Провадження № 274/1555/18
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/463/13
І м е н е м У к р а ї н и
07.05.2018 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання . . . . . ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/1555/18 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солотвин Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч. 1 ст. 122 КК України,
за участі прокурора. . . . . ОСОБА_4
потерпілого . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5
обвинуваченого . . . . . . . . ОСОБА_3 ,
Потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 уклали угоду про примирення, відповідно до якої 07 березня 2018 року близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_3 , знаходячись у дворі буд. АДРЕСА_2 , неподалік від місця розташування гаражного приміщення, належного ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив конфлікт із ОСОБА_5 , в ході якого умисно наніс один удар кулаком правої руки в лівий бік, а саме в область ребер ОСОБА_5 , від отриманого удару останній впав на землю, де ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 декілька ударів ногами в лівій бік.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 . ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому заднього відрізку X ребра та середнього відрізку IX ребра зліва, які відносяться до категорії тілесних ушкодження середнього ступеня тяжкості, як такі, що визвали тривалий розлад здоров`я.
Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачена ч. 1 ст. 122 КК України - умисне спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таких що спричинили тривалий розлад здоров`я.
27 березня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно з якою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КК України та узгоджують вид і форму покарання ОСОБА_3 у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні приватного обвинувачення. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, є злочином середньої тяжкості, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 3 ст. 469 КПК України.
Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_3 про підозру (26.03.18) і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Сторонами дотримано вимоги положень ст. 471 КПК України і в угоді у відповідності до цих вимог зазначено анкетні дані і статус сторін, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 122 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, шкоду, завдану ОСОБА_3 ОСОБА_5 , визначено, що потерпілий претензій не має та вибачив ОСОБА_3 , зазначено узгоджене покарання та згоду сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, в тому числі правова кваліфікація злочину, скоєного ОСОБА_3 не є більш тяжкою, ніж це передбачено у ч. 3 ст. 469 КПК України
Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.
Підстав вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним, або сторони не примирились у суду немає.
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди, просять затвердити угоду про примирення, потерпілий вказала, що будь-яких претензій до ОСОБА_3 за фактом спричинення тілесних ушкоджень він не має.
Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.
Для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні фактичні підстави.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , прокурор висловили одностайну думку про затвердження угоди про примирення. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у підозрі, відповідають дійсності.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.
Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку ОСОБА_3 при проведенні досудового розслідування та судового розгляду, підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу, не вбачається.
Керуючись статтями 373, 374, 469, 471, 474-475 КПК України, суд
Затвердити угоду про примирення від 27 березня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 , прийнявши рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначивши йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі пунктів 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не застосовувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, а потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 6, 7 ст. 474 КПК України.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1