Провадження №11-кп/772/276/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області

у складі :

головуючого:судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем - ОСОБА_5

з участю

прокурора - ОСОБА_6

засудженого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2017 року, якою останньому відмовлено у задоволенні заяви про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме переведенням на дільницю соціальної реабілітації, -

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме переведенням на дільницю соціальної реабілітації.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2017 року ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні заяви про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме переведенням на дільницю соціальної реабілітації.

Своє рішення суд мотивував тим, що суд не наділений компетенцією вирішувати питання про зміну умов тримання засуджених в межах однієї колонії.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить задовольнити його заяву, оскільки він на даний час перебуває у Вінницькій тюрмі №1, де відсутні будь-які льготи щодо застосування ст. 82 КК України за відбутим строком покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити; думку прокурора, який вважає ухвалу суду законною і обґрунтованою, і просив залишити її без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги ,суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

До питань про будь-які сумніви і протиріччя, які виникають при виконанні вироку, відносяться: а) про уточнення посади чи виду діяльності, якщо при призначенні покарання (основного або додаткового) у вигляді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю допущено неточні, неконкретні формулювання; б) про усунення суперечностей і неточностей при написанні прізвища, імені, по батькові чи інших біографічних даних засудженого; в) про усунення описок та арифметичних помилок, коли вони очевидні і виправлення їх не стосується суті вироку і не тягне погіршення становища засудженого тощо.

Із вказаних положень закону вбачається, що питання зміни умов та порядку відбування покарання шляхом переведення особи на дільницю соціальної реабілітації у межах однієї виправної колонії, на вирішенні якого наполягає засуджений, не належить до компетенції суду.

Відповідно до ст. 86 КВК України, вид колонії, в якій засуджені до позбавлення волі відбувають покарання, визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 100 КВК України зміна умов тримання засудженого в межах однієї колонії здійснюється за клопотанням начальника відділення соціально-психологічної служби постановою начальника колонії, погодженою із спостережною комісією.

Відповідно до ст. ст. 537, 539 КПК України вбачається, що до переліку питань, які вирішуються судом під час виконання вироку та питань, які пов`язані з виконанням вироку, вирішення питання про переведення засуджених на дільницю соціальної реабілітації виправної колонії до іншого не входить, а тому суд першої інстанції вірно відмовив ОСОБА_7 у задоволенні заяви, так як вирішення питання відповідно до ст. ст. 537, 539 КПК України не відноситься до компетенції суду.

Колегія суддів звертає увагу, що доводи апелянта, що суд, залишивши його заяву без задоволення, чим порушив його право на льготу, не ґрунтуються на законі.

Крім того, прийняте судом рішення не позбавляє засудженого ОСОБА_7 можливості оскаржити дії службової особи, рішення якої, на його думку, впливають на реалізацію його прав та законних інтересів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2017 року, про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме переведенням на дільницю соціальної реабілітації - залишити без змін.

На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду, а засудженим - з моменту отримання копії рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4