№ 204/4085/18
№ 1-в/204/917/18
УХВАЛА
Іменем України

26 червня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника установи ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного судом покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 неодноразово був засуджений, останній раз вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21.03.2017 року, за ст.ст. 263 ч.2, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку 03.02.2017 року, кінець строку 03.08.2019 року. Станом на 26.06.2018 року засуджений відбув більше половини строку призначеного судом покарання.
Заслухавши пояснення засудженого, який підтримав заяву та просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував щодо задоволення заяви, думку представника установи, який вважав недоцільним задоволення заяви, вивчивши надані матеріали, суд приходить до наступного.
Згідно положень ст. 81 КК України, до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим зокрема, не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний злочин середньої тяжкості.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання, суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_5 відбуває покарання в господарській обслузі ДУ «Дніпровська УВП № 4», за вчинення умисного злочину середньої тяжкості, який ним був вчинений в період невідбутого покарання за попереднім вироком суду. ОСОБА_5 відбув більше половини строку призначеного покарання. За період знаходження в установі характеризується посередньо, дисциплінарних стягнень та заохочень не мав. Згідно виписки з протоколу № 09 засідання МВР Дніпровської УВП № 4 від 16.05.2018 року, засудженому відмовлено в направленні матеріалів до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, як такому, що не довів своє виправлення.
При вирішенні заяви, суд виходить з того, що застосування умовно-дострокового звільнення до засудженої особи є правом, а не обов`язком суду. Факт відбуття засудженим половини строку покарання не є для цього достатньою правовою підставою. Суду не надано достатніх доказів, які в своїй сукупності підтверджували виправлення засудженого. В наданих суду матеріалах відсутні дані, які б свідчили про його сумлінне ставлення до праці, участі у соціально-виховній роботі, навчанні та прагненні до виправлення. Позиція адміністрації установи є такою, що засуджений ОСОБА_5 ще не довів своє виправлення. За таких обставин, суд вважає, що заява засудженого про умовно-дострокове звільнення задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 371, 372, 376, 392, 537, 539 КПК України суд, -

постановив:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .