Справа № 333/3340/18
Провадження № 1-кп/333/492/18
ВИРОК

Іменем України
02 липня 2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0002032 відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крабозаводського, Південнокурильського району, Сахалінської області, громадянина України, українця, освіта середньо-спеціальна, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Згідно з обвинувальним актом, інспектор роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_7 відповідно до ст. ст. 1, 17 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2.1 розділу 2 посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 4/1 від 05.01.2016 року, п. 1 примітки до ст. 364 КК України є особою, яка постійно здійснює функції представника Національної поліції України центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, у зв`язку з чим він є службовою особою.
Так, 25.06.2018 року, близько 14 год. 00 хв., інспектором роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_7 , разом з сержантом поліції ОСОБА_8 , під час патрулювання Комунарського району м. Запоріжжя, на службовому автомобілі марки «Тойота Пріус», державний номерний знак НОМЕР_1 , у складі екіпажу № 306, на ділянці дороги біля будинку № 10 по вул. Дослідна станція в м. Запоріжжі, було помічено скутер чорного кольору, без номерних знаків.
Під час перевірки вказаного скутеру було встановлено, що за кермом перебував ОСОБА_5 , при спілкуванні з яким виникла підозра, що останній керував скутером в стані алкогольного сп`яніння. Після цього, інспектором роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_7 було запропоновано ОСОБА_5 добровільно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та подальшого складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Однак, ОСОБА_5 не бажаючи настання негативних правових наслідків для себе за скоєне ним адміністративне правопорушення, у тому числі з можливим позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк, та з метою уникнення адміністративної відповідальності, у нього виник умисел на надання працівнику поліції лейтенанту поліції ОСОБА_7 , який є службовою особою правоохоронного органу, неправомірної вигоди за не вчинення ним в інтересах ОСОБА_5 з використанням наданого йому службового становища дій, які він повинен виконати, а саме: за не складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, тобто не притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення.
Реалізуючи виниклий злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи біля вищезазначеного будинку, запропонував лейтенанту поліції ОСОБА_7 , який згідно з вимогами ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є працівником правоохоронного органу, неправомірну вигоду у розмірі 200 гривень, при цьому намагався передати останньому 1 купюру Національної валюти України та повідомивши, що передає гроші за не вживання подальших дій з документування вчинення ним адміністративного правопорушення.
Працівник поліції на пропозицію ОСОБА_5 не погодився, в отриманні неправомірної вигоди, запропонованої останнім, відмовився та наполіг на необхідності складення стосовно останнього матеріалів про адміністративні правопорушення, з одночасним повідомленням оператора «102» ГУНП у Запорізькій області, викликавши слідчо-оперативну групу Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області, а ОСОБА_5 взяв вказану купюру до своєї руки та поклав її в салон автомобіля «Тойота Пріус», державний номерний знак НОМЕР_1 , тим самим вчинив дії спрямовані на надання службовій особі неправомірної вигоди.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 369 КК України як пропозиція надати службовій особі неправомірної вигоди та надання такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.
У підготовче судове засідання надійшла угода про визнання винуватості, укладена 02.07.2018 року між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за № 0002032, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2017 року, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України у приміщенні Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 118-а.
Згідно з даною угодою прокурор і підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин і правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 369 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_5 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , у присутності захисника, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення беззастережно визнав повністю і просив суд затвердити укладену між ним і прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення і вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості і наполягав на затвердженні угоди.
Захисник обвинуваченого у судовому засіданні також просив суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого і його захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.
Частиною п`ятою статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до злочину середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений і прокурор, визначена в межах санкцій ч. 1 ст. 369 КК України з урахуванням положень ст. ст. 53, 65, 66, 67 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.
Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст. ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, положення ч. 5 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України. Укладання угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.
Відповідно до ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.
Заходи забезпечення та запобіжні заходи, у кримінальному провадженні, не застосовувалися.
Цивільний позов, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 374, 468, 469, 473, 474, 476 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02 липня 2018 року в кримінальному провадженні № 0002032 між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 .
ОСОБА_9 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, на підставі якої призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 02 липня 2018 року покарання у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
Речові докази:
-два DVD-R диски, сіро-блакитного кольору, з написом «Arena», що знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити в останньому;
-купюру номіналом 200 гривень УЕ 9279169, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження звернути в дохід держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений засудженим, прокурором, виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1