пр. № 1-кс/759/4033/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2018 року м. Київ Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 розглянувши клопотання старшого слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Київської місцевої прокуратури № 8, ОСОБА_4 , про арешт майна, поданого в кримінальному провадженні №0002951, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2018 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ч. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

до Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника ОСОБА_6 розглянувши клопотання старшого слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, ОСОБА_3 , про арешт майна, поданого в кримінальному провадженні №0002951, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2018 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ч. 185 КК України, в якому слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події 11.09.2018 за адресою м. Київ, вул. Ірпінська, 76: принтери «Куосera» 5 FS-6530MFP s|n VIL6407204, s|n VIE6807810, s|n VIE6807811, s|n VIE6807855.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 23.30 год. 03.04.2017 по 08.00 год. 04.04.2017 невстановлена особа, перебуваючи на автостоянці «Тир» за адресою м. Київ, пр. Ак. Палладіна, 23-А, таємно викрала вантаж з автомобіля «МАН» д.н.з. НОМЕР_1 та з причепу д.н.з. НОМЕР_2 , спричинивши матеріальну шкоду.

В якості свідка був допитаний ОСОБА_7 , який пояснив, що він працює на посаді водія на підприємстві ТОВ «Інтертрансгруп» протягом 13 років, керуючи автомобілем «Ман». Товариство займається перевезенням різного вантажу по Україні та Європейських країн. 29.03.2017 року він завантажив «Ман» оргтехнікою у Німеччині. Після чого направився в місто Київ за адресою вул. Малинська, 20 на митницю, для розмитнення вантажу. 03.04.2017 року 0 06.00 він заїхав на митницю вул. Малинська, 20 де розмитнював товар. Після розмитнення поїхав на стоянку за адресою АДРЕСА_1 так, як розвантаження повинне було бути 04.04.2017 року. Припаркувавши автомобіль на автостоянці він разом з напарником ліг відпочивати. 04.04.2017 року о 09.00 вони поїхали на розвантаження за адресою АДРЕСА_2 . Коли вони приїхали то виявили пошкоджені пломби, коли відчинили причеп то виявили відсутність товару.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що було викрадено принтери "Куосera» 5 FS-6530MFP (s|n VIL6407204 s|n VIE6407205 s|n VIE6807810 s|n VIE6807811 s|n VIE6807855) та косметику виробництва Німеччина.

11.09.2018 року о 15.15 год. слідчим СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві проведено огляд місця події за адресою м. Київ, вул. Ірпінська, 76 з автомобіля «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_3 за згодою особи, яка управляла ним, та виявлено і вилучено: принтер «Куосera» s|n VIL6407204, s|n VIE6807810, s|n VIE6807811, s|n VIE6807855 згідно документів, які були надані потерпілою стороною.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що речі та предмети вилучені під час огляду місця події 11.09.2018 за адресою м. Київ, вул. Ірпінська, 76 з автомобіля «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_3 за згодою особи, яка управляла ним, можуть мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, на даний час мають стату тимчасового вилученого майна слідчий просив клопотання задовольнити.

У судовому засідання слідчий та прокуро клопотання підтримали.

Представник потерпілого ПП "Сократ-М" - ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що вилучення майна згідно протоколу огляду місця події від 11.09.2018 р., з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся в установлені законом строки та зважаючи на те, що вищезазначене майно на даний час вважається тимчасово вилученим майном та з метою попередження незаконного відчуження майна, або пошкодження, або настання інших наслідків, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 про арешт майна, поданого в кримінальному провадженні №0002951, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2018 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ч. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події 11.09.2018 року за адресою м. Київ, вул. Ірпінська, 76, а саме: принтери «Куосera» 5 FS-6530MFP s|n VIL6407204, s|n VIE6807810, s|n VIE6807811, s|n VIE6807855.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особами без виклику яких постановлено ухвалу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя

Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1