Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8580/18
Провадження № 1-кп/758/736/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2018 року Подільський районний суд міста Києва
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження №1-кп/758/736/18 (справа №758/8580/18), кримінальне провадження під час проведення досудового розслідування № 0002219, по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, працюючого неофіціно комірником, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого:
- 14 грудня 2017 року вироком Оболонським районного суду м. Київ за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185; ч.2 ст.15, ч.2 ст.185;75;76 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з випробуванням і іспитовим строком 1 рік
у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ;
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

04 червня 2018 року, близько 22 години 40 хвилин, ОСОБА_3 перебував на Рибальському мосту, неподалік будинку за адресою: м. Київ, вулиці Електриків, 31, де помітив магістральний кабель, та в цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного кабелю.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, упевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_3 04 червня 2018 року, близько 22 години 40 хвилин, перебуваючи на Рибальському мосту неподалік будинку за адресою: м. Київ, вулиця Електриків, 31, за допомогою ножиць для різання металу, які мав при собі, відрізав від кабелю з маркуванням «ТПП 100/2» частину кабелю довжиною 29 метрів, вартістю 4447 грн. 15 коп., що належить ПАТ «Укртелеком», та поклав його біля себе, маючи намір покинути місце вчинення злочину, тим самим, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця
Проте, ОСОБА_3 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий працівником служби безпеки ПАТ «Укртелеком».
23 липня 2018 року між потерпілим ПАТ «Укртелеком» в особі представника ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з даною угодою представник потерпілого та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за вчинений злочин та отримана згода на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_3 .
Сторони узгодили покарання ОСОБА_3 у виді одного року позбавлення волі.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченеому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Представник потерпілого, ОСОБА_3 та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим ОСОБА_3 , цілком розуміють права визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає встановленим в судовому засіданні, що своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, коли особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Згідно вимог ст. 96-1; ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація до ОСОБА_3 не застосовується, так як викрадене повернуто потерпілому.
Суд бере до уваги що процесуальні витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує згідно вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 та 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 23 липня 2018 року між потерпілими ПАТ «Укртелеком» в особі представника ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
Згідно ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за попереднім вироком Оболонського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року, остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді одного року семи місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді утримання під вартою в державній установі «Київський СІЗО» відносно ОСОБА_3 до набрання вироку законної сили залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання 04 червня 2018 року.
Згідно ст.100 КПК України речові докази, які передано для зберігання потерпілому, залишити в його володінні як законного власника.
Ліхтар, ніж та ножиці для різання металу, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Подільського УП НП України у місті Києві по провадженню № 0002219 знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1