ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9872/17
провадження № 1-кп/753/794/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0014468 від 23.12.2016 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Дарницьким районним судом м. Києва проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України.

Головуючим у судовому засіданні поставлено на обговорення питання щодо запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого, оскільки строк його дії закінчується 24.11.2017 р.

Прокурор вважає необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , зазначивши про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, встановлених при обранні запобіжного заходу. При цьому особливу увагу звернула на те, що обвинувачений перебував в розшуку, що з врахуванням тяжкості покарання яке йому загрожує свідчить про велику вірогідність переховування обвинуваченого від суду.

Захисник ОСОБА_6 , думку якої підтримав обвинувачений, просила змінити запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт, посилаючись на наявність міцних соціальних зв`язків, а саме те, що обвинувачений одружений, на утриманні має малолітню дитину, має постійне місце проживання, яке збігається з місцем реєстрації, працював.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів та середньої тяжкості відповідно, які відповідно до санкції статтей караються позбавленням волі в тому числі до 15 років.
Як вбачається з матеріалів провадження під час досудового розслідування відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, який неодноразово продовжувався відповідно до ухвал Дарницького районного суду м. Києва в ході судового розгляду, зокрема до 24.11.2017 року.

У справі «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зі спливом певного часу тяжкість злочину, в якому особа підозрюється чи обвинувачується, як єдина підстава тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може бути достатньою.
Продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).

На думку колегії суддів, обставинами, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини є непоправні наслідки вчиненого, оскільки відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя та здоров`я є найвищими соціальними цінностями.
Крім того, враховуючи конкретні обставини вказаного кримінального провадження та дані щодо особи винного, суд вважає, що ризик вчинення нових кримінальних правопорушень з боку останнього є реальним.

Разом з тим, приймаючи до уваги те, що судове провадження триває суд вважає, що ризик перешкодити виконанню завдань кримінального провадження з боку обвинуваченого продовжує існувати.

Доводи захисника ОСОБА_6 з приводу того, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, яке збігається з місцем реєстрації, перебуває у шлюбі та має на утриманні малолітню дитину, що свідчить про наявність міцних соціальних звязків не є переконливими для суду, оскільки документально не підтверджені та не можуть бути безумовними підставами для зміни обраного запобіжного заходу, оскільки самі по собі не свідчать про відсутність наведених ризиків.
При цьому відомості, які б свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, зокрема за станом здоров`я, в матеріалах провадження відсутні.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що один із злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_7 вчинений із застосуванням насильства та спричинив загибель людини, суд вважає неможливим застосувати інші, більш м`які, запобіжні заходи, як такі, що не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків та не визначає розмір застави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 331 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 21 січня 2018 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий:

Судді: