У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" вересня 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007905 від 22 серпня 2018 року
в с т а н о в и в :
адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулась в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007905 від 22 серпня 2018 року.

У судовому засіданні особа, яка подала скаргу, підтримала її та просила задовольнити з вказаних підстав, крім того, додатково надала заяву про повернення тимчасово вилученого майна, яка була направлена на адресу Київської місцевої прокуратури №4 від 28 серпня 2018 року, а також просила здійснити контроль за виконанням ухвали.

Представник Дніпровського УП ГУНП у м. Києві в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Вивчивши доводи скарги, заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши надані до скарги докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Як вбачається із ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулась в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та обґрунтовує підставу подання скарги те, що протягом 72 годин із дня надходження до суду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не було розглянуто слідчим суддею.
Згідно із ч. 6 ст. 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що в разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 6 ст. 115 КПК України якщо відповідну дію належить вчинити в суді або в органах досудового розслідування, то строк закінчується у встановлений час закінчення робочого дня в цих установах.
Згідно ч. 7 ст. 115 КПК України при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.
Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна по справі №755/12672/18 було подано 23 серпня 2018 року, оскільки відповідно до ст. 115 КПК України, зазначена дата припадає на вихідний день 26 серпня 2018 року, тому розгляд призначений саме на наступний робочий день 27 серпня 2018 року.
Крім того, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0007905 від 22 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України задоволено частково та накладено арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події від 22 серпня 2018 року на території Національного історично-меморіального заповіднику «Биківнянські могили» за адресою: м. Київ, просп. Броварський, майно, а саме, спиляні дерева, які були навантажені на автомобіль марки «КАМАЗ 4310», д/н НОМЕР_1 з краном маніпулятором СФ-75, який належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_4 та автомобіль марки «DAF XF», д/н НОМЕР_2 з причепом для перевозки лісу д/н НОМЕР_3 , який належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ТОВ «Форест Енерджи». Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України підлягає негайному поверненні ОСОБА_4 автомобіль марки «КАМАЗ 4310», д/н НОМЕР_1 з краном маніпулятором СФ-75 та автомобіль марки «DAF XF», д/н НОМЕР_2 з причепом для перевозки лісу д/н НОМЕР_3 , який належить на праві власності ТОВ «Форест Енерджи».
Зважаючи на те, що єдиною підставою, зазначеною у скарзі на бездіяльність слідчого, та яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу є випадок передбачений ч. 6 ст. 173 КПК України на підставі якого і було відкрито провадження по скарзі, тому інші вимоги передбачені ст. 169 КПК України слідчим суддею не беруться до уваги.
Враховуючи вище зазначене, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відмовити.
Щодо вимого захисника ОСОБА_3 в частині здійснення контролю за ухвалою слідчого судді в частині повернення тимчасово вилученого майна слід зазначити таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Зважаючи на ті обставини, що захисником заявлені вимоги, розгляд яких не передбачений під час розгляду скарги на бездіяльність слідчого під час досудового розслідування, тому в частині зазначених вимог захисника ОСОБА_3 слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 115, 169, 171-173, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
у задоволенні скарги ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007905 від 22 серпня 2018 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 17 год 00 хв 10 вересня 2018 року.
Слідчий суддя: ОСОБА_1