Провадження №11-сс/792/382/18 Слідчий суддя в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 липня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 03 липня 2018 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 та продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 серпня 2018 року включно, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівки Хмельницької області, громадянина України, українця, не працюючого, з середньою освітою, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він 08 травня 2018 року близько 17 год. 30 хв. в м. Шепетівці Хмельницької області, переслідуючи умисел з метою збагачення, вступив у злочинну змову із ОСОБА_11 , домовившись про спільне вимагання грошових коштів у місцевого жителя ОСОБА_12 .

Цього ж дня, близько 18:00 години ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , з метою вчинення вимагання, приїхали на автомобілі «Mazda» номерний знак іноземної реєстрації, яким користувався ОСОБА_8 , до будинку потерпілого ОСОБА_12 , що розташований на АДРЕСА_2 .
Надалі ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на вимагання, тобто заволодіння майном потерпілого ОСОБА_12 , шляхом погроз застосування насильства, викликали потерпілого на вулицю та стали висловлювати в нецензурній формі незаконну вимогу передати їм грошові кошти. ОСОБА_12 не погодився виконати вказану незаконну вимогу і почав тікати від ОСОБА_8 та ОСОБА_15 .
При цьому ОСОБА_14 , обурившись діями ОСОБА_12 , вийшовши за умови домовленості з ОСОБА_8 на вчинення вимагання, дістав із автомобіля металевий господарський молоток, яким умисно наніс не менше двох ударів в голову потерпілого ОСОБА_12 .
За вказаним фактом 08 травня 2018 року внесені відомості до ЄРДР за №0000098 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, на момент судового розгляду наявні відповідні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які не зменшились та виправдовують подальше тримання особи під вартою.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя вказав, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, тобто наявності обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення терміну дії попередньої ухвали суду про продовження строку тримання під вартою підозрюваного.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_16 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання про продовження строків тримання підозрюваного під вартою.

Свої вимоги аргументує тим, що прокурором в судовому засіданні не доведено, а слідчим суддею не встановлено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Усі висновки базуються на припущеннях та істотних протиріччях, без урахування доводів захисту та характеризуючих обставин особи підозрюваного.

Зазначає, що підозрюваний визнав вину у вчиненому, активно співпрацює зі слідством, примирився з потерпілими та відшкодував витрати на лікування останнього.

Звертає увагу, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання та місці соціальні зв`язки.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, пояснення підозрюваного та його захисникана підтримку поданої апеляційної скарги з мотивів наведених у ній, думку прокурорів про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та безпідставність доводів апеляційної скарги сторони захисту, перевіривши судове рішення в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, яка підлягає частковому задоволенню в силу наступних підстав.

За роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (з змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року № 10, від 24 жовтня 2008 року № 15) суди при вирішенні питань, пов`язаних із обранням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, мають додержувати вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях, надаючи тлумачення ст.5 Конвенції, послідовно зазначає про необхідність переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від його тривалості.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Аналіз ст.29 Конституції України та ст.ст. 176, 177, 178 КПК України свідчить про те, що право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини, обмеження якого можливо лише у передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Так, в силу ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судове рішення стосовно обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для цього, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин справи.

Вказаних вимог закону, слідчим суддею в повній мірі дотримано не було, як і не було їх дотримано слідчим у поданому клопотанні про продовження дії обраного запобіжного заходу.

Судове рішення про продовження дії обраного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 сформоване загально та містить повторювані шаблонні фрази, суперечності у висновках, які не свідчать про те, що суд здійснював належну оцінку фактів стосовно необхідності продовження дії запобіжного заходу за обставин встановлених у кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя прийшов до безпідставного висновку про те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, в той час коли останньому інкримінується вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, строк покарання якого коливається від трьох до семи років позбавлення волі.

Слідчий суддя, пославшись на обставини, які були підставою для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не врахував того, що з плином часу продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 вимагає більш докладного обґрунтування, існування додаткових підстав, а не лише перерахунок існуючих без аналізу та їх оцінки.

Твердження слідчого у поданому клопотанні та слідчого судді у постановленому рішенні про тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення не є достатніми для продовження особі запобіжного заходу у виді взяття під варту.

Хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (справа «Мамедова проти Росії»(Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року).

Як слідчий суддя в ухвалі, так і слідчий у клопотанні, вказуючи, що запобігти наявним у справі ризикам може лише найбільш суворий запобіжний захід, не проаналізували свої висновки в контексті кримінального провадження та в співставленні з даними про особу підозрюваного, а також не послалися на жодний доказ, який би підтверджував вказані твердження, що розглядається апеляційним судом виключно як припущення.

В порушення положень діючого кримінального процесуального закону та правової позиції, викладеної у п.80 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України», не було розглянуто і можливість застосування (зміни) щодо підозрюваного інших менш суворих (альтеративних) запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, зокрема, домашнього арешту.

В свою чергу, дані про особу підозрюваного, жодним чином не характеризують його з негативної сторони, а вказують на те, що останній має постійне місце проживання, визнав вину у пред`явленій йому підозрі, щиро розкаявся, сприяє в розкритті злочину, відшкодував у повному обсязі завдану шкоду потерпілому, що підтверджується доданою до матеріалів справи заявою останнього, який не має до підозрюваного жодних претензій матеріального чи морального характеру, що в сукупності свідчить на користь зменшення ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .

Підозрюваний раніше не судимий, є особою молодого віку, проживає в цивільному шлюбі, що свідчить про наявність соціальних зав`язків.

Оскільки при апеляційному розгляді справи не встановлено жодного конкретного факту про будь-який тиск зі сторони підозрюваного на свідків чи потерпілого, вжиття підозрюваним заходів, направлених на знищення речових доказів тощо, переховування від органів досудового розслідування чи суду, вчинення інших кримінальних правопорушень та не наведено доказів на підтвердження таких ризиків слідчим і прокурором під час апеляційного розгляду справи, колегія суддів вважає продовження підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою безпідставним.

На переконання апеляційного суду, у даному кримінальному провадженні, з урахуванням вищевикладеного, існує незначний ступінь ризиків з боку підозрюваного перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, однак таким ризикам, може дієво запобігти інший запобіжний захід, який не є виключним за своєю суворістю.

Адекватним та ефективним механізмом у цій справі буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із встановленням заборони цілодобового залишення житла, який зможе забезпечити виконання процесуальних рішень та забезпечить належну поведінку ОСОБА_8 .

Також, з метою забезпечення належного виконання обраного запобіжного заходу, колегія суддів вважає за необхідне застосувати положення ч.5 ст.194 КПК України, поклавши на підозрюваного певні обов`язки.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 194, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Хмельницької області,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 03 липня 2018 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 серпня 2018 року включно, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 із застосуванням електронних засобів контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язок прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою.

Визначити строк дії ухвали до 30 серпня 2018 року включно.

Контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на прокурора.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_8 з під варти в залі суду негайно.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2