Справа № 473/3343/18
Номер провадження 1-в/473/260/2018

УХВАЛА
іменем України

"19" вересня 2018 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську заяву засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Свердлове Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого 23 квітня 2010 року Апеляційним судом Одеської області за ч.3 ст.185, п.12 ч.2 ст.115, ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі, постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 лютого 2016 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано в строк відбування покарання строк утримування під вартою в установах попереднього ув`язнення з 05 листопада 2009 року по 28 вересня 2010 року, який відбуває строк основного покарання в державній установі «Вознесенська ВК №72»

про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання в порядку статті 81 КК України

Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_4

представник Державної установи «Вознесенська ВК №72» - ОСОБА_5 ,

засуджений - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
Вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 23 квітня 2010 року ОСОБА_3 був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185, п.12 ч.2 ст.115 КК України, із застосуванням ст.70 КК України, до 13 років позбавлення волі /справа №1/24/10/.

03 лютого 2016 року постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області /справа №473/208/16-к/ на підставі ч.5 ст.72 КК України, засудженому ОСОБА_3 зараховано в строк відбування покарання строк його утримування під вартою в установах попереднього ув`язнення з 05 листопада 2009 року по 28 вересня 2010 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 05 листопада 2006 року. Кінець строку: 12 грудня 2021 року.

В вересні 2018 року засуджений ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просив звільнити його умовно достроково від відбування основного покарання в порядку статті 81 КК України, яку підтримав в судовому засіданні

Представник Державної установи «Вознесенська ВК №72» ОСОБА_5 в судовому засіданні вважав, що заява засудженого підлягає задоволенню.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_3 та вважав, що засуджений ОСОБА_3 довів своє виправлення.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 19 листопада 2009 року. Під час тримання у СІЗО №21 міста Одеса вимог режиму утримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав. З 05 січня 2011 року відбуває покарання у Вознесенській ВК №72 у Миколаївській області. За період відбування покарання характеризується позитивно: має 15 заохочень, стягнень не має. За постановою начальника Вознесенської виправної колонії № 72 від 23 березня 2016 року в порядку заохочення був переведений для подальшого відбування покарання до дільниці соціальної реабілітації при Вознесенській виправній колонії № 72. Працевлаштований до продовольчого складу установи. До виконання своїх обов`язків постійно відноситься з відповідальністю, поставлені завдання виконує у повному обсязі та у визначені строки. За період відбування покарання на дільниці соціальної реабілітації характеризується позитивно. Має 24 заохочення, стягнень не має.
15 серпня 2017 року засуджений ОСОБА_3 розглядався на комісії відповідно до статті 82 КК України у вигляді обмеження волі. Рішенням комісії було відмовлено за власної заяви засудженого. Після розгляду комісією у порядку статті 82 КК України засуджений мав 4 заохочення, стягнень не мав.
Загалом за весь період відбування покарання засуджений ОСОБА_3 має 29 заохочень, стягнень не має.
У відношенні до представників адміністрації ввічливий засуджений ОСОБА_3 та коректний, завжди та вчасно виконує їх законі вимоги. Поводить себе спокійно, чемний, доброзичливий. Має адекватну самооцінку. Під час проведення індивідуальних бесід відвертий, розсудливий. Має почуття гідності. На зауваження реагує спокійно, завжди приймає виважені рішення. Завжди приймає активну участь у поліпшенні комунально - побутових умов у відділенні та проведенні ремонтних робіт у гуртожитку дільниці. Порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці не допускає. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний нагляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень освіти та необхідних навичок. Приймає активну участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі «Фізкультура та спорт». Входить до числа засуджених, які мають позитивну спрямованість. Позову за виконавчими листами та аліментів за особовою справою не має. Підтримує зв`язок з дружиною та малолітньою донькою шляхом надання побачень, отримує від рідних посилки та передачі. Постійно дотримується правил особистої гігієни, стежить за своїм зовнішнім виглядом, охайний, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у порядку. За характером - спокійний, врівноважений, товариський. У вільний від роботи час читає книжки, дивиться новини, цікавиться політичною ситуацією в країні. У скоєному злочині розкаюється. Усвідомив тяжкість та суспільну небезпеку скоєного злочину. Повністю визнає себе винним у скоєному. Вирок суду та призначене покарання вважає справедливим. Прагне сумлінним ставленням до праці та поведінкою спокутувати свою провину.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно - дострокове звільнення від відбування основного покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Задовольняючи клопотання засудженого ОСОБА_3 , суд крім того виходить з вимог ст.6 КВКУ.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВКУ, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до ч.2 ст.6 КВКУ - ресоціалізація це свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Відповідно до ч.3 ст.6 КВКУ основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

В судовому засіданні судом встановлений процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого ОСОБА_3 , які на думку суду створюють у засудженого готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Засуджений ОСОБА_3 відбув більше частини призначеного судом основного покарання.

Наявність даних обставин у сукупності, приводять суд до переконання про наявність правових підстав для застосування ст.81 КК України, тому клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання в порядку ст.81 КК України, підлягає задоволенню, так як сумлінним відношенням до праці та зразковою поведінкою засуджений ОСОБА_3 довів своє виправлення.

Керуючись ст.81 КК України, та п.2 ч.1 ст.537 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця села Свердлове Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого 23 квітня 2010 року Апеляційним судом Одеської області за ч.3 ст.185, п.12 ч.2 ст.115, ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі, постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 лютого 2016 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано в строк відбування покарання строк утримування під вартою в установах попереднього ув`язнення з 05 листопада 2009 року по 28 вересня 2010 року, який відбуває строк основного покарання в державній установі «Вознесенська ВК №72», - від подальшого відбування основного покарання звільнити умовно-достроково на 03 /три/ роки 02 /два/ місяці 23 / двадцять три/ дні невідбутого строку основного покарання, зарахувавши в строк відбування основного покарання тримання його під вартою з 19 вересня 2018 року.

Апеляції на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду учасники процесу у встановленому законом порядку можуть подати до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 7 /семи/ днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1