Єдиний унікальний номер 448/427/18
Провадження № 1-кп/448/88/18
В И Р О К
Іменем України

20.06.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
та обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська матеріали кримінального провадження №0000700 від 10.11.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислав Дрогобицького району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, гр-на України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, востаннє судимого: 11.07.2017р. Городоцьким районним судом Львівської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з наданням іспитового строку терміном на 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 08.11.2017 року таємно, шляхом розбиття шибки вікна в житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_5 проник в приміщення будинку, звідки викрав товарно-матеріальні цінності, зокрема: кухонний срібний ніж вартістю 40 грн., дитячий арбалет вартістю 300 грн., макет ручного кулемета Калашникова №ЖН-4770 вартістю 12832 грн., золоті вироби у вигляді зубної коронки вартістю 1092 грн., золотого ланцюжка вартістю 3500грн., золотої підвіски з заводською біркою вартістю 1206 грн., пари золотих сережок вартістю 744 грн., золотого персня з камінцем вартістю 2500 грн.
Він же, в продовження своєї злочинної діяльності, того ж таки дня, з гаражного приміщення цього ж господарства, таємно, шляхом вільного доступу, викрав бензинову мотокосу марки «NAC» вартістю 1281 грн., фотоапарат марки «Смена» вартістю 73,75 грн. Вищевказаними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 22813,75 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, цілковито погодився з обставинами, викладеними в обвинувальному акті та оголошеними прокурором. Пояснив, що дійсно 08.11.2017 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проник у господарство потерпілої ОСОБА_5 , що у АДРЕСА_1 , звідки викрав кухонний срібний ніж, дитячий арбалет, макет ручного кулемета Калашникова №ЖН-4770 та золоті вироби. В продовженні своєї злочинної діяльності, того ж таки дня він проник у гаражне приміщення вищевказаного господарства, звідки викрав бензинову мотокосу марки «NAC» та фотоапарат марки «Смена». В результаті протиправних дій завдав потерпілій матеріальної шкоди. У вчиненому щиро розкаюється, просив суд не застосовувати щодо нього суворої міри покарання.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у господарство, вчинену повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи (кількість і вартість викраденого), ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Враховується також, що обвинувачений ОСОБА_4 негативно характеризується за місцем свого проживання, позитивно характеризується за місцем проходження реабілітації, про що відомо із клопотання релігійної громади християнсько-пресвітеріанської церкви «Приумноження», на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, ніде не працює, його сімейний та матеріальний стан, роль у скоєному злочині та поведінку до і після вчинення злочину, а також часткове відшкодування потерпілій ОСОБА_5 завданої шкоди.
Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в ізоляції від суспільства шляхом застосування до нього покарання у виді позбавлення волі, так як такий, будучи неодноразово судимим, в тому числі за крадіжки, на шлях виправлення не став та в черговий раз вчинив умисні злочини.
Саме такий вид і строк покарання, як вважає суд, є необхідними і будуть цілком достатніми для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.
Відповідно до ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 цього Кодексу.
З врахуванням того, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Городоцького районного суду Львівської області від 11.07.2017 року за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, суд вважає, на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків до покарання призначеного за новим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.69 КК України, суд не вбачає.
У відповідності до ст.ст. 100, 124 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів та розподіл судових витрат.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався та суд не вбачає підстав такий застосовувати до вступу вироку в законну силу.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з моменту (часу) звернення вироку до виконання та його затримання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Городоцького районного суду Львівської області від 11.07.2017 року, і визначити ОСОБА_4 до відбуття остаточне покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання та його затримання.

Речові докази: кухонний срібний ніж, дитячий арбалет, макет ручного кулемета Калашникова №ЖН-4770, золота коронка у вигляді зуба, бензинова моток оса марки «NАС», фотоапарат марки «Смена», котрі передано не відповідне зберігання ОСОБА_5 , вважати такій повернутими.

Речові докази: одна купюра номіналом 10000 купонів, баночка з губною помадою, котрі знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, повернути законному володільцю, тобто ОСОБА_5 .

Речовий доказ: камінь, котрим було розбито шибку вікна в житловому будинку ОСОБА_5 , котрий знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області знищити;

Речові докази: оригінали договорів застави №№170.17.1260, 170.17.1261, 170.17.1262, 170.17.1263, укладених між ТзОВ «Копійка» та ОСОБА_6 , котрі знаходяться при матеріалах кримінального провадження №0000700 від 10.11.2017 року повернути ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати на загальну суму 2471 (дві тисячі чотириста сімдесят однієї) гривні 75 коп., зокрема за проведення трасологічної експертизи за експертною оцінкою 4.6 №4/2096 - 494, 35 грн.; за проведення товарознавчої експертизи №9/634 790,96 грн. та за проведення балістичної товарознавчої експертизи № 5/638 і №9/633 1186, 44 грн. стягнути з ОСОБА_4 в користь держави.
На вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили: «___» ______________ 20__ р.

Суддя ОСОБА_1