Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/8346/18
Провадження №1-кп/523/824/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2018 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

у присутності потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси об`єднані кримінальні провадження за №0001895 від 23.04.2018р., №0002289 від 16.05.2018р., за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, середньої освіти, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, за змістом обвинувального акту раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 30.10.2014 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 20.02.2018 року за відбуттям покарання.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186 ч.2, 395 КК України, -

Встановив:

23.04.2018 року приблизно о 10:00 годині, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку №37, розташованому по вул. 10 Лінія в м. Одесі, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, діючи навмисно з корисливих міркувань, підійшовши до раніше незнайомої йому ОСОБА_6 , шляхом ривку заволодів золотим ланцюжком плетіння «біссмарк» вагою 8 грамів вартістю 3000 гривень та золотим хрестиком з візерунком вагою 2,5 грам вартістю 2500 гривень, які знаходилися на шиї потерпілої, після чого з місця скоєння злочину втік, тим самим своїми діями спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 5500 гривень.

Крім того, 24.04.2018 року приблизно о 8:05 годині, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку №161, розташованому по вул. Курській в м. Одесі, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, діючи навмисно з корисливих міркувань, підійшовши ззаду до раніше незнайомої йому ОСОБА_8 , зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок плетіння «якірне» вагою 12 грамів вартістю 10000 гривень із золотим хрестиком з розп`яттям вагою 3,5 грам вартістю 2000 гривень, після чого з місця скоєння злочину втік, тим самим своїми діями спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 12000 гривень.

Крім того, 29.12.2017 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_7 , який відбув покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі відповідно до п. «б» ст.3, ст.ст. 5, 9, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» був встановлений адміністративний нагляд строком на 24 місяці з покладеними на нього обмеженнями та обов`язками, а саме постійно знаходитись щоденно з 22:00 до 6:00 години ранку наступної доби за встановленим місцем мешкання, з`являтися для реєстрації до територіального відділку поліції ГУНПУ в Одеській області за місцем проживання чотири рази на місяць, заборонити відвідування торгові точки, де здійснюється реалізація алкогольних напоїв на розлив.

6.03.2018 року, будучи поставленим на облік, як раніше судима особа, та попередженим про кримінальну відповідальність за порушення вимог адміністративного нагляду, ОСОБА_7 в період дії застосованих до нього обмежень порушував встановлені відносно нього правила, а саме 24.04.2018 року припинив з`являтися на реєстрацію до Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області та з 5.05.2018 року умисно самовільно залишив місце свого проживання квартиру АДРЕСА_3 , не повідомив відповідні органи про зміну місця мешкання та виїзд за межі району, тим самим ухилившись від покладених на нього ухвалою суду обов`язків.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні, та пояснив, що дійсно у вказаний в обвинувальному акті період часу, у квітні 2018 року проходив по вул. 10 Лінія у м. Одесі, назустріч йому йшла незнайома жінка, порівнявшись з нею, зірвав з її шиї золотий ланцюжок з хрестиком, після чого став тікати, його наздогнали, він повернув викрадене майно. На наступний день, знаходячись на вул. Курській у м. Одесі, звернув увагу на жінку, підійшовши до неї ззаду, зірвав з її шиї золотий ланцюжок, та втік в сторону вул. Марсельської.

Також пояснив, що дійсно, коли він звільнився з місця позбавлення волі відносно нього був встановлений адміністративний нагляд та повідомлено про покладені на нього обмеження та обов`язки. За адресою АДРЕСА_2 він проживав разом з дядьком, який є співвласником квартири, який створив не сприятливі умови, що він вимушений був залишити місце свого проживання та поїхати до бабці у Миколаївську область, не повідомив про це дільничного. Не заперечує той факт, що порушив встановлений відносно нього адміністративний нагляд. Вину визнав в повному обсязі, висловлюючи при цьому щире каяття.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердила обставини скоєного кримінального правопорушення, також вказавши, що викрадене майно їй повернуте, будь-яких претензій до обвинуваченого не має, поклавши вирішення питання щодо міри покарання обвинуваченому на розсуд суд.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, у скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186 ч.2, 395 КК України, обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілих, свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєних кримінальних правопорушень, в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_7 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_7 своїми діями скоїв умисні кримінальні правопорушення передбачені ст.ст.186 ч.2, 395 КК України та його дії правильно кваліфіковані досудовим слідством за ознаками:

- ст.186 ч.2 КК України: відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, вчинений повторно;

- ст.395 КК України: самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд при звільненні з місць позбавлення волі та його вина доведена в повному обсязі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та непогашену судимість, офіційно не працевлаштований, негативне відношення до скоєного діяння, відсутність матеріальних збитків у зв`язку з поверненням викраденого майна.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст.66 КК України, суд відносить його щире каяття, повне визнання своєї провини.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучались речові докази, а саме золотий ланцюжок з хрестиком, які передані потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку.

Залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_8 в ході досудового розслідування та під час судового провадження не пред`являвся. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілій положення ст.128 ч.7 КПК України відповідно до яких особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Матеріали кримінальних проваджень №0001895 від 23.04.2018р., №0002289 від 16.05.2018р. до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає їх місце зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Таким чином, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_7 суд, оцінюючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, мотивацію злочинів, суспільну небезпечність, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину визнав повністю, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, скоїв нове корисне кримінальне правопорушення, маючи не зняту та непогашену судимість, спосіб його життя, те, що він не працевлаштований, не має джерел доходів, особисте ставлення до скоєного, відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого, вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що відносно ОСОБА_7 під час досудового слідства був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали суду припиняє свою дію 9.08.2018р., у зв`язку з чим суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити не змінним.

На підставі викладеного, керуючись ст.72 КК України, ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186 ч.2, 395 КК України, призначив йому покарання:

- за ст. 186 ч.2 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;

- за ст. 395 КК України у вигляді арешту строком на один місяць.

На підставі ст.70 КК України при сукупності злочинів призначити ОСОБА_7 остаточне покарання, шляхом повного складання призначених покарань у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили, залишити не змінною - тримання під вартою у ОУВП-21 УДПтСУ в Одеської області.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 11.06.2018 року (відповідно до протоколу затримання особи від 11.06.2018р., (ухвала Суворовського районного суду м. Одеси про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 12.06.2018р.)

Речові докази - золотий ланцюжок з золотим хрестиком, який повернутий потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку, вважати повернутими за належністю.

Матеріали кримінального провадження за №0001895 від 23.04.2018р., №0002289 від 16.05.2018р. зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

СУДДЯ: