Справа № 127/7415/17
Провадження №11-кп/772/610/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.03.2018 року у кримінальному провадженні № 000638 від 27.02.2017 року по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комунарівка Калинівського району Вінницької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно непрацюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 16.07.2001 року Калинівським районним судом Вінницької області за ст. 140 ч. 2 КК України (ред. 1960р.) до 1 року позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;
- 16.12.2003 року Калинівським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
- 06.04.2006 року Калинівським районним судом Вінницької області за ст. ст. 186, ч. 2, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. 24.01.2008 року постановою Староміського районного суду м. Вінниці невідбуту частину покарання замінено на 1 рік 11 місяців 29 днів обмеження волі. Постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 08.10.2008 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 15 днів;
- 21.12.2012 року Вінницьким міським судом Вінницької області засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення полі на строк 4 роки 3 місяці, згідно до ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України України
за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.03.2018 року скасувати у зв`язку з м`якістю призначеного покарання, що не відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 6 місяців арешту.

В решті вирок залишити без змін.
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.03.2018 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
У відповідності до п. п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави Україна 297 гривень у відшкодування вартості проведення судово-товарознавчої експертизи № 1312/17-21 від 23.03.2017 року .
Вирішено долю речових доказів.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
26.02.2017 близько 21:00 години, перебуваючи біля магазину «Кіоск на зупинці», що по вулиці Немирівське шосе, тролейбусна зупинка «вулиця Чехова» у місті Вінниці, умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, викрав металевий стіл з написом «Coca - Cola». З місця вчинення злочину втік, викраденим розпорядився на власний розсуд. Згідно висновку експерта № 1312/17-21 від 23.03.2017, ринкова вартість металевого столу круглої форми з брендовим написом «Coca Cola» з урахуванням зносу станом на момент проведення експертизи, складає: 720,00 грн. Своїми діями ОСОБА_7 завдав матеріального збитку потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 720,00 грн.
Вимоги апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 мотивовано тим, що вирок підлягає скасуванню на підставі ч.2 ст.409, 414 КПК України через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, поскільки поза увагою суду залишилося те, що позитивна характеристика, відсутність наркологічних захворювань, не перебування у лікаря психіатра, жодним чином не знижують суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та його тяжкості.

При призначенні покарання судом, в порушення вимог ст. 414 КПК України дано неправильну оцінку особі обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема не враховано те, що він неодноразово засуджувався за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів, скоїв злочин середньої тяжкості повторно.

Таким чином, судом першої інстанції при ухваленні вироку було призначено покарання, яке є невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого та за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість, що відповідно до ч.2 ст. 409, ст. 414 КПК України є підставою для скасування вироку

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, просив задоволити, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , пояснив, що розкаюється у вчиненому, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції, вважає, що апеляційна скарга прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 не оспорюється.

Кримінальне провадження розглянуто відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК .

За змістом ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання суд першої інстанції в дотримання вимог ст. 65 КК України, керуючись роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом першої інстанції при визначені виду та міри покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а саме те, що ОСОБА_7 являється особою раніше судимою, посередньо характеризується за місцем проживання та реєстрації, на диспансерному наркологічному обліку та обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває. Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд вважає, щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди, обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд вважає рецидив злочину.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону (частиною статті) України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Доводи апеляційної скарги прокурора, що поза увагою суду залишилося те, що позитивна характеристика, відсутність наркологічних захворювань, не перебування на обліку у лікаря-психіатра, жодним чином не знижують суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та його тяжкості є належним чином необгрунтованими.
Судом першої інстанції вірно оцінено ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, прийнято до уваги те, що ОСОБА_7 притягався раніше до кримінальної відповідальності, ставлення ОСОБА_7 , який вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі, до вчиненого злочину, те, що він щиро розкаявся, шкоду відшкодував.
Перевіривши всі обставини, які мають значення при призначенні покарання, суд першої інстанції, додержуючись принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання визначив покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, належним чином умотивувавши своє рішення щодо доцільності застосування ст.75 КК України та поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.40) АДРЕСА_3 , а також за місцем проживання в селі Бережани Калинівського району Вінницької області (а.с.45).

На думку суду апеляційної інстанції покарання визначене судом першої інстанції відповідає вимогам ст.50 КК України, ст. 65 КК України, є достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого ОСОБА_10 внаслідок м`якості є безпідставними.

За таких обставин, підстави, передбачені п.4 ч.1, ч.2 ст. 409 КПК України для скасування вироку суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 404, 405,407, 419 КПК України суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 .

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.03.2018 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду.

На підставі ч.4 ст. 532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з дня проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Згідно з оригіналом:
Суддя: