09.02.18
Провадження № 1-кд/200/1/18
Справа № 200/352/18
У Х В А Л А
Іменем України
9 лютого 2018 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України,

ВСТАНОВИВ:

9 січня 2018 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Залізничного районного суду м.Орла Російської Федерації у відповідність із законодавством України. В клопотанні зазначено, що вироком Залізничного районного суду м.Орла від 25 березня 2016 року громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням змін внесених апеляційною ухвалою Орловського обласного суду від 10.05.2016 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.30, п.«г» ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації та призначено покарання у вигляді 9 років 9 місяців позбавлення волі. ОСОБА_4 на теперішній час знаходиться в ФКУ «Виправна колонія № 9 УФСВП Росії по Курській області», та кінець відбуття строку покарання 28.05.2025 року. Крім того, ОСОБА_4 повинен сплатити в дохід держави процесуальні витрати у сумі 42140 рублів. Згідно з довідкою в бухгалтерії знаходиться виконавчий лист про сплату процесуальних витрат на користь держави в сумі 45080 рублів, з яких відшкодовано 59 рублів 90 копійок, залишок заборгованості складає 45020 рублів 10 копійок і засуджений ОСОБА_4 надав зобов`язання відшкодувати процесуальні витрати. 21 листопада 2017 року наказом Міністерства юстиції України №3713/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 . Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

В судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився, в клопотанні просив розглянути клопотання за відсутності їх представника.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання Міністерства юстиції України та просив його задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, суд вважає, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Російської Федерації щодо ОСОБА_4 , підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.602 Кримінально-процесуального кодексу України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року» від 22.09.1995 N 337/95-ВР, держава Україна приєдналася до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року.

Відповідно вироку Залізничного районного суду м.Орла Російської Федерації від 25.03.2016, з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Орловського обласного суду від 10.05.2016, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст.30, п.«г» ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, як замах на незаконний збут наркотичних засобів,з використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж, вчинений групою осіб за попередньою змовою, у великому розмірі, та йому призначено покарання у вигляді 9 років 9 місяців позбавлення волі.

Кримінальним кодексом України відповідальність за вчинення особою незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів за попередньою змовою групою осіб, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини, передбачена ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України, а якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, відповідальність передбачена ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України. За ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно ч.2 ст.15 Кримінального кодексу України, замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Відповідно ч.3 ст.68 Кримінального кодексу України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно вироку Залізничного районного суду м.Орла Російської Федерації від 25.03.2016, ОСОБА_4 засуджений за замах на збут 123,317 грамів порошкоподібної речовини, яка містить у своєму складі пірролідіновалерофенон, яка є похідною наркотичного засобу Nметилєфедрона та 150,9 грамів рослинної речовини, яка містить в своєму складі речовину метил -3,3- диметил- 2-[1-(циклогексилметил)-1Н-індазол-3-іл-карбоксамидо]бутаноат), яке розглядається як похідне наркотичного засобу метиловий ефір 3-метил-2-(1-пентіл-1Н-індазол-3-карбоксамідо) бутанової кислоти, та є великим розміром даного наркотичного засобу.

Згідно Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» N 863-XIV від 08.07.1999, кримінальна відповідальність наступає за зберігання і збут речовини «AB-PINACA 1-пентил-1Н-індазол-3-карбоксамід», та N, N-диметил-4-меткатинон (N-метилмефедрон), які являються особливо небезпечними психотропними речовинами, обіг яких заборонено.

Відповідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000, речовина «AB-PINACA», вагою 150,9 грамів, є особливо великим розміром, речовина N, N-диметил-4-меткатинон (N-метилмефедрон), вагою 123,317 грамів, є особливо великим розміром.

Таким чином, за зазначені у вироку Залізничного районного суду м.Орла Російської Федерації дії, вчиненні ОСОБА_4 в Україні встановлена кримінальна відповідальність за ч.2 ст.15 ч.3 ст.307 КК України, як за закінчений замах на збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, - і карається позбавленням волі, з урахуванням положень ч.3 ст.68 КК України, на строк 8 років з конфіскацією особистого майна.

Відповідно ст.10 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року,у разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку. Однак, якщо це покарання за своєю природою або тривалістю є несумісним із законодавством держави виконання вироку або якщо її законодавство цього вимагає, ця держава може на основі судової або адміністративної постанови співвіднести призначену міру покарання з покаранням чи заходом, передбаченим її власним законодавством за вчинення аналогічного злочину. За своїм характером таке покарання або такий захід повинні у міру можливості відповідати покаранню або заходу, призначеному у вироку для виконання. Покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Відповідно ст.11 зазначеної Конвенції, у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: a) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; c) повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів. Якщо процедура заміни вироку здійснюється після передачі засудженої особи, держава виконання вироку тримає цю особу під вартою або іншим чином забезпечує її присутність у державі виконання вироку до закінчення цієї процедури.

Таким чином, враховуючи, що вчинене засудженим ОСОБА_4 діяння за вироком суду Російської Федерації є злочином, відповідальність за який також передбачена Кримінальним кодексом України, і сам засуджений згоден на його передачу до України для подальшого відбуття покарання, суд вважає, що є всі достатні та законні підстави для приведення вироку Російської Федерації у відповідність з кримінальним законодавством України.

З огляду на наведене, оскільки покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку, суд вважає необхідним вирок Залізничного районного суду м.Орла Російської Федерації від 25.03.2016, з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Орловського обласного суду від 10.05.2016, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.30 п.«г» ч.4 ст.228.1 КК РФ, та призначено покарання у вигляді 9 (дев`яти) років дев`яти місяців позбавлення волі, слід привести у відповідність із законодавством України дотримуючись вимог ч.2 ст.10 та п.«d» ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб, та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.2 ст.15 ч.3 ст.307 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі без конфіскації особистого майна.

Також, вироком Заводського районного суду м. Орла від 25.03.2016 року з ОСОБА_4 стягнуто в дохід держави процесуальні витрати в сумі 42140 рублів. Згідно довідки в бухгалтерії знаходиться виконавчий лист про сплату процесуальних витрат на користь держави в сумі 45080 рублів, з яких відшкодовано 59 рублів 90 копійок, залишок заборгованості складає 45020 рублів 10 копійок і засуджений ОСОБА_4 надав зобов`язання відшкодувати процесуальні витрати, т.б. вирок в зазначеній частині не виконаний.

Відповідно до ч. 3 ст. 535 КПК України у разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені вимоги до виконавчого документа, у якому зазначається, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) стягувача та або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Оскільки в резолютивній частині вироку Заводського районного суду м. Орла від 25.03.2016 року та довідках ФКУ ВК-9 УФСВП Росії по Орловській області відсутні необхідні дані, за якими слід проводити стягнення, питання про стягнення процесуальних витрат суд вважає необхідним залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.9, 11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, ст.ст.372,602,610 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Вирок Залізничного районного суду м.Орла Російської Федерації від 25.03.2016, з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Орловського обласного суду від 10.05.2016, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.30п.«г» ч.4 ст.228.1 КК РФ та призначено покарання у вигляді 9 (дев`яти) років дев`яти місяців позбавлення волі, привести у відповідність із законодавством України.

Вважати ОСОБА_4 , засудженим за ч.2 ст.15 ч.3 ст.307 Кримінального кодексу Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , рахувати з 25 березня 2016 року. Зарахувати у строк відбування покарання час тримання під вартою з 29 серпня 2015 року по 24 березня 2016 року включно.

Клопотання в частині приведення вироку у відповідність до законодавства України щодо стягнення процесуальних витрат з ОСОБА_4 залишити без розгляду.
Ухвалу може бути оскаржено органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором - до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України для повідомлення Міністерству юстиції Російської Федерації та організації прийняття засудженого в Україну.

Суддя
Бабушкінського районного суду ОСОБА_1
м.Дніпропетровська