Справа № 127/5038/18
Провадження № 1-кп/127/261/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2018 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 16 жовтня 2017 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004900 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 19.11.2012 Вінницьким міським судом Вінницької області, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На основі ст. 75, 104 КК України, від відбування покарання звільненого з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
- 18.06.2015 Вінницьким міським судом Вінницької області, за ч. 1 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі. На основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком 3 роки;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 15.10.2017 року, приблизно о 21.00 год., проходячи біля будинку №15 по вулиці Гоголя в м. Вінниці, зайшов у під`їзд вищезазначеного будинку де помітив дитячу коляску фірми «Peg Perego» моделі «Book Plus» бежевого кольору, яка належить ОСОБА_5 . Далі у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.
Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, підбурюваний жагою до легкої наживи і швидкого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та, бажаючи збагатитись за рахунок викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає і він не буде викритий у вчиненні злочину, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку дитячої коляски «Peg Perego» моделі «Book Plus» бежевого кольору, вартість якої з урахуванням зносу згідно висновку експерта №1158/18-21 від 26.02.2018 року становила 4773,20 грн. В подальшому, ОСОБА_4 , з місця події зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4773,20 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся та пояснив суду, що 15.10.2017 року він проходив біля будинку, який розташований неподалік 4 школи, де помітив в під`їзді, який був відкритий, дитячу коляску, яку вирішив викрасти. Після чого, користуючись нагодою, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, з під`їзду будинку здійснив крадіжку дитячої коляски. В подальшому, викрадене майно здав у ломбард за 600 грн., а вирученими коштами розпорядився на власний розсуд.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що ввечері, близько 10 год., вона залишила дитячу коляску в під`їзді будинку, в якому вона проживає, так як під`їзд будинку закривався на кодований замок. Наступного дня, зранку вона виявила, що її дитячу коляску викрали. Після чого, її чоловік почав моніторити Інтернет оголошення щодо продажу дитячих колясок. Через деякий час, її чоловік, все ж таки, на одному з сайтів Інтернет мережі, виявив оголошення стосовно продажу дитячої коляски. З наявних в оголошенні фото він упізнав їх дитячу коляску, яку в них викрали з під`їзду будинку. В подальшому вони викупили їх дитячу коляску, приблизно за 2 тис. грн. Потерпіла зауважила, що в період відсутності в їх володінні коляски, остання перебувала в користування, у зв`язку з чим, її технічний стан погіршився. Потерпіла додатково повідомила суду, що обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував їй шкоду в повному обсязі.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 16.10.2018 року з заявою про вчинення злочину звернулась ОСОБА_5 , що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.10.2017 року. Згідно вказаної заяви вона просить прийняти міри до невідомої особи, яка в період часу з 20:00 год., 15.10.2017 року до 10 год. 16.10.2017 року, таємно, шляхом вільного доступу з під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , вчинив крадіжку дитячої коляски фірми «Peg Perego» моделі «Book Plus», бежево-коричневого кольору, вартістю 8000 грн.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 16.10.2017 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.
Згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи №1158/18-21 від 26.02.2018 року вбачається, що ринкова вартість наданої на експертизу дитячої коляски фірми ТМ «Peg Perego» моделі «Book Plus» з урахуванням зносу станом на 15.10.2017 року становила 4773,20 грн.
Згідно постанови про визнання предмету речовим доказом та приєднання його до кримінального провадження від 22.02.2018 року дитячу коляску фірми «Peg Perego» моделі «Book Plus» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0004900, яку передано на зберігання потерпілій, що підтверджується розпискою ОСОБА_5 від 26.02.2018 року.
Згідно розписки ОСОБА_5 від 07.05.2018 року вбачається, що остання до ОСОБА_4 претензій, як матеріального так і морального характеру не має, оскільки обвинувачений добровільно відшкодував заподіяну злочином шкоду в повному обсязі.
Згідно копії вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2015 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнено з іспитовим строком 3 роки.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілої, дослідивши надані під час судового провадження докази, суд дійшов наступних висновків.
Під час судового провадження обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочину, повідомив, що жодні обставини встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті ним не оспорюються, надав показання та повідомив про обставини вчинення ним злочину.
Розглянувши вказане провадження в межах висунутого обвинувачення, дослідивши докази у справі в заявленому сторонами обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого доведена стороною обвинувачення, оскільки підтверджена сукупністю доказів у справі, які суд приймає до уваги як належні, допустимі та достатні для висновків суду.
Так, суд приймає до уваги та кладе в основу вироку показання обвинуваченого, який в судовому засіданні винуватість у вчиненні злочину визнав та надав добровільні показання щодо обставин вчинення ним злочину. Так, він повідомив, що 15.10.2017 року він проходив біля будинку, який розташований неподалік 4 школи, де помітив в під`їзді, який був відкритий, дитячу коляску, яку вирішив викрасти. Після чого, користуючись нагодою, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, з під`їзду будинку здійснив крадіжку дитячої коляски. В подальшому, викрадене майно здав у ломбард за 600 грн., а вирученими коштами розпорядився на власний розсуд. Обставини вчинення крадіжки повідомлені обвинуваченим повністю узгоджуються з його показаннями в судовому засіданні.
Сукупність вказаних доказів надає підстави стверджувати, що винуватість обвинуваченого у вчиненні крадіжки є доведеною, оскільки вказані докази містять достатні дані, що підтверджують наявність умислу ОСОБА_4 на заволодіння чужим майном, корисливий мотив його дій та об`єктивні дії, вчинені ним для досягнення його мети.
Таким чином, суд оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до довідки ВОПНЛ ім. Ющенка, вих. №20/818 від 20.02.2018 року ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія», вих. №1139 від 15.02.2018 року ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку у вказаному закладі не перебуває.
З вимоги про судимість від 12.02.2018 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що також підтверджується вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2015 року.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся, добровільно відшкодував заподіяну шкоду.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Враховуючи, що ОСОБА_4 злочин вчинено під час іспитового строку за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2015 року, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 71 КК України та призначити остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю вироків.
Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої злочином вбачається, що потерпіла просить суд стягнути з обвинуваченого на її користь матеріальну шкоду в розмірі 4773,20 грн.
Однак, як вбачається з розписки потерпілої ОСОБА_5 від 07.05.2018 року, остання претензій, як морального так і матеріального характеру до ОСОБА_4 , не має.
Крім того, в судовому засіданні потерпіла повідомила суду, що обвинувачений ОСОБА_4 в добровільному порядку відшкодував її заподіяну злочином матеріальну шкоду, у зв`язку з чим претензій до останнього вона не має.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що у задоволенні цивільного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином, слід відмовити, у зв`язку з добровільним відшкодуванням обвинуваченим завданої злочином шкоди.
Також у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта №1158/18-21 від 26.02.2018 року, становлять 429,00 гривень.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 65-67, 185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років обмеження волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2015 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді двох років одного місяця обмеження волі.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з дня звернення вироку до виконання.
У задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої злочином, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 429,00 гривень.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
- дитячу коляску фірми «Peg Perego» моделі «Book Plus», яку передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити у власності останньої.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: