Справа № 165/2116/18
Провадження № 1-кп/160/56/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Локачах кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Литовеж Іваничівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працюючого першим заступником генерального директора - технічним директором ДП "Волиньвугілля", з повною вищою освітою, одруженого, несудимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 210, ч.1 ст. 222 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 у м.Нововолинську згідно з наказом №-35-к від 23.03.2015, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки генерального директора державного підприємства «Волиньвугілля», розташованого по вул. Луцька 1, відповідно до Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості, 2001 року із змінами та доповненнями, Колективного договору державного підприємства «Волиньвугілля» в редакції 2014 року із змінами та доповненнями, ухваленого конференцією трудовою колективу 29.05.2014, реєстраційний №24-14 від 02.06.2014, будучи службовою особою, наділеною адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями та розпорядником бюджетних коштів по КПKB 1101110 «Державна підтримка вугледобувних підприємств на часткове покриття витрат із собівартості готової вугільної продукції», в порушення п.1 ст.49 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010, п. 3 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для часткового покриття витрат вугледобувних підприємств, що включаються до собівартості готової товарної вугільної продукції, затвердженого постановою КМУ від 23.02.2011 № 153, п. 9 вказаною Порядку, яким передбачено, що у разі прийняття рішення про ліквідацію шахти (розрізу) Міненерговугілля здійснює перегляд прогнозованих показників та перерозподіл затвердженого обсягу бюджетних коштів у розрізі вугледобувних підприємств у межах обсягу, передбаченого у державному бюджеті на відповідний рік, розрахунок збільшення обсягу бюджетних асигнувань на ліквідацію шахт, соціальну підтримку працівників шахт, що вивільняються у зв`язку з їх ліквідацією, здійснюється під час формування бюджетного запиту на наступний рік за бюджетною програмою «Реструктуризація вугільної та торфодобувної промисловості», за яким розрахунковий обсяг у державній підтримці при затвердженні її обсягів на 2015 рік був врахований Міненерговугілля на рівні 41,3% (або на 69 558,0 тис. грн. менше розрахунку), із загальної суми коштів держпідтримки, з метою отримання дотації у вигляді державної підтримки вугледобувних підприємств на часткове покриття витрат із собівартості готової вугільної продукції для ТО шахта №1 ВП «ШУ «Нововолинське», яка ліквідовувалася, 17 квітня 2015 року, подавши заявку до ГУ УДСУ у Волинській області на видачу готівки та перерахування коштів на вкладні рахунки №7, а також платіжні доручення №58, №59, №60, №61, №62, №63, №64, №65, №66, №67, №68, №69, №70, №71, №72, №73, №74, №75, №76, №77, до яких включив завідомо неправдиву інформацію про обсяг заборгованості із заробітної плати по ВП «Шахтоуправління «Нововолинське», віднісши заборгованість по ТО шахта №1 ВП «ШУ «Нововолинське», яка ліквідовувалася на підставі наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №839 від 25.11.2014, до загального обсягу заборгованості на ВП «Шахтоуправління «Нововолинське», тим самим здійснивши видатки бюджетних коштів, при відсутності ознак злочину проти власності на суму 3563000 грн., перерахувавши кошти на фінансування виплати заробітної плати працівникам ТО шахта №1 ВП «ШУ «Нововолинське», яка ліквідовувалася шляхом виділу ДП «Шахта №1 «Нововолинська» зі складу ДП «Волиньвугілля», яким виділено технічну одиницю «Шахта №1 «Нововолинська» ВП «Шахтоуправління «Нововолинське».

Своїми умисними діями, які виразились у наданні завідомо неправдивої інформації органам державної влади з метою отримання дотацій при відсутності ознак злочину проти власності, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 222 КК України.

