ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/479/18
Провадження №1-кп/477/115/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року суд присяжних Жовтневого районного суду Миколаївської області в складі: двух професійних суддів ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , присяжних - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000051 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Інгулка, Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працюючого, не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 ,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, п.п.6,12, ч. 2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Інгулка, Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працюючого, не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 ,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілого - ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2018 року близько 14 години, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи у м. Миколаєві в районі міжміського автовокзалу, розташованого по проспекту Богоявленському 21, попередньо домовившись про намір заволодіння транспортним засобом, шляхом застосування насильства, до власника транспортного засобу в момент заволодіння, підійшли до автомобілю моделі Opel-Vektra сірого кольору, 2008 року випуску з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , за кермом якого перебував потерпілий ОСОБА_12 . З метою реалізації свого злочинного наміру, обвинувачені запропонували, потерпілому ОСОБА_12 , відвезти їх у с. Калинівка Вітовського району Миколаївської області за грошову винагороду, на що останній погодився. З метою реалізації спільного злочинного наміру обвинувачений ОСОБА_7 сів на заднє сидіння автомобілю позаду водія, а обвинувачений ОСОБА_8 сів на пасажирське сидіння поруч з водієм ОСОБА_12 . В ході слідування на зазначеному автомобілі, перебуваючи на 307 км. автодороги Н-11 Дніпро- Миколаїв біля с.Калинівка, обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 повідомили водія ОСОБА_15 про прибуття до пункту призначення. Відразу після зупинки автомобіля близько 14-48, реалізуючи свій спільний умисел на умисне вбивство з метою заволодіння транспортним засобом належним потерпілому ОСОБА_12 , ОСОБА_7 за допомогою ножа, який мав при собі, наніс удар в життєво-важливий орган область шиї, потерпілому ОСОБА_12 , намагаючись умисно позбавити життя останнього, в результаті чого спричинив різану рану шиї. Далі ОСОБА_7 , розуміючи що сам не впорається сказав Женжеруха Давай, на що останній почав утримувати водія ОСОБА_12 за голову притискуючи до сидіння, а Холявка в цей час, наніс один удар ножем в область тулубу потерпілого. Обвинувачений ОСОБА_14 продовжував утримувати потерпілого та намагався знайти кошти з метою заволодіння. Захищаючись потерпілий ОСОБА_12 схопив лезо ножа рукою та відвернув його, зрозумівши, що його намагаються вбити, з метою врятувати власне життя, відкрив водійські двері та вибіг на проїжджу частину дороги, де почав зупиняти водіїв транспортних засобів, що рухалися. В цей час обвинувачені, зрозумівши, що з причин які від них не залежать, не можуть довести свій злочинний умисел на вбивство з корисливих мотивів до кінця, ОСОБА_8 сів за кермо автомобілю потерпілого та обоє обвинувачених реалізувавши свій умисел на заволодіння транспортним засобом, який належить потерпілому ОСОБА_12 , зникли у невідомому напрямку.
5 січня 2018 року транспортний засіб Opel-Vektra сірого кольору, 2008 року випуску, органами досудового розслідування було знайдено в 6 км. від с.Костичі Баштанського району Миколаївської області зі слідами зовнішнього пошкодження, та пошкодженим салоном в результаті його підпалу, та без табличок державних номерів.
В наслідок дій обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , потерпілому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї, рубця долоневої поверхні кінцевої фаланги 3 пальця правої кисті.
Такі дії обвинувачених органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.15, п.6,12 ч.2 ст.115 КК України, як незакінчений замах на умисне вбивство з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та ст.289 ч.3 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
В ході розгляду справи по суті обвинувачений ОСОБА_7 винним себе не визнав, та пояснив, що відношення до скоєння даного злочину не має. Потерпілого раніше ніколи не бачив, будь-яких злочинних дій, або дій протиправного характеру відносно нього не скоював. 10.01.2018 року перебував у м. Миколаєві за особистими справами, у с. Інгулка повернувся у той же день маршрутним транспортом.
Обвинувачений ОСОБА_8 в ході розгляду справи по суті, винним себе не визнав. Пояснив, що потерпілого раніше ніколи не бачив. Будь-яких протиправних дій що до нього не вчиняв. У дату, вказану в обвинувальному акті, дійсно перебував у місті Миколаєві з особистих справ. Але повернувся до с. Інгулка місця свого проживання на маршрутному транспорті у той же день.
Однак винуватість обвинувачених у скоєнні інкримінованого їм кримінального правопорушення, не дивлячись на їх покази про їх непричетність до кримінального правопорушення, яке розглядається судом, підтверджується сукупністю прямих та непрямих доказів, які надані суду сторонами кримінального провадження в ході розгляду справи по суті.
Так, потерпілий ОСОБА_12 суду пояснив, що у його власності перебуває автомобіль моделі Opel-Vektra сірого кольору, 2008 року випуску з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , за допомогою якого він займається тимчасовим перевезенням пасажирів у режимі таксі. 10 січня 2018 року, біля 14 год.15 хв. він перебував на міжміському автовокзалі в очікуванні пасажирів, і в цей час до нього підійшли обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , запропонували відвезти їх у с.Калинівка, на що ОСОБА_16 погодився. На його пропозицію взяти попутника для здешевлення проїзду для них, обвинувачені відмовили. В ході посадки в транспортний засіб на заднє сидіння, позаду водія сів вищий зростом та старший ОСОБА_7 , а поряд з водійським місцем на пасажирське сидіння сів молодший з обвинувачених, який був менший зростом та статурою - ОСОБА_8 . По ходу слідування пасажири були небагатослівні, односкладово відповідали на запитання, помітно нервували. При проїзді повороту на с. Горохівка, обвинувачений ОСОБА_7 , який сидів позаду водія наказав потерпілому ОСОБА_16 зупинитися, так як інший його пасажир ОСОБА_14 , ніби то хоче до туалету, при цьому пасажири між собою не спілкувалися. Потерпілий ОСОБА_16 , виконавши вимогу Холявка зробив зупинку, однак з повороту вийшов сторонній чоловік, та один з його пасажирів сказав що йому сьогодні не повезло, після чого сіли в машину та поїхали далі. По ходу руху ОСОБА_13 сказав Женжерусі Дзвони скоро будемо, той подзвонив та сказав у слухавку Скоро будемо і вимкнув телефон. При під`їзді на поворот до маслобойки пасажири попросили зупинити, так як прибули до кінцевого пункту призначення. На прохання автомобіль було зупинено та розвернуто задньою його частиною до виїзду з повороту. На годиннику було 14год 48 хв., коли він (потерпілий) відвернув голову вліво то Холявка, який сидів позаду нього на пасажирському сидінні наніс один удар в область шиї, ймовірно ножем, після чого у нього в голові запаморочилося. В цей же час ОСОБА_13 сказав обвинуваченому ОСОБА_14 : - ОСОБА_17 , після чого той схопив його рукою за голову та почав душити та притискати до сидіння вниз, другою рукою перебирав по кишенях, шукаючи гроші. Холявка в цей час тримав лезо ножа, так як ще один удар було нанесено в область печінки (що підтверджує поріз на куртці), під час нанесення удару потерпілий схопив лезо ножа рукою та відвернув його, в цей же час лівою рукою відкрив водійські двері та вискочив на трасу, де став зупиняти проїжджаючі автомобілі, намагаючись попросити про допомогу. Боковим зором, побачив, що ОСОБА_8 пересів за кермо та невірно включивши передачу спочатку прогазував, та потім обидва обвинувачені, спішно покинули місце пригоди на належному йому автомобілі.
Водій автомобіля, який зупинився викликав поліцію та швидку допомогу, після чого його було госпіталізовано.
Через деякий час йому зателефонували з поліції та повідомили що за повідомленням, яке надійшло, біля с. Костичі стоїть автомобіль схожий на його транспортний засіб моделі Opel-Vektra сірого кольору без номерних знаків. Автомобіль було пошкрябано, зламано бокове дзеркало та закрито на ключ. Після транспортування автомобілю за допомогою евакуатора на територію Вітовського райвідділу поліції, його було відкрито. Після огляду встановлено, що за допомогою паперового мішка, який знаходився у багажнику з вмістом сантехнічних труб в його салоні було вчинено підпал, там же згоріли і документи та інші папери, які були в салоні авто.
Лікування проходив у зв`язку із пораненням шиї. Матеріальні витрати поніс на ремонт належного йому автомобілю, який було пошкоджено обвинуваченими в ході його незаконного заволодіння у сумі 31 848грн. Коли вистрибував з машини, загубив у машині правий кросівок, так як взуття було не зашнуроване.
Заявлений цивільний позов на суму 31848 грн. матеріального збитку спричиненого пошкодженням належного йому автотранспортного засобу, та моральної шкоди спричиненої душевними та фізичними стражданнями у зв`язку з самим фактом спричинення тілесних ушкоджень та способом заволодіння обвинуваченими його автомобілем, так як вважає, що обвинувачені, намагалися його вбити, з метою заволодіння його транспортним засобом.
Покази потерпілого ОСОБА_16 надані ним в суді, повністю відповідають показам, даним ним в ході слідчого експерименту за його участю, що зафіксовані за допомогою відеозапису, які зберігаються у матеріалах справи та переглянуті судом в ході розгляду справи по суті, (а.с. 163-171) та з іншими, дослідженими в ході судового слідства письмовими доказами, зокрема:
- як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 123), та рапорту - повідомлення Вітовського відділення поліції (а.с. 122), 10.01.2018 року, до служби 102 о 14 год. 53 хв. надійшло повідомлення від потерпілого ОСОБА_12 відповідно до змісту якого: Щойно двоє чоловіків один худорлявий 22-25 років, другий плотної статури 28-30 років відібрали авто Opel-Vektra сірий, д/н НОМЕР_2 , чекає біля маслобойки в с. Калинівка. Поїхали в бік Пересадівки, нанесли удар ножем в шию. В розмові казали що мешкають в с. Інгулка Баштанського району, такий же зміст повідомлення безпосередньо переданий потерпілим ОСОБА_16 слідчо- оперативній групі, яка прибула на виклик на місце пригоди;
- протоколу огляду місця події та плану- схеми до нього та фототаблиці ( а.с.124-127), де оглянута ділянка автодороги Дніпро- МиколаївН-11, 307 км.+300 метрів біля с. Калинівка Вітовського району, перехрестя даної частини дороги зліва знаходиться с. Калинівка, справа бетонна дорога, яка веде до маслобійки, звужується до 6 метрів, на план- схемі зображено місце зупинки автомобілю та його розташування в момент нападу на потерпілого;
-як вбачається з супровідного листа №323 ( а.с.132) та направлення на госпіталізацію ( а.с.131), від 10.01.2018 року о 16 год. 15 хв. за викликом швидкої прийнятим о 14 годині 59 хв. ОСОБА_12 доставлений в БСМП з ножовим пораненням шиї та описом обставин, отримав тілесне ушкодження під час пограбування, двоє невідомих вдарили таксиста ножем;
- протоколу огляду речей та фототаблиці до нього, та постанови про визнання вказаних речей речовими доказами по справі ( а.с. 134-139,140), у вигляді одягу потерпілого, у який був одягнутий потерпілий у момент скоєння кримінального правопорушення: а саме куртка чорного кольору з пошкодженнями тканини в області шиї з правої сторони, светр темного кольору з пошкодженнями в області шиї з правої сторони, один кросівок темного кольору з синіми вставками фірми Маренн;
-висновку судово-медичного експерта ОСОБА_18 від 22.02.2018 року №24, при освідувані як вбачається з медичних документів, у ОСОБА_12 були у наявності тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї, рубця долоневої поверхні кінцевої фаланги 3 пальця правої кисті. Пошкодження у вигляді різаної рани шиї справа, могло утворитися від дії колючо-ріжучого предмету не виключено клинка-ножа, можливо у строк та при обставинах які вказані освідуваним у постанові. За ступенем тяжкості вказані пошкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Рубець долоневої поверхні правої кисті є наслідком заживлення рани, яка утворилася у минулому, не виключно при обставинах вказаним потерпілим від дії гострого ріжучого предмету, та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. В момент спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, він міг перебувати у різних положеннях по відношенню до нападаючих. Враховуючи характер та особливості тілесних ушкоджень, експерт вважає що потерпілому було нанесено не менше двох травматичних посягань, послідовність спричинення яких визначити експертним шляхом неможливо.
Показання потерпілого про незаконне заволодіння належним йому транспортним засобом узгоджуються зі змістом протоколу огляду місця розташування транспортного засобу, віднайденого в лісополосі поблизу с.Костичі від 15.01.2018 року та фототаблицею до нього ( а.с.142,146), та додаткового протоколу огляду автомобіля евакуйованого на територію Вітовського відділу поліції від 16.01.2018 року, та фототаблиці до нього (а.с.198-206) в ході огляду якого, за участю потерпілого ОСОБА_12 , зафіксовано пошкодження транспортного засобу з зовні відсутність дзеркала зліва, відсутність номерних знаків. Після відкриття салону за допомогою підбору ключа, зафіксовано пошкодження внутрішньої частини автомобілю шляхом його підпалу. Належність віднайденого автомобілю Opel-Vektra сірого кольору та його номерний знак підтверджується даними технічного паспорту на вказаний автомобіль ( а.с.207).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані докази в їх сукупності суд, поза всяким сумнівом, вважає повністю доведеною вину обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у незакінченому замаху на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_16 з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою, групою осіб, що вірно кваліфіковано органами досудового розслідування за ч.3 ст.15, п.п.6,12, ч. 2 ст.115 КК України, та незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що вірно кваліфіковано органами досудового розслідування за ст.289 ч.3 КК України.
В основу обвинувачення судом покладено покази потерпілого ОСОБА_16 , який попереджений за дачу завідомо неправдивих показів, а надані ним пояснення в суді узгоджуються з дослідженими судом письмовими доказами, та нічим не спростовані. Суд вважає, що у потерпілого немає жодних підстав обмовляти обвинувачених, оскільки раніше вони між собою знайомі не були, між ними не було жодних конфліктів, що не оспорювали обвинувачені в судовому засіданні.
Не визнання обвинуваченими своєї провини, та їх посилання на непричетність до скоєння злочинів, так як кожен з них у дату скоєння злочину перебував у м. Миколаєві у свої справах, один з одним не зустрічалися, потерпілого до судового засідання не бачили та раніше знайомі не були, до місця свого проживання у с. Інгулка повернулися нарізно маршрутним транспортом, суд розцінює як спосіб захисту обраний обвинуваченими з ціллю уникнути відповідальності за скоєні кримінальні правопорушення. Вказані свідчення обвинувачених спростовуються показами потерпілого ОСОБА_12 , який раніше з обвинуваченими знайомий не був, в ході розгляду справи та в ході досудового слідства давав чіткі послідовні свідчення про обставини скоєння кримінального правопорушення відносно нього, саме обвинуваченими, на яких він вказав у ході розгляду справи по суті, та вказував безпосередньо після скоєння правопорушення, викликаючи поліцію 10.01.2018 року о 14год 53 хв., що також підтверджується змістом роздруківки рапорту повідомлення про скоєний злочин через службу 102. (а.с.122) Саме у виклику потерпілий вказав, що напад скоєно двома особами приблизно у віці 22-25 років худорлявим чоловіком та 28-30 років плотної статури, зі слів яких йому стало відомо, що обидва проживають у с. Інгулка Баштанського району. Крім того покази обох обвинувачених спростовуються також змістом фрагменту записки вилученої у затриманого за даним кримінальним правопорушенням ОСОБА_8 під час ранкового огляду спецконтингену СІЗО 24.01.2018 року о 9 годині 10 хв., яка згідно змісту та адресата (у записці «Жека») адресована ОСОБА_7 ( а.с.197,195,196), та опосередковано доводить, що обвинувачені причетні до нападу на потерпілого з метою заволодіння автомобілем. Таким чином, підстав не довіряти показам потерпілого у суду не має.
Заявлений потерпілим ОСОБА_12 цивільний позов про відшкодування матеріального збитку, спричиненого пошкодженням належного йому автомобілю в ході незаконного заволодіння транспортним засобом на суму 31848 грн., на підставі ст.ст.1166, 1190 ЦК України, підлягають задоволенню частково на суму 10300 грн., відповідно до наданого акту виконаних робіт від 16 лютого 2018 року (а.с. 76), і стягненню з обвинувачених солідарно. Що стосується вимог про відшкодування вартості запчастин та відновлення салону автомобілю, пошкодженого в результаті пожежі, то цивільним позивачем не надано належних та допустимих доказів пошкоджень, пов`язаних із даним кримінальним правопорушенням, окрім пошкодженого лівого дзеркала та сидінь у салоні від підпалу, доказів вартості запасних частин, окрім зазначених у акті від 16.02.2018 року, відновлювальних робіт, не надано.
Надані копії накладних на придбання, як вказано у цих накладних «зч»; «бокове скло»; «автозапчастини»; «коврик» (а.с. 71-75, 77) не є достатніми доказами, що підтверджують факти, які мають бути встановлені при вирішенні питання з відшкодування матеріальної шкоди, зокрема такі як: пошкодження, пов`язані із даним кримінальним правопорушенням, вартість запасних частин та, окрім зазначених у акті від 16.02.2018 року, відновлювальних робіт автомобілю, що пов`язані саме з даним пошкодженням, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Щодо заявленого цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином у сумі 100 000грн., то суд враховуючи ступінь моральних страждань потерпілого, який переніс стрес з нападу на нього з метою позбавлення життя, а також через заволодіння його цінним майном, з урахуванням принципу розумності та праведливості, на підставі ст.ст.23, 1167 ЦК України, вважає заявлену суму що відповідає перенесеним потерпілим стресу та моральним стражданням і підлягає стягненню з кожного з обвинувачених по 25 000 грн.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує особу обвинуваченого, його посередню характеристику з місця проживання, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, однак з урахуванням обставин скоєння злочинів, які відносяться до категорії особливо тяжких, з врахуванням відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих вину обставин, приходить до висновків, що попередження вчинення ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства із призначенням покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч.ч. 3, 5 ст. 68 КК України, ступеню тяжкості вчиненого ним діяння, ступеню здійснення злочинного наміру та причини внаслідок якої злочин не було доведено до кінця, характеру та ступеню участі ОСОБА_7 у вчинені злочину як співучаснику за ч.3 ст.15, п.6,12 ч.2 ст.115 КК України, як незакінчений замах на скоєння злочину, за ч.3 ст. 289 КК України у межах санкції вказаних статей Кримінального Кодексу.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує особу обвинуваченого, його посередню характеристику за місцем проживання, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, однак з урахуванням обставин скоєння злочинів, які відносяться до категорії особливо тяжких, з врахуванням відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих його вину обставин, приходить до висновків, що попередження вчинення ОСОБА_8 інших кримінальних правопорушень можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства із призначенням покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч.ч. 3, 5 ст. 68 КК України, ступеню тяжкості вчиненого ним діяння, ступеню здійснення злочинного наміру та причини внаслідок якої злочин не було доведено до кінця, характеру та ступеню участі ОСОБА_8 у вчинені злочину як співучаснику за ч.3 ст.15, п.6,12 ч.2 ст.115 КК України як незакінчений замах на скоєння злочину, за ч.3 ст.289 КК України у межах санкції вказаних статей Кримінального Кодексу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до приписів ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відповідно до ст.118 КПК України відсутні.

Щодо запобіжного заходу обраногог обвинуваченим, то з урахуванням положень ч.3 ст.377 КПК України, колегія суддів не вбачає виняткових обставин, які б вказували на можливість зміни обвинуваченим запобіжного заходу чи їх звільнення з-під варти до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України, суд присяжних

ЗАСУДИ В:

ОСОБА_7 , визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, п.6,12 ч. 2 ст.115 КК України, та ч.3 ст.289 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.15, п.6,12 ч. 2 ст.115 КК України - у вигляді 10 років позбавлення волі,з конфіскацією всього належного йому особисто майна,
- за ч.3 ст.289 КК України - у вигляді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 13 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому особисто майна.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з дня постановлення ухвали апеляційного суду Миколаївської області про обрання міри запобіжного заходу та затримання, а саме з 16 лютого 2018 року (а.с.43-46), відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувавши цей строк до відбутого покарання день за день.

У строк відбутого покарання також зарахувати ОСОБА_7 період затримання до постановлення ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва, відповідно до протоколів затримання з 23 січня 2018 року по 25 січня 2018 року включно, зарахувавши цей строк до відбутого покарання день за день.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_8 , визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, п.6,12 ч. 2 ст.115 КК України, та ч.3 ст.289 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.3 ст.15, п.6,12 ч. 2 ст.115 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому особисто майна,
-за ч.3 ст.289 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 12 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому особисто майна.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 обчислювати з дня постановлення ухвали апеляційного суду Миколаївської області про обрання міри запобіжного заходу та затримання, а саме з 16 лютого 2018 року (а.с.57-61),відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувавши цей строк до відбутого покарання день за день.
У строк відбутого покарання також зарахувати ОСОБА_8 період затримання до постановлення ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва, відповідно до протоколів затримання з 23 січня 2018 року по 25 січня 2018 року включно, зарахувавши цей строк до відбутого покарання день за день.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортні дані НОМЕР_3 , виданий Баштанським РВ УМВС України в Миколаївській області 12.12.2009 року, та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортні дані НОМЕР_4 , виданий Баштанським РВ УМВС України в Миколаївській області 03.09.2015 року, в солідарному порядку, на користь потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , у відшкодування матеріального збитку, спричиненого пошкодженням автомобілю 10300 (десять тисяч триста) грн.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортні дані НОМЕР_3 , виданий Баштанським РВ УМВС України в Миколаївській області 12.12.2009 року, та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортні дані НОМЕР_4 , виданий Баштанським РВ УМВС України в Миколаївській області 03.09.2015 року, на користь потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , у відшкодування моральної шкоди по 25 000 ( двадцять п,ять) грн. з кожного.
Речові докази за кримінальним провадженням № 0000051: куртка чорного кольору з двома порізами на тканині, светр темного кольору з пошкодженням в області горловини, чоловічий кросівок «Марел», які зберігаються в камері схову Вітовського ВП (а.с.140-141, квитанція № 171) знищити; автомобіль моделі Опель вектра2008 року випуску, належний потерпілому ОСОБА_16 та переданий останньому на зберігання залишити власнику( а.с. 147,148); зразки недопалок цигарки «Бонд», змив поверхні керма, змив речовини з поверхні важеля перемикання швидкості, мікрооб`єкти, сейф-пакет №439682 з дактокартою, запаховий слід з керма і важеля (а.с. 149, 194), передані до камери схову Вітовського ВП знищити; зразки букального епітелія ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , футболку ОСОБА_7 , натільну білизну ОСОБА_8 (а.с. 190, 193), передані до камери схову Вітовського ВП знищити; записку, що вилучена у ОСОБА_8 в ході його огляду в ІТТ № 2 ГУНП в Миколаївській області (а.с. 192, 197) та знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно вручити засудженим, захисникам, прокурору та потерпілому.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженими ОСОБА_19 та ОСОБА_8 з моменту вручення їм копії вироку.

Головуюча ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_20

Присяжні : ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5