Справа № 461/3588/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2018 м.Львів

Колегія суддів Галицького районного суду міста Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Львові угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню №0000033 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_5 та обвинуваченим:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Вишгород Київської області, українецем, громадянином України, одруженим, який має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимим, з вищою освітою, тимчасово не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 258 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, на початку березня 2018 року в м.Києві, з метою залякування населення, у першу чергу іноземних громадян, викликання паніки та страху з приводу відвідування України, а також з метою провокування міжнародного ускладнення у відносинах України та Республіки Польща, вирішив організувати вчинення у м.Львові терористичного акту шляхом підпалу пасажирського автобуса з реєстраційними номерами Республіки Польща.

Вказані дії створювали небезпеку для життя та здоров`я людей, а також заподіяння значної майнової шкоди шляхом суттєвого пошкодження чи знищення транспортного засобу, який обраний об`єктом підпалу, та навколишніх об`єктів.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення терористичного акту особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, залучив до вчинення злочину іншу особу, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, який згідно відведеної йому ролі повинен безпосередньо вчинити або підшукати виконавця терористичного акту, забезпечивши його грошовими коштами, листівками на аркуші паперу формату А4, розфарбованими чорним та червоним кольорами, засобами мобільного зв`язку, та надавши вказівки по вчиненню злочину та інформуванню його у визначений спосіб про виконання підпалу пасажирського автобусу.

У подальшому, знаючи, що інша особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, на виконання злочинної домовленості, залучив до вчинення злочину безпосереднього виконавця ОСОБА_6 , із застосуванням засобів зв`язку, з використанням елементів конспіративності, керував діями щодо підготовки та вчинення злочину.

Для забезпечення виконання ОСОБА_6 відведеної йому ролі виконавця у вчиненні злочину, 22 березня 2018 року інша особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, зустрівся з ним у місті Львові та надав йому чорний поліетиленовий пакет із заздалегідь підготовленою ним ємністю із запалювальною речовиною, яка складалась із суміші бензину та мастила, для використання під час вчинення терористичного акту та декілька листівок на аркушах паперу формату А4, розфарбованих чорним та червоним кольорами, а також вказав місце вчинення терористичного акту, що знаходиться на місці паркування туристичних автобусів навпроти будівель під №1 на вулиці Кривоноса та під №34 на вулиці Винниченка у м.Львові. Крім того, інша особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, надав ОСОБА_6 автомобіль марки «ВАЗ-2105», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , для конспіративного пересування по місту Львову і залишення місця вчинення злочину.

23 березня 2018 року, прибувши на місце для паркування для туристичних автобусів, розташоване навпроти будівель під №1 на вулиці Кривоноса та під №34 на вулиці Винниченка у м.Львові, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 на виконання спільного злочинного умислу і безпосередніх вказівок іншої особи, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, з метою виконання відведеної йому ролі виконавця у вчиненні терористичного акту, вилив на задню ліву пару коліс пасажирського автобуса марки «Scania-Irizar», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_2 , номер кузова (VIN-код) № НОМЕР_3 , 2010 року випуску, отриману від іншої особи, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, запалювальну суміш та наклеїв на корпус вказаного автобуса декілька листівок на аркушах паперу формату А4, розфарбованих чорним та червоним кольорами.

