Кримінальне провадження № 1-кп/760/1273/18
Справа № 760/5852/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого гідроізолювальником ТОВ «Продсервіском», зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 01.12.2017 року, приблизно о 20.34 год., керуючи технічно справним автомобілем «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Волгоградської, зі сторони вул. Гетьмана у напрямку пров. Ковальського у м. Києві, наближаючись до нерегульованого перехрестя, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України та інформаційними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 ПДР України, по якому справа наліво відносно напрямку руху автомобіля рухався пішохід ОСОБА_4 , здійснюючи поворот ліворуч, будучи неуважним до дорожньої обстановки, неправильно відреагував на її зміну, не переконався у відсутності пішоходів на нерегульованому пішохідному переході, не зупинився, не дав дорогу пішоходу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 .

Під час руху ОСОБА_6 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 б), 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України, а саме:

-п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 2.3 б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни і не відволікатися від керування транспортним засобом в дорозі;

-п. 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

-п. 16.2: на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Внаслідок ДТП пішоходу ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми лівої гомілки - у вигляді уламкових переломів латерального виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, голівки лівої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, відриву латерального меніску від місця свого прикріплення, яка за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я понад двадцять одну добу. Вищевказане ушкодження спричинене дією тупого предмету (предметів), могло утворитись 01.12.2017 року при транспортній травмі (травма внаслідок зіткнення автомобіля, що рухався, з пішоходом.)

Тілесне ушкодження, спричинене ОСОБА_4 , знаходиться в прямому причинно наслідковому зв`язку з подіями транспортної травми.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся і показав, що 01.12.2017 року, ввечері, він, керуючи автомобілем «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Волгоградській у м. Києві, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, зі швидкістю приблизно 40 км/год. При повороті за десять метрів побачив пішохідний перехід, позначений дорожньою розміткою, на який вийшов пішохід. Він почав гальмувати, проте, у зв`язку із слизькою дорогою не зміг зупинити автомобіль та передньою правою частиною вдарив пішохода ОСОБА_4 . Після ДТП вийшов з автомобіля, ОСОБА_4 скаржився на біль у нозі. Він викликав працівників поліції, перехожі викликали швидку, яка забрала ОСОБА_7 . Надалі, він виплатив потерпілому 38 000 грн. Наразі немає фінансової можливості продовжувати виплати, вказує, що має поліс страхування, просить не позбавляти його права керувати транспортними засобами, оскільки його робота пов`язана з керуванням автомобілем.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідають фактичним обставинам провадження і ніким із сторін не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого, заслуховуванням позиції потерпілого з приводу покарання для обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що матеріальні претензії до ОСОБА_6 буде вирішувати в порядку цивільного судочинства, підтримав думку прокурора щодо покарання для обвинуваченого.

З урахуванням досліджених у кримінальному провадженні доказів, які є належними і допустимими, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки ОСОБА_6 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, раніше не судимого, позитивно характеризується за місцем роботи, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує позицію потерпілого.

За викладеним, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, яке вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.

З приводу додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, суд, враховуючи обставини кримінального провадження, позицію обвинуваченого в суді, в тому числі, і добровільну оплату витрат потерпілого на лікування, дійшов висновку, що позбавлення ОСОБА_6 права керувати транспортними засобами може призвести до втрати останнім роботи і, відповідно, доходу, а тому вважає за недоцільне застосовувати до нього зазначений вид покарання.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експерта.

За викладеним, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в сумах: 1144 грн., 1796,90 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча: