УХВАЛА

16.05.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді- ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря- ОСОБА_4
прокурора- ОСОБА_5
захисників - ОСОБА_6
ОСОБА_7
обвинуваченого - ОСОБА_8
потерпілої - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000454 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
-у вчинені злочину, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України,
встановив:

На розгляді в суді перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
До обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Від обвинуваченого ОСОБА_8 надійшло клопотання, про звільнення його з-під варти так як його вина нічим не підтверджується.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою суд виходить з наступного.

За положенням ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобовязаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш мякого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Оскільки строк тримання під вартою ОСОБА_10 та ОСОБА_8 спливає 25.05.2018, судовий розгляд кримінального провадження продовжується, ризики, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених зберігаються і на даний час, ураховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченим злочину, суд не вбачає підстав для зміни їм раніше обраного та продовженого запобіжного заходу на більш мякий. Дані про те, що обвинувачені не можуть утримуватись в умовах слідчого ізолятора у наданих суду матеріалах кримінального провадження відсутні.

З огляду на наведене, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, враховуючи, що мета, підстави, що стали обставиною для обрання та продовження обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_8 запобіжного заходу тримання під вартою є й надалі актуальними, суд приходить до висновку про необхідність продовжити строк застосування запобіжного заходу в межах строку, визначеного законом.

Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176-178, 331 КПК України, суд-

постановив:
У клопотанні обвинуваченого ОСОБА_8 , про звільнення його з-під варти- відмовити.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраний відносно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на 60 днів до 15.07.2018 року включно.
Копію ухвали направити начальнику Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя СуддіОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2