Справа № 308/903/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 та підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

відносно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, працюючого на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного клопотання, яке погоджено з прокурором та матеріалів справи вбачається, що наказом начальника ГУ НП в Закарпатській області № 1 о/с від 04.01.2017 ОСОБА_4 переведено на посаду старшого слідчого СВ Ужгородського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», зі змінами та доповненнями (далі Закон), Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно ч. 2 ст. 1 Закону діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
Статтею 2 Закону передбачено, що завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Статтею 6 Закону передбачено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону, під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 3 ст. 13 Закону у складі поліції функціонують: 1) кримінальна поліція; 2) патрульна поліція; 3) органи досудового розслідування; 4) поліція охорони; 5) спеціальна поліція; 6) поліція особливого призначення.
Пунктами 1, 2, 3 ч. 1 ст. 18 Закону передбачено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Частиною 1 ст. 19 Закону передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Пунктами 1, 2, 3 та 6 ст. 23 Закону до основних повноважень поліції відповідно до покладених на неї завдань віднесено: здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень; виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності.
Відповідно до 5 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України (далі Кодекс), зі змінами та доповненнями, досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно п. 17 ч. 1 ст. 3 Кодексу слідчий це службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, проводити слідчі (розшукові) дії негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом, приймати процесуальні рішення, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст. 284 цього Кодексу.
Згідно ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 95 КПК України показання це відомості, які надаються в усній чи письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом, щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо, відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до частини другої згаданої статті до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою вищенаведеної статті, можуть належати складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії.
Відповідно до вимог ст. ст. 103, 104, 106, 110 КПК України процесуальні дії можуть фіксуватися в протоколі. У випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. Протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію, під час її проведення або безпосередньо після її закінчення. Процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
У зв`язку із вищенаведеним слідчий ОСОБА_4 являвся службовою особою як представник влади, із вищенаведеними процесуальними повноваженнями щодо здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, зокрема, щодо складання процесуальних документів, а саме, протоколів слідчих дій та прийняття процесуальних рішень.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , працюючи на посаді старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області протягом 07.01.2017 вчинив умисний злочин у сфері службової діяльності, при наступних обставинах.
06.01.2017 СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000054 за заявою громадянина ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Проведення досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження за дорученням начальника СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 доручено слідчому вказаного органу досудового розслідування ОСОБА_4 .
Старший слідчий СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 керуючись єдиним злочинним умислом на незаконне закриття вишенаведеного кримінального провадження на підставі ст. 284 КПК України, з метою штучного створення видимості проведення слідчих та процесуальних дій у ньому, а також для штучного створення хибної видимості наявності фактичних та процесуальних підстав до закриття вищенаведеного кримінального провадження вдався до наступних злочинних дій.
07.01.2017 ОСОБА_4 перебуваючи у своєму службовому кабінеті № 31, який знаходиться на третьому поверсі адміністративного приміщення Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10А, у невстановлений досудовим розслідуванням час, склав завідомо неправдивий офіційний документ протокол допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , датований 07.01.2017, в той же час, досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні встановлено, що останній ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000054 від 06.01.2017, в якості свідка не допитувався.
Продовжуючи свої злочинні дії, 07.01.2017, керуючись вищенаведеним єдиним злочинним умислом, ОСОБА_4 перебуваючи у своєму службовому кабінеті № 31, який знаходиться на третьому поверсі адміністративного приміщення Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10А, у невстановлений досудовим розслідуванням час, склав завідомо неправдивий офіційний документ протокол допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 , датований 07.01.2017, в той же час, досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні встановлено, що останній ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000054 від 06.01.2017 в якості свідка не допитувався.
Таким чином, ОСОБА_4 у згаданий незаконний спосіб створено процесуальні та фактичні передумови до закриття кримінального провадження №0000054 від 06.01.2017 на підставі ст. 284 КПК України.
12.01.2017 реалізуючи свій умисел на незаконне закриття кримінального провадження ОСОБА_4 закрив кримінальне провадження №0000054 від 06.01.2017 на підставі п. 2, ч.1, ст. 284 КПК України.
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, одружений, з вищою освітою, раніше не судимий, працюючий на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області

19.04.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, тобто складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які підтримали подання, підозрюваного який не заперечили проти задоволення клопотання, суд приходить до слідуючого висновку.

Згідно ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином аналізуючи вищенаведене, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , приймаючи до уваги тяжкість покарання, що загрожує даній особі у разі визнання його винуватим у зазначеному кримінальному правопорушенні, суд вважає, що до нього слід застосувати найбільш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання, поклавши на нього наступні обов`язки: Прибувати до слідчого прокуратури області за першою вимогою;Не відлучатися із с. Липецька Поляна, Хустського району, за винятком випадків, пов`язаних з виконанням службових обов`язків, без дозволу слідчого, прокурора, або суду..

Керуючись ст.ст.132, 176-179, 184, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання задоволити.

Застосувати запобіжний захід особисте зобов`язання віносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, працюючого на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 :

1) Прибувати до слідчого прокуратури області за першою вимогою;

2) Не відлучатися із с. Липецька Поляна, Хустського району, за винятком випадків, пов`язаних з виконанням службових обов`язків, без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю два місяці до 09 липня 2018 року, включно.

У разі невиконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_5 .

Повний текст ухвали буде складено і проголошено 11 травня 2018 року о 16.50 годині.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1