АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року ,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження по скарзі ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_7 .
В ухвалі слідчий суддя відмовляючи у відкритті провадження вказав, що викладені у скарзі ОСОБА_6 вимоги не входять до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які відповідно до ст. 303 КПК України підлягають оскарженню під час досудового розслідування.
Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року та постановити нову, якою прийняти рішення щодо визначення правової кваліфікації та встановлення процесуальних строків на виконання процесуальних дій, визначених ухвалами слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 05 січня 2015 року, 31 травня 2016 року, 06 вересня 2016 року та 18 квітня 2018 року.
В обгрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 посилається на порушення слідчим суддею норм процесуального і матеріального права.
Зазначає, що 16 березня 2018 року він звернувся до прокурора у кримінальному провадженні з клопотанням, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 56 КПК України, в якому просив повідомити про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження №0002375 та закінчення досудового розслідування. Прокурор виніс постанову про відмову в задоволенні цього клопотання. 04 квітня 2018 року ОСОБА_5 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва зі скаргою в якій просив скасувати вказану вище постанову. 18 квітня 2018 року слідчий суддя постанову про відмову в задоволенні клопотання скасував і постановив «Зобов`язати прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 м. Києва ОСОБА_8 розглянути клопотання ОСОБА_5 від 16 березня 2018 року подане у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0002375 від 31 березня 2014 року та винести вмотивоване рішення». Нове процесуальне рішення прокурора у кримінальному провадженні в строк, визначений ст. 220 КПК України, апелянт не отримав та 10 квітня 2018 року звернувся до прокурора з клопотанням, в якому просив визначити правову кваліфікацію вказаних у клопотанні правопорушень. Процесуальногорішення прокурора у кримінальному провадженні в строк, визначений ст. 220 КПК України, він знову не отримав.
Апелянт також вказує, що 25 квітня 2018 року він подав в порядку ч. 1 ст. 308 КПК України скаргу прокурору вищого рівня, але процесуального рішення прокурора вищого рівня в строк, визначений ч. 2 ст. 308 КПК України, не отримав.
Звертає увагу, що подаючи скаргу до суду, він просив, серед іншого, і встановити процесуальні строки виконання рішень Оболонського районного суду м. Києва, посилаючись на узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», з якого вбачається що строк досудового слідства 4 роки у кримінальній справі за ознаками ч. 1 ст. 381 є порушенням розумності строків виконання процесуальних дій, передбачених ст.28 КПК України, та на практику Європейського суду з прав людини, зокрема справа «Цибулько та інші проти України» де визнано строк 6 місяців тривалим невиконанням рішення національного суду.
Як вважає ОСОБА_5 , слідчий суддя не врахував зазначених обставин та безпідставно відмовив у відкриті провадження за його скаргою.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Частиною першою ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік дій слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні на досудовому провадженні, а саме: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цьогоКодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження;4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та /або провадження щодо юридичної особи;5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки;7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 звернувся зі скаргою до Оболонського районного суду м. Києва на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_7 , в якій просив: - зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні визначити правову кваліфікацію вказаних у скарзі правопорушень: ст. 55 Конституції України; п. 1 ст. 6 та ст. 13 Європейської конвенції з прав людини; ст. 1 Першого протоколу до Конвенції; ч. 1 ст. 11; ч.2 ст. 30; ч. 1 ст. 31; ч.3 ст. 36; п. 2 та п. 13 ч. 1 ст.37; п. 9 ч.1 ст.47; ч. 4 ст. 47, ст.ст. 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до цього встановити нову повну формулу правової кваліфікації кримінального провадження № 0002375 від 31.03.2014 року або прийняти інше вмотивоване процесуальне рішення; - встановити процесуальні строки виконання процесуальних дій на підставі ухвал слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва по справі №1-кс/756/1648/14; №756/18342/14-к від 05.01.2015 року, 31.05.2016 року, 06.09.2016 року та 18.04.2018 року (а.п.8).
Дії, які просив слідчого суддю вчинити ОСОБА_5 , не співвідносяться з переліком дій слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування відповідно до положень ст.303 КПК України.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Вказана вище бездіяльність передбачає три обов`язкові ознаки:1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія повинна бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Як вбачається зі скарги, ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргоюна бездіяльність прокуратура, пов`язану з невиконанням ухвал слідчого судді.
Така бездіяльність не виникає внаслідок невиконанням слідчим, прокурором вимог ст.220 КПК України щодо їх обов`язку розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання та задоволення за наявності відповідних підстав клопотань учасників провадження про виконання будь-яких процесуальних дій, а носить характер оскарження бездіяльності, пов`язаної з невиконанням ухвал слідчих суддів, що не підлягає розгляду на підставі ст.303 КПК України, а може свідчити про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України, виходячи з вимог ст.533, 534 КПК України про порядок виконання судових рішень.
Передбачена п.9-1 ч.1 ст. 303 КПК України можливість оскарження рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування також не може бути застосована у даному випадку, оскільки ОСОБА_5 оскаржувалось до слідчого судді не відповідне процесуальне рішення прокурора, і його бездіяльність, пов`язана з невиконанням ухвал слідчих суддів, не розглядом клопотань про встановлення строків їх виконання.
Крім того, прохання ОСОБА_5 , висловлене в п.2 прохальної частини його скарги носить незрозумілий, неконкретний характер і не віднесене законом до повноважень слідчого судді.
Не узгоджуються з повноваженнями слідчого судді і прохання ОСОБА_5 про встановлення процесуальних строків виконання процесуальних дій на підставі ухвал слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва по справі №1-кс/756/1648/14; №756/18342/14-к від 05.01.2015 року, 31.05.2016 року, 06.09.2016 року та 18.04.2018 року ,оскільки відповідно до положень ч.1 ст. 534 КПК України, у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні.
Як зазначено в ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
За наведених обставин, слідчим суддею, з врахуванням при цьому вимог ст.304 КПК України, правомірно прийняте рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 .
Посилання ОСОБА_5 на положення Закону України "Про виконавче провадження", рішення Європейського суду з прав людини, які на думку скаржника зобов`язують слідчого суддю розглянути його скаргу по суті, в даному випадку не можуть бути підставою для такого рішення, оскільки це питання врегульоване КПК України в ч.2 ст. 303 КПК України, згідно якої скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Таким чином, ухвала слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року відповідає вимогам кримінального процесуального закону, і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід залишити без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого суддіОболонського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року, якою відмовлено у відкритті провадження по скарзі ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/3161/2018
Категорія: ст. 303 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_9
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1