ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/590/17

27 квітня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, розлученого, на утримані має одну малолітню дитину, військовозобов`язаного, приватний підприємець, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
15.12.2016, близько 22 год. 40 хв., в порушення вимог підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху), керуючи автомобілем Citroen C5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вул. Зелена в с. Тихе Костопільського району Рівненської області, яка освітлюється ліхтарями вуличного освітлення, зі сторони автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів у напрямку вул. Молодіжна, з швидкістю приблизно 10-15 км/год, поблизу ліхтаря вуличного освітлення № 10, в порушення підпункту б) пункту 2.3 і пункту 12.3 Правил дорожнього руху, ОСОБА_5 проявив неуважність до дорожньої обстановки й не врахував її, у момент виникнення небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_7 , який, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у положенні на руках і колінах перетинав проїзну частину справа наліво відносно напрямку руху вказаного транспортного засобу, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки та допустив наїзд на останнього з наступним переїздом через тіло, хоча мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода при своєчасному прийнятті мір до реагування.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження, від яких він помер на місці події, а автомобіль Citroen C5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазнав механічних пошкоджень.

Порушення ОСОБА_5 вимог підпункту б) пункту 2.3 і пункту 12.3 Правил дорожнього руху, що зобов`язують водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся. Крім того пояснив, що із загиблим в нього були гарні відносини, умислу щоб зашкодити йому в нього не було, розкаюється в тому, що непомітив, як загиблий на руках і колінах перетинав проїзну частину, дуже жалкує про те, що сталося. Відразу вибачився за вчинене у рідних ОСОБА_8 та відшкодував шкоду.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні даного кримінального правопорушення стверджується також дослідженими у судовому засіданні доказами.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_10 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого з приводу дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Тихе, Костопільського району, Рівненської області, внаслідок якої її брату ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження, від яких він помер на місці, не має.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомив, що 15.12.2016 року близько 22 год. він бачив, як водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем Citroen C5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався вул. Зелена в с. Тихе Костопілського району, зі сторони автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів та здійснив наїзд на ОСОБА_8 , який на колінах і руках переповзав проїзну частину, справа наліво відносно напрямку руху.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 показали, що зі слів ОСОБА_11 їм стало відомо, що ОСОБА_5 своїм автомобілем Citroen C5 здійснив наїзд на ОСОБА_7 , який в результаті отриманих травм помер. Підтвердили, що бачили тіло загиблого під автомобілем ОСОБА_5 , який знаходився вже на подвір`ї обвинуваченого.

Крім того, вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами:

- Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.12.2016, яким встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди - проїзна частина вул. Зелена в с. Тихе Костопільського району Рівненської області. Дорога пряма в плані ділянка, горизонтального профілю. На даній ділянці дороги є вуличне освітлення, атмосферних опадів не спостерігалось. Проїзна частина з бруківки, вкрита вкатаним шаром снігу. Ширина прочищеної проїзної частини становить 4,3 м. Права засніжена ділянка у напрямку вул. Молодіжна має ширину 3,2 м. Ліва засніжена ділянка в сторону вул. Молодіжна має ширину 3 м. Дорожня розмітка та дорожні знаки відсутні. Загальна видимість елементів проїзної частини становить більше 100 м. Конкретна видимість перешкоди більше 100 м. Автомобіль Citroen C5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходився на території господарства ОСОБА_15 .

Під час огляду виявлено сліди коліс автомобіля та сліди волочіння, які починаються на проїзній частині і закінчуються під тілом трупа чоловічої статі. Тіло трупа лежало під днищем автомобіля Citroen C5, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

- Схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.12.2016, де зображене місце ДТП, розташування транспортного засобу, трупа, ділянку вкатаного снігу, слідів тертя та волочіння.

