В И Р О К Пров.№1-кп/539/317/2018
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2018 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лубни Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,-
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 22.05.2018 року, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , з корисливого мотиву, з метою власної наживи вирішив вчинити крадіжку.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, обвинувачений ОСОБА_4 шляхом вільного доступу з приміщення сараю таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_5 точильний станок з електричним двигуном АИР 71А2 0,75 кВт на 3000 об/хв, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи 950 гривень.
В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на вказану суму.
Після чого, 24.05.2018 року, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , з корисливого мотиву, з метою власної наживи вирішив вчинити крадіжку
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу з приміщення сараю ОСОБА_4 таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_5 електричний двигун 2.2 кВт на 1500 об/хв., вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи 1500 гривень.
В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на вказану суму.
Крім цього, 26.05.2018 року, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , з корисливого мотиву, з метою власної наживи вирішив вчинити крадіжку
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу з приміщення гаражу ОСОБА_4 таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_5 силовий алюмінієвий кабель АВВГ 4,35 довжиною 23 м., вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи 651,67 гривень.
В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на вказану суму.
Крім цього, 30.05.2018 року, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , з корисливого мотиву, з метою власної наживи вирішив вчинити крадіжку
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу з приміщення гаражу ОСОБА_4 таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_5 брухт чорних металів, вагою 91,50 кг вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи 496,84 гривні.
В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на вказану суму.
Крім цього, 02.06.2018 року, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , з корисливого мотиву, з метою власної наживи вирішив вчинити крадіжку
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу ОСОБА_4 таємно викрав належну потерпілій ОСОБА_5 праску Saturn SТ-СС0218, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи 286,67 гривень.
В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на вказану суму.
Дії ОСОБА_4 по епізоду викрадення точильного станку слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Дії ОСОБА_4 по наступним епізодам слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
30.07.2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, щодо розміру заподіяної матеріальної шкоди, яка відшкодована повністю, шляхом повернення викраденого, та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення, передбачених ст.476 КПК України.
Сторони також узгодили покарання: за ч.1 ст.185 КК України в виді 1 року позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі. Враховуючи пом`якшуючи покарання обставини, позитивну характеристику обвинуваченого, відшкодування завданої шкоди, відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Прокурор на підготовчому судовому засіданні стверджує, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України та прохає угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене потерпілою та обвинуваченим покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, в обсязі підозри, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні також прохає затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання, оскільки претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, розуміє, що при затверджені угоди про примирення вона буде позбавлена можливості вимагати притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та вимагати відшкодування шкоди.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України є правильною.
Злочини, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України, є злочинами середньої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим може бути укладена у даному кримінальному провадженні.
Узгоджене в угоді про примирення покарання установлене в межах санкції ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України.
Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст.100 КПК України .
Суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Крім цього, по провадженню маються витрати на проведення товарознавчих експертиз на загальну суму 2860 гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, -
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 30.07..2018 року покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України в виді 1 (одного) року позбавлення волі,
- за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_4 повідомляти органи з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись на реєстрацію в ці органи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .
Речові докази по справі електродвигун сірого кольору, електричний алюмінієвий 4-х жильний кабель, металобрухт, вагою 91,50 кг, точильний станок сірого кольору з двома шліфувальними кругами, які знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілої ОСОБА_6 залишити останній, як їй належне майно.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення товарознавчиїх експертиз на загальну суму 2860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1