Постанова
Іменем України

13 червня 2018 року

м. Київ
справа № 370/3001/14-к
провадження № 51-3833 км 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на вирок Макарівського районного суду Київської області від 19 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 вересня 2015 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000044, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого останній раз 24 червня 2010 року за вироком Бородянського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК із застосуванням ст. 70 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Макарівського районного суду Київської області від 19 лютого 2015 року, залишеним без зміни ухвалою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_6 засуджено: за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.
За обставин, установлених судом та детально викладених у вироку, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 26 серпня 2014 року о 20:00, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу проник на територію домогосподарства ОСОБА_7 , розташованого на АДРЕСА_1 , звідки таємно, повторно викрав 10 металевих труб загальною вартістю 1 600 грн, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на зазначену суму.
Крім того, 06 вересня 2014 року о 21:00 ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу проник до будинку ОСОБА_8 , що на АДРЕСА_2 , звідки повторно, таємно викрав мобільний телефон «Samsung C5212 Duos Noble black» вартістю 700 грн, який поклав у кишеню, однак свій умисел не довів до кінця, оскільки був помічений місцевою жителькою при виході з домогосподарства та був вимушений показати вміст кишень, звідки дістав і викинув на землю вищевказаний мобільний телефон.

Він же 06 листопада 2014 року о 21:00, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, розбивши віконне скло, проник до будинку ОСОБА_9 , що на АДРЕСА_3 , звідки таємно, повторно викрав грошові кошти у сумі 3 000 грн, чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
Також 12 січня 2015 року о 18:00, ОСОБА_6 у приміщенні торговельного центру «Олімп», розташованому на вул. Фрунзе, 52-а у смт Макарові Київської області, таємно, повторно шляхом вільного доступу зняв із манекена спортивну куртку вартістю 680 грн, що належала ПП ОСОБА_10 та виніс її з приміщення торговельного центру для використання у своїх цілях, чим запоідяв ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , посилаючись на порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, просить змінити судові рішення щодо нього та пом`якшити призначене йому покарання до 4 років позбавлення волі. Вважає суворим розмір призначеного йому покарання, зважаючи на його щире каяття, сприяння органам досудового розслідування у розкритті злочинів та відсутність претензій з боку потерпілих. Також указує на порушення судами першої та апеляційної інстанцій його процесуальних прав, які вважає істотними.

Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 просив касаційну скаргу задовольнити та зменшити розмір призначеного йому покарання до 4 років позбавлення волі. Прокурор ОСОБА_5 заперечив проти задоволення касаційної скарги та просив судові рішення щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.
Мотиви Суду
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, а також про правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК у касаційній скарзі не заперечується.
Що стосується доводів засудженого про суворість призначеного йому покарання, то вони є частково слушними.
Згідно із ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Значення призначеного покарання для такої цілі визначається не лише його суворістю, а й неминучістю, своєчасністю, справедливістю застосування за кожний злочин.
Названі критерії відображено у визначених ст. 65 КК загальних засадах призначення покарання, які є гарантією обрання винному покарання, необхідного, доцільного та найбільш сприятливого для досягнення справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства.
При перевірці кримінального провадження суд касаційної інстанції, погоджуючись із правильністю обраного виду покарання ОСОБА_6 за кожною окремо з інкримінованих йому статей КК, водночас дійшов висновку про те, що виходячи з конкретних обставин справи, тяжкості вчинених злочинів, даних про особу винного, обставин, які пом`якшують покарання, - щире каяття, сприяння у розкритті злочинів, відсутність претензій з боку потерпілих та ураховуючи принципи справедливості покарання, ОСОБА_6 можливо призначити покарання за принципом визначення остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК у виді поглинення менш суворого покарання більш суворим замість часткового їх складання.
Колегія суддів Верховного Суду вважає, що визначене ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 4 років позбавлення волі буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами, передбаченими ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України, для скасування оскаржуваних судових рішень, у кримінальному провадженні не встановлено, а тому в цій частині доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 433, 434, 436438, 441, 442 Кримінального процесуального кодексу України, п. 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України від 03 жовтня 2017 року, № 2147-VIII, Верховний Суд

ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Макарівського районного суду Київської області від 19 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_6 засудженим: за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
В іншій частині судові рішення залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3