Номер провадження 1-кп/754/987/18
Вирок
Іменем України

26 вересня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002270 від 07.03.2014 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, працюючого старшим солдатом-навідником у військовій частині НОМЕР_1 , без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,
за участю сторони захисту: - обвинуваченого ОСОБА_3 ,
за участю потерпілого: - ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 06.03.2014 року приблизно о 22 години 06 хвилин, керуючи технічносправним автомобілем марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по пр. Маяковского в м. Києві зі сторони вулиці Драйзера в напрямку вулиці Сабурова, в порушення вимог п. 1.3, п. 2.3.6, п. 18.1 Правил дорожнього руху України не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, своєчасно не відреагував відповідним чином на її зміну, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи не зменшив швидкість, а в разі потреби не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода та небезпека, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .
Після наїзду на пішохода ОСОБА_5 водій ОСОБА_3 , в порушення вимог п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб не зупинив, місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди залишив.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми: рани на підборідді та лівій лицьовій частині, розмірами (0,5x1х2(см), глибиною до (1см)); крововиливи у лівій тьмяній ділянці кіркової локалізації (діаметром 0,2-0,5(см)); кров у задніх рогах великих шлуночків (більше зліва); закритої травми грудної клітини та живота: 2-бічний пневмоторакс; осадження в області крила правої здухвинної кістки; переломи лонної та сідничної кісток (зі зміщенням уламків); розлогі крововиливи заочеревно та у ділянці тазу, у корені брижі, у ділянці фланків живота, що поширюються до діафрагми з обох сторін; множинні крововиливи брижі тонкої та товстої кишки; розрив нижнього полюсу селезінки (2,5x1 (см)); розрив серозної оболонки (Зх2,5(см)) у ділянці кутів товстої кишки; яка супроводжується внутрішнє черевною кровотечею, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.
Крім того, потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми правого плеча: перелом нижньої третини діафізу правої плечової кістки (зі зміщенням уламків); закритої травми лівої гомілки: скалковий перелом середньої третини діафізу лівої великогомілкової кістки (зі зміщенням уламків), що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.
Під час руху водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.1.3, п.2.3.6, п.2.10.а, п. 18.1 Правил дорожнього руху України.
Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 2.3.6 Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.
Згідно п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди.
Відповідно до п. 18.1 Правил дорожнього руху України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Порушення обвинуваченим ОСОБА_3 вимог п. 1.3, п. 2.3.6, п. 2.10 (а), п.18.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та отриманням потерпілим ОСОБА_5 тяжкого тілесного ушкодження.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини та показав суду, що 06 березня 2014 року, пізно вечором приблизно о 10-11 годині, він їхав із Майдану додому, не пропустив пішохода, не помітив його, та збив пішохода, який переходив дорогу на пішохідному переході. Зупинив машину, побачив, що до збитого ним пішохода збігаються люди, злякався, що потрібно буде контактувати з потерпілим та поліцейськими, тому поїхав дальше. Потім машину покинув. Розкаюється в скоєному. На даний час частково відшкодував потерпілому завдану шкоду у розмірі 5000 грн.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, та визнає його винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи, має чисельні нагороди під час проходження військової служби та нагороджений відзнакою Президента України за участь у Антитерористичній операції, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Крім того, суд враховує обставину, що пом`якшує покарання, тобто, щире каяття обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке виразилося у здійсненні ОСОБА_3 дій по частковому відшкодуванні потерпілому завданої шкоди у розмірі 5000 грн., проти чого не заперечує і потерпілий ОСОБА_5 , а також намір обвинуваченого в подальшому добровільно продовжувати відшкодовувати завдану шкоду. При цьому суд враховує думку потерпілого, який зазначив, що ОСОБА_3 дійсно частково відшкодував йому завдану шкоду та сплатив кошти в розмірі 5.000 грн., та вважає, що призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком буде достатнім для виправлення обвинуваченого та надасть змогу обвинуваченому в-подальшому відшкодовувати заподіяну ним шкоду.
Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливі без ізоляції від суспільства, тому обирає йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати за залучення експерта у кримінальному провадженні (висновок експерта № 196-ат від 07.05.2014 року) у розмірі 1475,76 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази автомобіль марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , який зберігається по вул. Медовій, 3 в м. Києві, а також довіреність ВТО № 315863, яка зберігається при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_3 .

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за залучення експертів у кримінальному провадженні в розмірі 1475,76 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1