Справа № 405/4957/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2016 року за № 0000020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту на майно, який накладений 12.06.2016 року ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області у кримінальному провадженні №0000020 від 01.04.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 209 КК України.

В обґрунтування заяви зазначив, що в провадженні СУ ФР ГУ ДФС в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №00000020, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 209 КК України. Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.06.2016 року в рамках вказано кримінального провадження накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 . На час звернення до суду з даним клопотанням обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , у вищевказаному кримінальному провадження до суду не направлено, цивільний позов не заявлено. Досудове розслідування в даному кримінальному провадженні триває понад два роки, за вказаний час стороною обвинувачення не здобуто належних доказів того, що ОСОБА_4 , набув у власність зазначене в клопотанні майно за кошти отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, прокурором не надано жодного доказу на підтвердження факту завдання шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також розміру такої шкоди. Крім цього, майно на яке накладено арешт перебуває у спільному володінні, є спільною сумісною власністю подружжя. Крім цього, адвокатом зазначено, що розгляд клопотання про здійснення арешту майна проводився без участі підозрюваного ОСОБА_4 , чим порушено гарантовані права, свободи та законні інтереси підозрюваного. Існування арешту порушує конституційні права ОСОБА_4 на вільне володіння, користування та розпорядження належним майном, що змушує його звернутися до суду з даним клопотанням.

Учасники провадження у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 174 КПК України слідчим суддею визнано можливим проводити розгляд клопотання за відсутності заявника та його представника.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Статтею 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що в провадженні СУ ФР ГУ ДФС в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №00000020, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 209 КК України. Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.06.2016 року накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 .

У кримінальному провадженні №0000020 від 01.04.2016 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 209 КК України, санкція інкримінованих йому стеттей передбачає конфіскацію майна як додаткове покарання.

Крім цього, слідчий суддя відзначає, що розгляд клопотання про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області, правомірно здійснювався без участі підозрюваного з метою забезпечення збереження майна, а тому доводи адвоката ОСОБА_3 , в цій частині є необґрунтованими.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "Агосі" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Адвокат ОСОБА_3 , звертаючись до суду з даним клопотанням, мотивує необхідність скасування арешту перебуванням майна у спільній сумісній власності. Так, слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.06.2016 року накладено арешт на майно ОСОБА_4 , що перебуває у праві спільної часткової власності, а саме на 1/20 частину будинку, що є нежитловим приміщенням, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на частину квартири, загальною площею 49,9 кв.м. Судом звернуто увагу, на те, що співвласники даного майна, незважаючи на наявність права, з клопотанням про скасування арешту з їх часток у власності на майно до суду не зверталися.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000020 від 01.04.2016 року, яке на даний час триває,накладено обґрунтовано, потреба у подальшому застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна в подальшому не відпала, ступінь втручання в права ОСОБА_4 є виправданими потребами досудового розслідування.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 є безпідставним, необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2016 року за № 0000020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського

районного суду м. Кіровограда ОСОБА_5 Драний