Крім того, протягом лютого-березня 2016 року в м. Нововолинську ОСОБА_5 , згідно з наказу №63-к від 26.05.2015, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки генерального директора державного підприємства «Волиньвугілля», розташованого по вул. Луцька 1, згідно з Галузевою угодою між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості, 2001 року із змінами та доповненнями, Колективного договору державного підприємства «Волиньвугілля» в редакції 2014 року із змінами та доповненнями, будучи службовою особою, наділеною адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, та розпорядником бюджетних коштів за КПКВК 1101520 «Поповнення обігових коштів або збільшення статутних фондів вугледобувних підприємств для погашення простроченої заборгованості із заробітної плати працівникам, що утворилася на 1 січня 2016 року (КЕКВ 2610)», затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 №1, діючи в порушення вимог п. 1-2 ч.1 ст. 119 Бюджетного кодексу України, згідно з яким нецільовим використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспорті бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі) або в порядку використання бюджетних коштів; ст.7 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 № 2694 та п.1 Порядку безоплатної видачі молока або інших рівноцінних харчових продуктів робітникам та службовцям, які зайняті на роботах зі шкідливими умовами праці, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР від 16.12.1987 № 731/П-13, яким заборонено оплату молока грошовими коштами, п.3 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті на поповнення обігових коштів або збільшення статутних фондів вугледобувних підприємств для погашення заборгованості із заробітної плати працівникам, шляхом нецільового використання бюджетних коштів, які не входять до складу заробітної плати, здійснив видатки бюджету без встановлених бюджетних призначень, перерахувавши вказані кошти на погашення заборгованості по інших компенсаційних виплатах (грошова компенсація замість видачі молока та вихідна допомога при звільненні), на виплату заборгованості по оплаті перших 5 днів тимчасової непрацездатності, а також на сплату обов`язкових платежів, пов`язаних з зазначеними виплатами, а саме:

- оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності працівників (АУП) ДП «Волиньвугілля» за грудень 2015 року на суму 10215,64 грн.;

- вихідна допомога при звільненні працівників ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» за жовтень 2015 року на суму 104340,31 грн.;

- грошова компенсація замість молока працівникам ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» за жовтень 2015 року на суму 23930,64 грн.;

- оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності працівників ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» за жовтень та грудень 2015 року на суму 278984,69 грн.;

- вихідна допомога при звільненні працівників ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» за листопад та грудень 2015 року на суму 910239,36 грн.;

- оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності працівників ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» за жовтень та грудень 2015 року на суму 300170,71 грн.;

- оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності працівників ВП «Волиньвантажтранс» ДП «Волиньвугілля» за листопад та грудень 2015 року на суму 2138,50 грн.

Таким чином, було проведено фінансування за рахунок коштів державного бюджету на витрати, не передбачені бюджетною програмою і відповідно до Наказу №5 від 13.01.2004 Державного комітету статистки України «Про затвердження Інструкції зі статистики заробітної плати», які не входять до фонду оплати праці підприємства та відповідно до Галузевої угоди фінансуються із коштів, отриманих від реалізації вугільної продукції у великих розмірах на загальну суму 1630,0 тис. грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у нецільовому використанні службовою особою бюджетних коштів у великих розмірах, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 210 КК України.

20 серпня 2018 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника - ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст.472 КПК України.

Згідно з умовами даної угоди начальник Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_5 - сторони угоди, дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, а також погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 :

- за ч. 1 ст. 210 КК України у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

- за ч.1 ст. 222 КК України - звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення даного злочину на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки згідно з ст. 12 КК України даний злочин віднесено до категорії невеликої тяжкості, за який передбачено максимальний розмір основного покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а вчинено його в квітні 2015 року.

В угоді про визнання винуватості зазначена дата її укладення та вона підписана сторонами.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 210, ч.1 ст. 222 КК України, та дав згоду на призначення покарання, узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості за ч.1 ст. 210 КК України та на звільнення його від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.1 ст. 222 КК України на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор та захисник обвинуваченого зазначили, що є всі підстави для затвердження угоди судом.

Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК Україниугода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 210, ч.1 ст. 222 КК України, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана державним інтересам.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України,характер обвинувачення і вид покарання.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості за ч.1 ст. 210 КК України, відповідає санкції даної статті КК України.
Виходячи із вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 та призначення останньому міри покарання, узгодженого сторонами, за ч. 1 ст. 210 КК України.

Окрім того, суд враховує, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 49 КК України ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.222 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, оскільки з дня вчинення ним даного злочину - квітень 2015 року, і на дату ухвалення вироку минули строки давності, які для злочинів невеликої тяжкості, за які передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, становлять два роки, а тому дійшов висновку про затвердження угоди в цій частині також.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду, укладену 20 серпня 2018 року, про визнання винуватості між начальником Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.222 КК України, на підставі п.1.ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 210 КК України та призначити йому покарання, узгоджене сторонами, у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн., без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, доВолинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1