- Протоколом огляду речей від 16.12.2016, в ході якого були вилучені у приміщенні моргу КЗ «Костопільська ЦРЛ» одяг і взуття ОСОБА_7

- Висновком судово-медичної експертизи № 211 від 20.01.2017, що при судово-медичному досліджені трупа ОСОБА_7 масивність тілесних ушкоджень, локалізація їх на різних та протилежних поверхнях тіла, в сукупності дають підстави вважати, що в даному випадку мала місце транспортна травма. Смерть ОСОБА_7 настала від закритої тупої травми грудей та живота з ушкодженнями внутрішніх органів. Між спричиненням потерпілому тілесних ушкоджень і настанням його смерті існує причинно-наслідковий зв`язок. Незадовго до настання смерті ОСОБА_7 у значній кількості вживав алкогольні напої. При судово-токсикологічній експертизі у крові трупа виявлено етилового спирту в кількості 4,37% (проміле).

- Висновком експерта №14-мк від 02.02.2017, яким встановлено що слідів ковзання на ходових поверхнях підошв пари черевиків ОСОБА_7 не виявлено.

- Висновком судової медико-криміналістичної експертизи №13-мк, яким встановлено, що на одягу, а саме куртці та штанях ОСОБА_7 виявлені розриви, пошкодження тканини. Дані пошкодження характерні для виникнення під час ДТП.

- Висновком експерта №3.1.-4/17 від 06.02.2017 у якому зазначається, що автомобіль Citroen C5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , своєю передньою частиною (передній бампер) та нижньою (підкрилок переднього правового колеса) частинами, контактував з перешкодою (перешкодами), що мають висоту близько 30 см від опорної поверхні. Утворення пошкоджень можливе коли пішохід, у момент наїзду знаходився в лежачому положенні. Наїзд автомобіль Citroen C5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_7 , відбувся на відстані 3,1-3,8 м від правого (відносно руху зі сторони автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів в напрямку вул. Молодіжна) краю проїзної частини вул. Зелена с. Тихе Костопільського району Рівненської області, та на відстані близько 31 м від електроопори № 10.

- Висновком експертизи технічного стану автомобіля №3.1-5/17 від 10.01.2017 р. встановлено, що автомобіль Citroen C5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться у технічно справному стані.

- Висновком інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП №3.1.-97/17 від 20.02.2017, яким встановлено, що водій автомобіля Citroen C5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 в момент виникнення небезпеки для руху мав технічну можливість запобігти даній ДТП шляхом своєчасного застосування гальмування із зупинкою транспортного засобу до місця наїзду на пішохода ОСОБА_7 .

Порушення ОСОБА_5 вимог підпункту б) пункту 2.3 і пункту 12.3 Правил дорожнього руху, що зобов`язують водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_16 підтвердив висновки проведеної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 та допитаний експерт ОСОБА_17 також підтримав висновок судової інженерно-транспортної експертизи.

Досліджені в судовому засіданні висновки експертиз, суд оцінює як достовірні, науково-обгрунтовані, та сумнівів в їх правильності у суда не викликають .

Також судом були досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення в підтвердження винуватості ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні: Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №72, складений 16.12.2016 року лікарем Костопільської ЦРЛ та Висновок експерта №195 судово-медичної експертизи від 27.02.2017 року.

Оцінючи надані стороною обвинувачення дані докази, які ніби вказують на стан алкогольного сп"яніння обвинуваченого, суд враховує наступне .

Як визначив Європейський суд з прав людини (справа Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04), суд при оціненні доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумними сумнівом» і «така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

У вирішенні питання про справедливий судовий розгляд Європейський суд з прав людини, застосовує концепцію «плодів отруєного дерева», тобто оцінку допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. Тим не менше Європейський суд виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто, якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то і отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними, прикладом чого є Постанова Європейського суду з прав людини у справі «Хан проти Сполученого Королівства».

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно роз`ясень, що містяться в п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» слід мати на увазі, що згідно зі ст. 62 Конституції обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також доказах, одержаних незаконним шляхом.

Також згідно з Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року (справа №1-31/2011): «Визнання допустимими і використовуватися як доказ в кримінальній справі можуть бути тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства …».

