Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1741/18
Провадження № 1-м/723/2234/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2018 року

Сторожинецький районний суд
Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, винесеного відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, засудженого вироком Первомайського районного суду м. Краснодар, від 08.06.2015 року за частини першої статті 30, частиною п`ятою ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (далі КК РФ), у виді позбавлення волі 6 років 8 місяців,-
ВСТАНОВИВ:
До Сторожинецького районного суду Чернівецької області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Російської Федерації, яким засуджений громадянин України ОСОБА_4 .
Як вбачається із клопотання, 03 травня 2018 року наказом Міністерства юстиції України №1396/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , відповідно до статті 606 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 12.02.2018 року за № 06-19190/18.
ОСОБА_4 засуджено вироком Первомайського районного суду м. Краснодар, від 08.06.2015 року за частини першої статті 30, частиною п`ятою ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (далі КК РФ), у виді позбавлення волі 6 років 8 місяців.
ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 11 УФСВП Росії по Ставропольському краю»; кінець відбуття строку покарання 15.10.2020 рік.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_5 в Україні АДРЕСА_1 .
З посиланням на вимоги частини третьої статті 609, частини першої статті 610 КПК України в клопотанні ставиться питання про визначення положень Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_4 засуджено вироком Первомайського районного суду м. Краснодар, від 08.06.2015 року, визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку Первомайського районного суду м. Краснодар, від 08.06.2015 року, зазначивши про початок строку відбування покарання.
В клопотанні також вказано, що розгляд клопотання провести без участі у судовому засіданні представника Міністерства юстиції України.
У судове засідання представник заявника, участь якого згідно з частиною першою статті 610 КПК України не є обов`язковою, не з`явився, у зв`язку з чим справу розглянуто за його відсутності.
Заслухавши думку прокурора, який вважав, що клопотання підлягає задоволенню, суд, дослідивши надані документи, вважає, що клопотання дійсно підлягає задоволенню з огляду на таке.
Частиною 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Статтею 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.

Виходячи з положень цієї Конвенції Держава виконання вироку повинна забезпечити виконання вироку в повному обсязі, керуючись своїм законодавством, не погіршуючи становище засудженої особи; призначене покарання відбувається засудженою особою на підставі вироку суду держави винесення вироку; суд держави виконання вироку, виходячи з винесеного вироку, приймає рішення про його виконання; у строк покарання у вигляді позбавлення волі зараховується строк, відбутий у державі винесення вироку; якщо за законодавством держави винесення вироку за дане діяння граничний строк позбавлення волі є меншим, чим призначено вироком, суд держави виконання вироку визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений законодавством цієї держави за таке саме діяння.

Згідно з ч.1 ст.602 КПК України, вирок суду іноземної держави може бути визнаний, виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

В судовому засіданні встановлено, що згідно вироку Первомайського районного суду м. Краснодар від 08.06.2015 року за ч.1 ст.30, ч.5 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (далі КК РФ) ОСОБА_4 із застосуванням вимог ч.1 ст.62, ч.6 ст.66 КК РФ засуджено до покарання у вигляді 6 років 8 місяців позбавлення волі.

Приводячи вирок суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України і визначаючи статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, суд приходить до висновку, що діяння, за які ОСОБА_4 засуджено вироком Первомайського районного суду м.Краснодар від 08.06.2015 року за ч.1 ст.30, ч.5 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, яке кваліфіковане, як готування до злочину - незаконного збут наркотичних засобів в особливо великому розмірі, вчинений за попередньою змовою групою осіб, що відповідає ч. 1 ст. 14 , ч. 3 ст. 307 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, санкція ч. 5 ст. 228.1 КК РФ передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 15 до 20 років. Оскільки ч. 1ст. 30 КК Російської Федерації за змістом відповідає ч. 1ст. 14 КК України, з урахуванням правил передбачених у ч. 2ст. 68 КК України, якою встановлено, що за вчинення готування до злочину строк або розмір покарання не може перевищувати половини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що з огляду на міру покарання, яка призначена Первомайським районним судом Краснодар РФ ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації у вигляді6 років 8 місяців позбавлення волі, буде суперечити вимогам частини першої статті 10 та частини першої статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року щодо максимального врахування покарання, визначеного вироком Первомайського районного суду м. Краснодар Російської Федерації, ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч. 1 ст.14, ч. 3 ст.307 КК України у виді 6 років позбавлення волі, що не перевищує половини максимального строку, передбаченого санкцією ч.3 ст.307 КК України.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України законодавством України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна засудженого.

В той же час, статтею 11 Конвенції заборонено посилювати кримінальне покарання засудженій особі державою виконання вироку. Заборонено також вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.

За таких підстав, враховуючи положення ст.11 Конвенції, при приведенні вироку Первомайського районного суду Краснодар РФ від 08.06.2015 у відповідність до законодавства України, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_4 не може бути застосований такий вид додаткового покарання, як конфіскація майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання зарахувати термін його перебування під вартою з 16 лютого 2014 року по 08 червня 2015 року включно в розрахунку: один день перебування під вартою дорівнює одному дню позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9-11 Конституції України, Конвенцією про передачу засуджених осіб 1983 року, ст.ст. 36-372, 603,609,610 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України від 16.05.2018 року - задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Первомайського районного суду м. Краснодар, від 08.06.2015 року, відносно громадянина України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженця та жителя АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 вважати засудженим за ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 307 КК України та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженця та жителя АДРЕСА_1 , відповідно до вироку Первомайського районного суду м. Краснодар Російської Федерації від 08 червня 2015 року, рахувати з 08 червня 2015 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України засудженому, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженцю та жителю АДРЕСА_1 , в строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 16 лютого 2014 року по 08 червня 2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою - залишити без змін.

Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України та організації прийняття засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженця та жителя АДРЕСА_1 в Україну.

Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя