.2018 року біля 23 години ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись всередині житлового будинку ОСОБА_5 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), переконавшись у тому, що власник домогосподарства спить і за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, шляхом вільного доступу таємно здійснив крадіжку грошей в сумі 500 грн., які лежали у папці на дивані, після чого ОСОБА_3 ліг спати в одній з кімнат будинку. Наступного дня ОСОБА_3 залишив домогосподарство останнього з викраденими коштами, якими розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 500 грн.
Такі умисні дії ОСОБА_3 орган досудового розслідування кваліфікував за частиною 1 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявсь у вчиненому та підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення за обставин наведених в обвинувальному акті.
Суд переконався, що показання підсудного ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що підсудний визнав свою винуватість та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями частини 3 статті 349 КПК України.
Суд вважає, що дії підсудного вірно кваліфіковані за частиною 1 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, яке у відповідності до статті 12 цього Кодексу є злочином середньої тяжкості, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, на диспансерному та наркологічному обліку не перебуває, в силу статті 89 КК України раніше не судимий.
Суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого в якій вказується на високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також середній ризик небезпеки для суспільства.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення підсудним нових злочинів буде покарання у виді громадських робіт на строк, передбачений санкцією частини статті за якою інкриміновано його діяння. Суд вважає, що така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування у нього звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Цивільний позов в справі не заявлявся.
Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.
Керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, ст. 12, 65-67, 185 ч.1 КК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді 180 (сто вісімдесят) годин громадських робіт.
Вирок суду привести до виконання не пізніше десятиденного строку з дня набрання законної сили або звернення його до виконання.
Речові докази 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп. залишити в розпорядженні ОСОБА_5 .
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1