Відповідно до ч.1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Так, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 передбачено чіткий порядок проведення огляду осіб на стан сп"яніння в закладах охорони здоров"я і оформлення його результатів. Зокрема, Інстукцією встановлено, що метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп"яніння спеціальною вимірювальною технікою або обладнанням. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп"яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Так, з акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений лікарем Костопільської ЦРЛ відносно ОСОБА_5 , на підставі якого було видано висновок щодо результатів медичного огляду від 16.12.2016 року, вбачається, що такий огляд проводився за допомогою "Алконт 01-СУ", на використання якого були відсутні відповідні Сертифікат відповідності та Свідоцтво про повірку, що підтверджено листом адміністрації Костопільської ЦРЛ від 13.04.2018 р. №803/01-14/18 та доданими відповідними копіями.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що показники такого "Алконт 01-СУ" не можуть вважатися допустимими доказами.

Оскільки, відповідно до ч.5 ст.101 КПК України висновок експерта не може грунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими, то висновок експерта №195 судово-медичної експертизи від 27.02.2017 року, яка проведена на підставі дослідження копії Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №72 від 16.12.2016 року, не може бути належним та допустимим доказом.

Враховуючи вище викладене, надані стороною обвинувачення докази: Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №72, складений 16.12.2016 року лікарем Костопільської ЦРЛ та Висновок експерта №195 судово-медичної експертизи від 27.02.2017 року, суд визнає недопустимими. І відповідно - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, слід виключити із обвинувачення, як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Суд вважає, що наведеними доказами, вина обвинуваченого ОСОБА_5 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані та підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даними про винну особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше несудимий, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, має сім`ю, яку сам повністю утримує, виховує і утримує одну малолітню дитину.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченого, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини та наслідки його вчинення, особу підсудного, характеризуючі його дані та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Враховуючи вищевказане, особу підсудного, який щиро розкаявся у вчиненому та запевнив суд, що він усвідомив свою вину у вчиненому, його особисте ставлення до вчиненого, та обставини, що пом`якшують покарання і за міркуванням суду істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди, вперше притягується до кримінальної відповідальності, умислу у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, у обвинуваченого не було, характеризується як порядний, вічливий, як особистість з високими моральними, духовними принципами та цінностями, а також наявність на утриманні малолітньої дитини, суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудного без позбавлення його волі, вважає за вірне застосувати до підсудного положення ст.75 КК України прийнявши рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, суд вважає необхідним покласти на ОСОБА_5 обов`язки у відповідності до пунктів 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Відповідно до п. п. д, е ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов"язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.

Згідно ст.1 п.в Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року звільненню від відбування покарання підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, відповідно до ст.12 КК України.

Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі.

Обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання щодо застосування відносно нього Закону України "Про амністію у 2016 році" та окрім того подав до суду письмове клопотання в якому просить суд застосувати до нього амністію .

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 на день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року має малолітню дитину, якій не виповнилось 18 років - ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане 19 вересня 2008 року, окрім того злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, є тяжким злочином, вчиненим з необережності, а тому підпадає під дію ст. 1 п. "в" Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року.

Враховуючи заявлене клопотання обвинуваченого та всі обставини справи, суд вважає за необхідне застосувати щодо обвинуваченого положення цього Закону.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, а саме, витрати, пов`язані із залученням експертів в загальному розмірі 3828,48 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Арешт майна, накладений згідно ухвали Рівненського міського суду від 20.12.2016 р., підлягає скасуванню відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 87, 100, 101, 124, 174, 368, 374 КПК України, ст. ст. 65, 66, 67, 75, 76, ч.2 ст.286 КК України, суд
ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до пп. 1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи .

Застосувати до ОСОБА_5 ст.1 п. "в" ЗУ "Про амністію у 2016 році" та звільнити від відбування основного та додаткового покарання.

Скасувати арешт на автомобіль марки "СITROEN С5" реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20.12. 2016 року.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в загальній сумі 3828,48 (три тисячі вісімсот двадцять вісім) грн. 48 к. покласти на обвинуваченого та стягнути в дохід держави.

Після набрання вироком суду законної сили речові докази:

- штани (криміналістичний пакет №1664494), куртку (криміналістичний пакет №1664495), взуття (криміналістичний пакет №1664496) з трупа ОСОБА_7 , які зберігаються у кімнаті речових доказів СУ ГУ НП в Рівненській області - знищити.

- автомобіль марки "СITROEN С5" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігався у Костопільському ВП ГУНП в Рівненській області - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1