Продовжуючи свої дії, спрямовані на доведення злочину до кінця та бажаючи виконати відведену йому роль виконавця злочину, ОСОБА_6 вчинив підпал даного пасажирського автобусу шляхом запалювання вилитої ним суміші, після чого покинув місце вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_6 з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, 23.03.2018 року приблизно о 14 год., на місці паркування туристичних автобусів, що розташоване навпроти будівель під №1 на вулиці Кривоноса та під №34 на вулиці Винниченка у м.Львові, вчинив терористичний акт шляхом підпалу із використанням запалювальної речовини, яка складалась із суміші бензину та мастила, пасажирського автобуса марки «Scania-Irizar», реєстраційний номер Республіки Польща, НОМЕР_2 , номер кузова (VIN-код) № НОМЕР_3 , 2010 року випуску, що створювало небезпеку для життя та здоров`я людей, а також заподіяння значної майнової шкоди, з метою залякування населення та провокування міжнародного ускладнення у відносинах України та Республіки Польща.
Тобто, ОСОБА_6 вчинив терористичний акт за попередньою змовою групою осіб, а саме підпал, що створювало небезпеку для життя чи здоров`я людини та заподіяння значної майнової шкоди, з метою залякування населення та провокації міжнародного ускладнення, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 258 КК України.

Разом з обвинувальним актом до Галицького районного суду міста Львова надійшла угода від 16.05.2018 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 . Відповідно до цієї угоди: прокурор з одного боку, та підозрюваний у цьому провадженні ОСОБА_6 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується і у якому він підозрюється та обвинувачується.

Предметом угоди є беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується.

Згідно з умовами угоди підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнає свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язується:

- беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні;

- співпрацювати зі стороною обвинувачення у викритті вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 258 КК України, та у викритті вчинених підозрюваними у даному кримінальному провадженні особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, кримінальних правопорушень, пов`язаних із вчиненням останніми на території м.Львова 23.03.2018 терористичного акту шляхом підпалу пасажирського автобуса з реєстраційними номерними знаками Республіки Польща, а також замаху на вчинення терористичного акту шляхом підпалу у м.Львові пасажирського автобуса з реєстраційними номерними знаками Республіки Польща.

Сторони погоджуються на тому, що ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч.2 ст. 258 КК України необхідно призначити покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років без конфіскації майна. На підставі положень ст.75 КК України, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, який щиро розкаявся та активно сприяв у розкритті вчиненого ним та іншими особами у співучасті злочинів, запобіг вчиненню особливо тяжкого злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_6 підлягає звільненню від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку із покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у вищезазначеному кримінальному правопорушенні.

Із запропонованими в угоді видом та мірою покарання підозрюваний ОСОБА_6 згоден.

Судом відповідно до вимог ч. 2 ст. 473 КПК України роз`яснено ОСОБА_6 наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, якими є для прокурора та ОСОБА_6 обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для ОСОБА_6 наслідком укладення та затвердження цієї угоди є також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

ОСОБА_6 роз`яснено, що відповідно до ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

ОСОБА_6 роз`яснено, що відповідно до ст. 424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:

1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі нероз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Відповідно до ч. 4 ст. 474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості колегія суддів з`ясувала у ОСОБА_6 чи цілком він розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

На що ОСОБА_6 підтвердив суду, що цілком зрозумів вищезазначене.

Відповідно з вимогами ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

ОСОБА_6 роз`яснено, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Суд своєю ухвалою може скасувати вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

ОСОБА_6 пояснив суду, що йому зрозумілі характер і суть обвинувачення і він визнає себе винним в скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 258 КК України, він не заперечує проти затвердження зазначеної угоди, йому зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При цьому ОСОБА_6 пояснив, що зможе виконати взяті на себе зобов`язання.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України (зокрема, щодо змісту та порядку укладення угоди) і на відповідність вимогам КК України (зокрема, щодо узгодженої міри покарання), колегія суддів прийшла до висновку, що можливо затвердити зазначену угоду та ухвалити вирок на підставі цієї угоди з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок яких шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

При цьому колегією суддів з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Колегія суддів переконалася, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також колегією суддів встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 374, 475 КПК України, колегія суддів -

З А С У Д И ЛА :

Затвердити угоду від 16 травня 2018 р. між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 про визнання винуватості за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 258 КК України.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 258 КК України.

Призначити ОСОБА_6 узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 258 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на п`ять років, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

Вирок може бути оскаржений сторонами кримінального провадження до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення та на підставах, визначених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3