03.09.2018
У Х В А Л А
03 вересня 2018 року
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про накладення арешту, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна.
Згідно з клопотання, слідчий суддя ОСОБА_3 прийняв Ухвалу від 17.02.2015 року про арешт нерухомого майна, а саме 438/1000 спільної часткової власності кв. АДРЕСА_1 , яка , на думку заявника, помилково та незаконно скасовано Ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 від 26 вересня 2017 року.
Згідно з цим ОСОБА_2 просить накласти арешт на вказане вище нерухоме майно, оскільки доcудове слідство триває, а ОСОБА_5 та її родичі мають реальну можлиливіть умисно здійснити відчуження цього нерухомого майна.
Дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, приходжу до висновку, що є доцільним повернути заяву захиснику, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:
1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;
2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
З наведеного вбачається, що потерпілий і його представник є самостійними процесуальними суб`єктами, які можуть виступати стороною кримінального провадження, з боку обвинувачення, виключно у випадках, установлених кримінальним процесуальним кодексом. Отже, виключно у таких випадках потерпілий і його представник користуються правами сторони обвинувачення.
Згідно із положеннями ст. 3 КПК України потерпілий може бути стороною кримінального провадження лише у випадках, передбачених законом.
Згідно з п. 19 ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.
Разом з тим, кримінальне провадження в рамках якого подане вищезазначене клопотання перебуває на стадії досудового розслідування, яке здійснюється слідчим, і потерпілі та їх представник, наразі, стороною кримінального провадження не виступають.
Отже, вони і не мають процесуальних прав ініціювати шляхом подання слідчому судді клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні.
За таких обставин є доцільним повернути заяву захиснику.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 170, 171, 172 КПК України:

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_2 щодо арешту майна - повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: