В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.09.2018 Справа №607/16980/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002332 від 14.08.2018 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, студента, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2018 року у ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний намір, 11 серпня 2018 року близько 15 год. 50 хв. ОСОБА_3 , який перебував на бульв. Д. Галицького, 3, в м. Тернополі, маючи умисел на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, під приводом ремонту ноутбука, заволодів шляхом обману майном ОСОБА_5 , а саме: ноутбуком торгової марки ASUS модель X540S SAN: G5N0CX18J89621 В вартістю 5117 гривень та грошовими коштами в сумі 100 гривень. Заволодівши даним ноутбуком та грошовими коштами, ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину. Після чого, ОСОБА_3 направився в ломбард ПТ «Ломбард Заставно - Кредитний Дім», що знаходиться по вул. Київська, 3 в м. Тернополі, де уклав договір про надання фінансового кредиту та закладу майна на вказаний ноутбук, отримав грошові кошти, які використав у власних потребах, спричинивши при цьому своїми умисними діями матеріальну шкоду ОСОБА_5 на суму 5217 гривень.

Таким чином ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

27 серпня 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 190 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочинному діянні, сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдані збитки.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме: за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_5 , які просять суд затвердити угоду про примирення, позицію прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди, вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про примирення від 27 серпня 2018 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 та визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за викладених в угоді обставин та з врахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутності претензій з боку потерпілого, зважаючи на повне відшкодування збитків, відсутності обтяжуючих обставин, з огляду на особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, є не судимий, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 832/18-22 від 21.08.2018 року в сумі 1430 грн., які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи в межах даного кримінального провадження.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України, а саме: ноутбук торгової марки «Аsus» модель Х540S, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 необхідно залишити у володінні останньої після набрання вироком законної сили, видатковий чек №33676 від 14.08.2018 року ПТ «Ломбард «Заставно-кредитний дім» (м.Тернопіль вул. Київська,3), який зберігається при матеріалах кримінального провадження слід залишити там же після набрання вироком законної сили.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 27 серпня 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 вартість проведення судової товарознавчої експертизи № 832/18-22 від 21.08.2018 року в сумі 1430 (тисяча чотириста тридцять) грн. в дохід держави.

Речові докази: ноутбук торгової марки «Аsus» модель Х540S, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити у володінні останньої після набрання вироком законної сили, видатковий чек №33676 від 14.08.2018 року ПТ «Ломбард «Заставно-кредитний дім» (м.Тернопіль вул. Київська,3), який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити там же після набрання вироком законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1