ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 р.
м. Київ
Справа № 369/11477/15-к

Провадження № 51-2632 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 02 березня 2017 року щодо
ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця м. Харкова,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
ОСОБА_11 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженця м. Можайськ Московської області РФ,
який проживає:

АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 304 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2016 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Київської області від 02 березня 2017 року, ОСОБА_10 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років без конфіскації майна, ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна.
ОСОБА_11 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 304 КК України та виправдано у зв`язку із недоведеністю винуватості у вчиненні вказаного злочину.
За вироком суду ОСОБА_11 та ОСОБА_10 визнано винуватими та засуджено за те, що вони 25 липня 2015 року за попередньою змовою між собою та з невстановленими досудовим розслідуванням особами, шляхом обману проникли на територію домогосподарства по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , застосувавши до останньої насильство, яке є небезпечним для її життя і здоров`я, що полягало у зв`язуванні рук і ніг, заклеюванні рота липкою скотч-стрічкою, застосуванні електрошокеру та нанесенні тілесних ушкоджень металевими шпицями, отримали від останньої інформації щодо місця знаходження грошових коштів та інших матеріальних цінностей, після чого заволоділи грошовими коштами у сумі 6 000 доларів США та виробами зі золота, всього на загальну суму 132 732 грн. 63 коп., заподіявши потерпілій матеріальних збитків на вказану суму.
Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_10 , не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить її скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд апеляційної інстанції, залишаючи без зміни вирок суду першої інстанції, не перевірив та не спростував доводи його апеляційної скарги, зокрема, щодо отримання органами досудового розслідування доказів під час проведення процесуальної дії, яка оформлена протоколом огляду від 25 липня 2015 року всупереч вимогам кримінального процесуального закону, а саме без попереднього дозволу суду. Крім того, вказує, що апеляційний розгляд у порушення вимог кримінального процесуального закону відбувся без участі обвинуваченого ОСОБА_10 , який є неповнолітнім та обвинуваченим за особливо тяжкий злочин.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_11 , не погоджуючись із судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить їх скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, безпідставно засудив його підзахисного, не звернувши в достатній мірі уваги на те, що в матеріалах кримінального провадження немає прямих доказів його винуватості. Вказує на те, що розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції здійснювався незаконним складом суду, оскільки запасний суддя ОСОБА_12 до її заміни не була присутня в залі судового засідання упродовж усіх судових слухань. Крім того, зазначає, що судові рішення не відповідають вимогам кримінального процесуального закону.
Позиції учасників судового провадження
Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали подані ними касаційні скарги.
Прокурор, потерпіла та її представник проти задоволення касаційних скарг захисників заперечували.
Мотиви Суду
Згідно з вимогами п.1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Положенням ст. 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 419 КПК України при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Цих вимог закону суд апеляційної інстанції під час перегляду вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не дотримався.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не погоджуючись із вироком суду першої інстанції через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, подали апеляційні скарги, в яких, із наведенням відповідних обґрунтувань, просили його скасувати і закрити кримінальне провадження.
Суд апеляційної інстанції, зазначивши в мотивувальній частині ухвали доводи апеляційних скарг захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , належним чином їх не перевірив, не навів переконливих мотивів для їх спростування, не зазначив обґрунтованих підстав, через які залишив її без задоволення.
Зокрема, під час апеляційного оскарження захисник ОСОБА_6 , крім іншого, у поданій апеляційній скарзі зазначав про недопустимість доказу - протоколу огляду місця події від 25 липня 2015 року, на які послався суд першої інстанції при ухваленні вироку, з урахуванням вимог ст. 87 КПК України.
Однак суд апеляційної інстанції вказані доводи захисника взагалі не перевірив та в ухвалі жодним чином не мотивував свій висновок щодо допустимості оспорюваного захисником доказу.
Наведене свідчить про те, що ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, а тому підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Під час нового апеляційного розгляду суд має перевірити належним чином усі доводи, наведені в апеляційних скаргах захисників, співставити їх з наявними у кримінальному провадженні доказами, яким дати юридичну оцінку з огляду на їх допустимість та достатність, і відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року, Суд
постановив:
Касаційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 02 березня 2017 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3