Номер провадження 1-кп/243/803/2018
Номер справи 243/9518/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05» жовтня 2018 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора ОСОБА_3 ,

- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001816 від 28 серпня 2018 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області 01 жовтня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, офіційне не працевлаштованого, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, інвалідом не являється, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючий по АДРЕСА_1 , неодноразово проходив по вул. Крайній м. Слов`янська Донецької області, яка знаходиться поряд з вул. Горлівською, де бачив, що у дворі приватного домоволодіння АДРЕСА_2 ніхто не мешкає.

Достовірно знаючи, що у вказаному дворі знаходиться транспортний засіб - мотоцикл марки «ИМЗ Урал ЗМ 66» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1972 року випуску, 28 серпня 2018 року близько 08 години 00 хвилин у ОСОБА_4 виник протиправний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна шляхом демонтування - головки циліндрів двигуна мотоцикла марки «ИМЗ Урал ЗМ 66», що належить ОСОБА_6 та знаходиться у дворі домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_4 , 28 серпня 2018 року приблизно о 09 годині 00 хвилин, взявши за місцем свого мешкання інструмент для демонтування головки циліндрів двигуна мотоцикла - чотири ріжкових ключа, газовий ключ, плоскогубці, щипці, ніж, торцевий ключ та напилок, та прийшов до двору АДРЕСА_2 , де відкрив хвіртку паркану та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, пройшов через відчинену хвіртку на територію вказаного домоволодіння, що є сховищем. 28 серпня 2018 року близько 09 години 45 хвилин ОСОБА_4 знаходячись у дворі вищезазначеного домоволодіння підійшов до мотоциклу марки «ИМЗ Урал ЗМ 66» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1972 року та використовуючи заздалегідь приготовлений інструмент, який він приніс з собою, діючи таємно умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, демонтував з мотоцикла марки «ИМЗ Урал ЗМ 66», головку циліндрів двигуна в зборі, 1972 року випуску, вартістю 528,15 грн., що належить потерпілій ОСОБА_6

28 серпня 2018 року близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел став виносити головку циліндрів двигуна мотоцикла марки «ИМЗ Урал ЗМ 66» з території двору № НОМЕР_2 по вул. Крайній м. Слов`янська Донецької області, про те не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був помічений та зупинений власником домоволодіння ОСОБА_7 , яка перешкодила ОСОБА_4 отримати реальну можливість розпоряджатися викраденим майном.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 викривається наступними доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України та суду пояснив, що він проживає по вул. Горлівській м. Слов`янська Донецької області, неодноразово проходив по вул. Крайній м. Слов`янська Донецької області, яка знаходиться поряд з вул. Горлівською, де бачив, що у дворі приватного домоволодіння АДРЕСА_2 ніхто не мешкає. Достовірно знаючи, що у вказаному дворі знаходиться транспортний засіб - мотоцикл марки «ИМЗ Урал ЗМ 66» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1972 року випуску, 28 серпня 2018 року близько 08 години 00 хвилин у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна шляхом демонтування - головки циліндрів двигуна мотоцикла марки «ИМЗ Урал ЗМ 66», що належить ОСОБА_6 та знаходиться у дворі домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 . З цією метою, він 28 серпня 2018 року приблизно о 09 годині 00 хвилин, взявши за місцем свого мешкання інструмент для демонтування головки циліндрів двигуна мотоцикла - чотири ріжкових ключа, газовий ключ, плоскогубці, щипці, ніж, торцевий ключ та напилок, та прийшов до двору АДРЕСА_2 , де відкрив хвіртку паркану та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, пройшов через відчинену хвіртку на територію вказаного домоволодіння. 28 серпня 2018 року близько 09 години 45 хвилин він знаходячись у дворі вищезазначеного домоволодіння підійшов до мотоциклу марки «ИМЗ Урал ЗМ 66» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1972 року та використовуючи інструмент, який він приніс з собою, демонтував з мотоцикла марки «ИМЗ Урал ЗМ 66», головку циліндрів двигуна в зборі, 1972 року випуску, що належить потерпілій ОСОБА_6 28 серпня 2018 року близько 10 години 00 хвилин, він став виносити головку циліндрів двигуна мотоцикла марки «ИМЗ Урал ЗМ 66» з території двору № НОМЕР_2 по вул. Крайній м. Слов`янська Донецької області, про те був помічений та зупинений власником домоволодіння ОСОБА_7 , яка перешкодила йому отримати реальну можливість розпоряджатися викраденим майном. У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся. На теперішній час заподіяна матеріальна шкода повністю відшкодована потерпілій ОСОБА_6 шляхом повернення майна.

Потерпіла ОСОБА_6 , яка належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, звернулася до суду з Заявою, в якій просить суд розглянути дане кримінальне провадження без її участі. Претензій матеріального та морального характеру не має, просить суд призначити покарання на розсуд суду (том 1, а.п.21).

У відповідності до ч. 1 ст. 325 КПК України «Якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з» ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого».

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Із Протоколу огляду місця події від 28 серпня 2018 року вбачається, що об`єктом огляду є домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Вхід до території домоволодіння здійснюється через металеву хвіртку, яка обладнана врізним замком, який не має ознак ушкоджень. Периметр домоволодіння огороджений парканом. На території подвір`я розташований житловий будинок. Прямо праворуч за будинком знаходиться чоловік, одягнений в сіру сорочку, коричневі шорти, який назвався ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який пояснив, що він 28 серпня 2018 року приблизно о 10 годині 00 хвилин через хвіртку зайшов на територію домоволодіння, де за будинком побачив мотоцикл, з якого він за допомогою інструментів зняв головку циліндра з метою викрадення, однак його дії були припиненні власницею домоволодіння. Після чого оглянута територія домоволодіння розташована праворуч за будинком, де було виявлено предмет, ззовні схожий на головку циліндра мотоцикла, із вкрученою свічкою запалювання. Поряд виявлено мотоцикл із коляскою, корпус червоного кольору, бак мотоциклу пофарбований в зелений колір. На лівій частині двигуна на циліндрі виявлено відсутність деталі. Окрім того на двигуні мається маркування « НОМЕР_3 ». Далі із письмової згоди ОСОБА_4 були оглянуті його речі, серед чого виявлено мішок білого кольору, в якому знаходяться інструменти: ріжкові ключі у кількості 4 штуки, газовий ключ, плоскогубці, щипці, ніж, торцевий ключ, напилок. Із пояснень ОСОБА_4 слідує, що останній за допомогою вказаних інструментів знімав головку циліндра. Зазначені інструменти було вилучено та опечатано склейкою із підписами понятих. Також було вилучено предмет ззовні схожий на головку циліндра та переданий під зберігальну розписку законному власнику (том 2, а.п.6-13).

Із Розписки від 28 серпня 2018 року вбачається, що ОСОБА_6 отримала від працівників поліції головку циліндра від мотоцикла «Урал», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , 1972 року виготовлення, на зберігання до вирішення питання по справі (том 2, а.п.26).

Із Висновку за результатами проведення судової авто товарознавчої експертизи № 3911 від 14 вересня 2018 року вбачається, що залишкова вартість майна, що належить потерпілій ОСОБА_6 на момент вчинення злочину, тобто на 28 серпня 2018 року, з урахуванням зносу, а саме: головки циліндрів в зборі двигуна від мотоцикла марки «ИМЗ Урал ЗМ 66», 1972 року випуску, становить 528,15 грн. (п`ятсот двадцять вісім грн. 15 коп.) (том 2, а.п.42-51).

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 25 вересня 2018 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії підозрюваний ОСОБА_4 докладно розповів та показав обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 вказав на місце в якому знаходився мотоцикл «Урал» з якого він намагався викрасти деталі за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Крайня, будинок № 22. Підозрюваний ОСОБА_4 вказав на мотоцикл. Підозрюваний ОСОБА_4 вказав на частини двигуна з якої викрав головку циліндра (том 2, а.п.70-74).

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, суд вважає, що слідча дія Слідчий експеримент, проведений 25 вересня 2018 року з участю підозрюваного ОСОБА_4 був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України, а саме - у присутності двох понятих.

Окрім того, у відповідності до ч. 3 ст. 240 КПК України «До участі у слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник», але це не є обов`язковим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол слідчого експерименту від 25 вересня 2018 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Окрім того, як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії не надійшло.

Згідно правового змісту норм ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 62 Конституції України гарантує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на його користь, саме у цьому полягає основоположний принцип презумпції невинуватості.

Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні №1-31/2011 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та постанови законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ при винесенні вироків» № 5 від 29 червня 1990 року, в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні, а всі сумніви у справі, в тому числі що стосуються достатності зібраних фактичних даних, якщо вичерпані всі можливості їх доповнення та усунення, повинні тлумачитися і вирішуватися на користь підсудних.

Статті 370, 373 КПК України вказують, що вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього кодексу. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, у правовій державі при ухваленні судового рішення не допускається обвинувальний ухил, по суті якого кожен, хто постав перед судом повинен бути визнаний винним, а навпроти гарантується та усіляко забезпечується презумпція невинуватості особи.

Як правило, чим тяжчим є злочин, тим суворіше суд повинен дотримуватись стандарту доведеності вини під час ухвалення вироку.

Доведення вини особи поза розумним сумнівом є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною із застосуванням принципу змагальності судового процесу.

При цьому саме сторона обвинувачення несе тягар доведення вини і зобов`язана доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини» не може лишатися «розумного сумніву», що обвинувачений винен.

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Отже, з урахування викладеного вище, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_4 обвинувачення за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, знайшло свого підтвердження, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризующих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до тяжких злочинів, характер, ступінь його суспільної небезпеки, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків для потерпілої, дані про особу обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_4 щиросердно розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та потерпілій повністю відшкодована матеріальна шкода.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України - судом не встановлено.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

п.2 «Відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом… менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд бере до уваги таку правову позицію, зазначену в Постанові ВСУ від 14 квітня 2016 року. Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у Рішеннях від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора та від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі про призначення судом більш м`якого покарання. Так, у Рішенні № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.»

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 є осудним, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, задовільно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні неповнолітню дитину, потерпілій повністю відшкодовано спричинену матеріальну шкоду, суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що потерпіла не наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченого і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, однак в мінімальних межах санкцій інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

Із Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23.01.2014 року (справа № 5-48 кс13) вбачається, що загальні засади призначення покарання (ст..65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини по справі, ступень тяжкості скоєного правопорушення, характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищенаведені дані характеристики особи обвинуваченого і попередню позитивну соціальну поведінку, які знижують ступінь тяжкості скоєного правопорушення і ступінь небезпеки особи обвинуваченого для суспільства, суд, всебічно оцінюючи викладені обставини, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального виконання покарання і вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням у відповідності до положень ст. 75 КК України.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Згідно Акту Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України витрати за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи за Висновком № 3911 від 14 вересня 2018 року проведеної в кримінальному провадженні № 0001816 складають 1144 грн. 00 коп. (том 2, а.п.41).

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слов`янська Донецької області, РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави за Висновком експерта № 3911 від 14 вересня 2018 року за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи по кримінальному провадженні № 0001816 у розмірі 1144 грн. 00 коп. (одна тисяча сто сорок чотири гривні 00 коп.).

Речові докази по справі: ріжкові ключі у кількості 4 штуки, газовий ключ, плоскогубці, щипці, ніж, торцевий ключ, напилок, які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0001816 від 28 серпня 2018 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 29 серпня 2018 року, що зберігаються в камері речових доказів Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області за Квитанцією № 526 від 29 серпня 2018 року - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України повернути власнику ОСОБА_4 .

Речові докази по справі: головка циліндрів двигуна мотоцикла марки «ИМЗ Урал ЗМ 66», яка залучена до матеріалів кримінального провадження № 0001816 від 28 серпня 2018 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 22 вересня 2018 року, що зберігається у потерпілої ОСОБА_6 - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити у власності потерпілої ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий: суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1