Дата документу Справа № 335/4303/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/575/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/4303/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою з доповненням до неї прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2018 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Білозерка Василівського району Запорізької області, громадянина України, з вищою освітою, який не одружений, працює оперуповноваженим сектора кримінальної поліції Михайлівського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області, має звання лейтенанта поліції, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України,
залишено без задоволення клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони у період з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , строком з 15 травня 2018 року до 10 липня 2018 року включно, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі та доповненні до неї прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без можливості внесення застави, посилаючись на те, що, відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора, слідчий суддя не взяв до уваги вказані у клопотанні доводи щодо наявності передбачених КПК України підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апелянт вважає, що єдиним способом запобігання ризикам, передбаченим п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є повна ізоляція підозрюваного ОСОБА_7 від суспільства, оскільки останній, мешкаючи в одному населеному пункті з потерпілим ОСОБА_9 , використовуючи своє службове становище та досвід роботи в правоохоронних органах, зможе незаконними засобами впливати на потерпілого, а саме спонукати його до дачі неправдивих показів на його користь, що перешкодить встановленню істини під час досудового та судового слідства.

Також, на думку прокурора, застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, унеможливлює забезпечення запобігання знищення, приховування або спотворення ним будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, апелянт вважає, що слідчим суддею в ухвалі не надано належної оцінки тому факту, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги з доповненням до неї, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з доповненням, підозрюваного та захисника із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги з доповненням до неї, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги з урахуванням доповнення до неї, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно зі змістом судового рішення, до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 із клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без можливості внесення застави, мотивуючи свої вимоги наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, ризиків, визначених п.п. 13 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкістю кримінального правопорушення, тяжкістю кримінального правопорушення, даними про особу підозрюваного та неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, слідчий суддя послався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, тяжкість злочину, який інкримінується ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного, на доведеність існування ризиків, передбачених п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та відсутність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також слідчий суддя вважає, що прокурором у клопотанні взагалі не вказано обставин, які б свідчили про неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, домашнього арешту.

Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, прокурор звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою з доповненням до неї, за наслідками розгляду якої колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухані думки прокурора та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

Також слідчим суддею було встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор у клопотанні, окрім ризику можливого ухилення підозрюваного від слідства, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не було надано достатніх доказів тих обставин, які свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, з чим погоджується й колегія суддів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням зазначених вимог кримінального процесуального закону, наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, ризиків, передбачених п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні прокурора та встановлені слідчим суддею, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваного, який має зареєстроване місце проживання у Запорізькій області, по якому характеризується позитивно; не одружений, на утриманні дітей та непрацездатних осіб не має; є особою працездатного віку, працює оперуповноваженим сектора кримінальної поліції Михайлівського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області, має звання старшого лейтенанта поліції, проте на даний час відсторонений від виконання службових обов`язків наказом ГУНП в Запорізькій області, позитивно характеризується за місцем проходження служби; на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; в якості підозрюваного не затримувався, отримує виклики слідчого та прокурора, добровільно та без примусу з`явився до суду для розгляду даного клопотання, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, який, на думку колегії суддів, зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, для забезпечення в даному кримінальному провадженні належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , слідчий суддя поклав на нього низку обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Судова колегія враховує також і фактичну поведінку підозрюваного після застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 , відносно якого 15.05.2018 року було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, самостійно за викликом апеляційного суду з`явився до судового засідання з розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу без застосування застави.

З огляду на зазначене, судова колегія вважає, що фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги, свідчить про те, що заявлений в клопотанні прокурора ризик переховування є мінімальним.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 , мешкаючи в одному населеному пункті з потерпілим ОСОБА_9 , використовуючи своє службове становище та досвід роботи в правоохоронних органах, зможе незаконними засобами впливати на потерпілого, а також на те, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, унеможливлює забезпечення запобігання знищення, приховування або спотворення ним будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на думку колегії суддів, є неспроможними, оскільки ОСОБА_7 на підставі наказу ГУНП в Запорізькій області був відсторонений від виконання службових обов`язків, а ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2018 року відсторонений від посади оперуповноваженого СКП Михайлівського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області до 10.07.2018 року включно, та, крім того, покладений при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби обов`язок заборони спілкування з потерпілими та свідками, є достатнім для запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України.
Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на що посилається в апеляційній скарзі прокурор, як на підставу для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак, не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Виходячи з викладеного, на думку колегії суддів, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, повною мірою забезпечить запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги прокурора.

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Проте, зі вступної частини оскаржуваної ухвали від 15.05.2018 року вбачається, що місцем проживання ОСОБА_7 зазначена адреса: АДРЕСА_2 , при цьому, в резолютивній частині цієї самої ухвали слідчим суддею вказано, що до ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони у період з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 .
Як було встановлено в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, місцем проживання ОСОБА_7 дійсно є адреса: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим, допущена в резолютивній частині ухвали описка в адресі місця проживання ОСОБА_7 , яке підозрюваному заборонено залишати, підлягає виправленню слідчим суддею суду першої інстанції в порядку ст. 379 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу з доповненням до неї прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2018 року, якою щодо ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони у період з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , строком з 15 травня 2018 року до 10 липня 2018 року включно, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

У порядку ст. 379 КПК України слідчому судді суду першої інстанції необхідно вирішити питання щодо виправлення описки, допущеної в адресі місця проживання ОСОБА_7 , яке підозрюваному заборонено залишати.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: