Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/42/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2018 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

за участю прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника-адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 березня 2017 року.

Цим вироком:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свердлівка, Світловодського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , судимого:
- 09.02.2006 року Світловодським міським судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений з місць позбавлення волі 14 червня 2013 року по відбуттю строку покарання;
визнано винуватим, засуджено та призначено покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, ОСОБА_11 призначено остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Зараховано у строк відбування покарання ніколайчуку ОСОБА_12 строк попереднього ув`язнення з 13 березня 2015 року до набрання вироком законної сили.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_13 5280 грн. заподіяної матеріальної та 2740 грн. моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_11 судові витрати за проведення експертних досліджень та судових експертиз в сумі 982 грн. 08 коп.

Долю речових доказів вирішено відповідно ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_11 визнано винуватим та засуджено за вчинення повторного таємного викрадення чужого майна(крадіжка), пов`язаного з проникненням у житло, та напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого особою, яка раніше вчиняла розбій, поєднаного з проникненням у житло, за таких обставин.

Так, 08.02.2015 року близько 12 год., ОСОБА_11 знаходився біля квартири АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_14 , до якого ОСОБА_11 , прийшов у власних справах. Згодом зрозумівши, що власник квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_14 , відсутній за місцем свого мешкання, у ОСОБА_11 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, виник протиправний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаним з проникненням до житла іншої особи. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 , скориставшись відсутністю власника домоволодіння, впевнившись, що його злочинні дії непомітні іншим особам, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання негативних наслідків, та з застосуванням фізичної сили, зламавши шляхом вибиття, замок вхідних дверей, проник до квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_14 , звідки таємно, повторно викрав - телевізор марки «Samsung», CS 21 Z 40 Z QQ, вартістю 676 грн., належний ОСОБА_14 . З місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 10.03.2015 року, проходячи повз будинок АДРЕСА_4 , в період часу з 19 год. до 23 год., точної дати досудовим слідством не встановлено, у ОСОБА_11 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, яке знаходилось в квартирі АДРЕСА_5 , належної ОСОБА_15 .
Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, впевнившись, що його злочинні дії непомітні іншим особам, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання негативних наслідків, ОСОБА_11 , через вікно проник до квартири АДРЕСА_5 , належної ОСОБА_15 , після чого проникнувши у такий спосіб до приміщення квартири, ОСОБА_11 з кімнати квартири АДРЕСА_5 , таємно повторно викрав:
- ноутбук «Samsung» NP-R530 № ZQE793AZ300929M вартістю 2800 грн.,
- телефон мобільний «Samsung» GTS 5250 вартістю 288 грн.,
- телефон мобільний «Samsung» GTS 5610 вартістю 2690 грн.,
- сім картка мобільного оператора зв`язку «Київстар» вартістю 14 грн.,
- сім картка мобільного оператора зв`язку «МТС» вартістю 7 грн.,
- грошові кошти, в сумі 400 грн., та 310 євро згідно довідки Державного ощадного банку України (станом на 10.03.2015 року), складає 7316 грн. А всього викрав майна належного ОСОБА_15 на загальну суму 13 515 грн.
В подальшому з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме викрадені грошові кошти витратив на придбання їжі та речей, а викрадену техніку залишив на зберіганні у свого знайомого ОСОБА_16 .
Крім того, ОСОБА_11 18.02.2015 року близько 09 год. ранку, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу прибув до квартири АДРЕСА_6 , належної ОСОБА_13 . Реалізуючи свій злочинний намір до кінця дочекався поки власниця квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 відчинить вхідні двері у належній їй квартири та скориставшись тим, що ОСОБА_13 була повернута до нього спиною, підбіг до неї з заду та за допомогою фізичної сили, схопив останню правою рукою за обличчя, а лівою за руку. В подальшому із застосуванням фізичної сили завів ОСОБА_13 до належної їй квартири АДРЕСА_6 , таким чином незаконно проник до житла останньої. В подальшому застосувавши фізичну силу повалив ОСОБА_13 на підлогу, схопив обома руками останню за шию, здавив шию, продовжуючи душити потерпілу почав вимагати в останньої грошові кошти, в результаті застосування насильства небезпечного для життя в момент спричинення було подолано опір потерпілої, в подальшому ОСОБА_11 зірвав з вух ОСОБА_13 , яка перебувала у напівпритомному стані, золоті сережки 583 проби, овальної форми, з наявними в них каменем рубін, загальною вагою 6 грам, вартістю 3780 грн. та незаконно заволодів ними. Продовжуючи свої злочинні дії направлені на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаного з застосування насильства, небезпечного для життя в момент спричинення ОСОБА_11 обшукав кімнату та в комоді виявив конверт з грошима в сумі 1500 грн., належні ОСОБА_13 , яким відкрито заволодів.
Скоївши у такий спосіб напад поєднаний з насильством небезпечними для життя потерпілої ОСОБА_13 відкрито у такий спосіб заволодівши майном останньої ОСОБА_11 з місця скоєння злочину зник, розпорядився майном на власний розсуд, а саме: золоті сережки 583 проби, овальної форми, з наявними в них каменем рубін вартістю 3780 грн., продав до ломбарду в м. Кременчук, а викрадені кошти в сумі 1500 грн., витратив для придбання їжі та речей, заподіявши потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 5280 грн.
Крім того, 15.03.2015 року, перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_7 , в денний час, у ОСОБА_11 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, яке знаходилось в квартирі АДРЕСА_8 , що належить ОСОБА_17 . Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, впевнившись, що його злочинні дії непомітні іншим особам, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання негативних наслідків, ОСОБА_11 , через вікно проник до квартири АДРЕСА_8 , що належить ОСОБА_17 , після чого проникши у такий спосіб до приміщення квартири, ОСОБА_18 з кімнати квартири АДРЕСА_8 , таємно повторно викрав чоловічу дублянку 48 розміру вартістю 600 грн., грошові кошти, в сумі 150 грн. В подальшому ОСОБА_11 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме викрадені грошові кошти витратив на придбання їжі, а викрадену чоловічу дублянку залишив на зберіганні у свого знайомого ОСОБА_19 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 750 грн.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просив вирок суду першої інстанції скасувати через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в наслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винним та призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 187 КК України до 10 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити покарання у виді 10 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбування покарання ОСОБА_11 на підставі ч. 5 ст. 72 КПК України рахувати з 13.03.2015 року та з цього часу один день попереднього ув`язнення зарахувати за два дні позбавлення волі по день набрання вироком законної сили. Свої вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_11 скоїв злочини, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжкого злочину. Крім того, за місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, не працює, будучи 09.02.2006 року засудженим Світловодським міським судом Кіровоградської області, за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років із конфіскацією майна, звільнився з місць позбавлення волі 14 червня 2013 року за відбуттям строку покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та маючи не зняту та не погашену судимість повторно вчинив таємне викрадення чужого майна(крадіжка), пов`язане з проникненням у житло, та напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого особою, яка раніше вчиняла розбій, поєднаного з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 ч. 3 ст. 187 КК України, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку. Крім того, вказав, що при ухваленні вироку судом обрано ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на час апеляційного оскарження, з 13 березня 2015 року до дня набрання вироком законної сили, однак судом резолютивній частині вироку не містяться посилання на вимоги ч.5 ст.72 КК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_10 просив скасувати вирок Світловодського міськрайонного суду від 24.03.2017 року відносно ОСОБА_11 та ухвалити новий вирок, яким за ч. 3 ст.185 КК України призначити ОСОБА_11 покарання в межах санкції статті. За обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України ОСОБА_11 виправдати. З урахуванням строку тримання під вартою обмежитись відбутим покаранням та звільнити ОСОБА_11 з під варти в залі суду. Свої вимоги обґрунтував тим, що у оскаржуваному вироку суд фактично переписав фабулу обвинувачення майже без змін. Вказав, що незрозумілим залишилось з огляду на які саме докази суд дійшов висновків про винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України. Судом взагалі не обгрунтовано чому численні докази, які свідчать про невинуватість ОСОБА_11 , не були взяті до уваги при вирішенні питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_11 . Залишилось незрозумілим якими саме доказами підтверджується та версія обвинувачення, яку суд визнав доведеною. Крім того, суд в основу обвинувачення поклав показання свідків перекрутивши частину з них. Решту свідчень та інших доказів, які свідчать про невинуватість ОСОБА_11 суд взагалі необгрунтовано «не помітив» та залишив поза увагою. Проігноровано судом під час винесення оскаржуваного вироку і наявні в справі письмові докази. В матеріалах справи наявний протокол про прийняття заяви про злочин від потерпілої ОСОБА_13 від 18.02.2015 року. У вказаному протоколі потерпіла ОСОБА_13 вказує, що об 9:30 18.02.2015 року невідома їй особа здійснила її пограбування. Біля вхідних дверей до її квартири відкрито заволоділа її золотими сережками та в подальшому зайшла до квартири та викрала 1500 грн. В цьому ж протоколі зазначено, що потерпіла ОСОБА_13 особу нападника не бачила та впізнати його не зможе. Аналогічні показання надавала потерпіла і у протоколі допиту, який було складено 18.02.2015 року. Крім того, в матеріалах справи знаходиться протокол впізнання особи по фотокарткам. Вважає, що суд мав би критично оцінити цей доказ через те, що він спростовується іншими доказами, наявними у матеріалах справи, зокрема показами самої потерпілої, і є свідомо «сфабрикованим» стороною обвинувачення. Проігноровано судом і відеозапис з камери спостереження ломбарду, який також підтверджує невинуватість ОСОБА_11 . Адже золоті сережки у ломбард здавала інша особа, що спростовує версію обвинувачення, яку у оскаржуваному вироку підтримав суд. Крім того, судом проігноровано, що відразу після нападу, під час подання заяви про злочин та першого допиту потерпіла ОСОБА_13 повідомила, то на неї напав незнайомий чоловік високого зросту, якого вона не зможе впізнати, бо не бачила його обличчя. ОСОБА_11 , з яким вона давно знайома, має зріст нижче середнього. Більш того, як зі свідчень самої ОСОБА_13 , так і її доньки ОСОБА_20 вбачається, що ОСОБА_11 вони знають досить давно, як свого сусіда, здороваються із ним. Він навіть бував у потерпілої ОСОБА_13 вдома. Також під час допиту в суді потерпіла ОСОБА_13 заявила, що знає про те, що злочин скоїв ОСОБА_11 зі слів міліції, яка повідомила їй про те, що саме ОСОБА_11 здав її сережки до ломбарду. Всі ці факти було проігноровано судом. Судом не взято до уваги того, що за версією обвинувачення, після здійснення нападу на ОСОБА_13 , його підзахисний здав сережки до ломбарду м. Кременчука. Однак, як вбачається з матеріалів справи, докази такого твердження відсутні в матеріалах справи. Сторона обвинувачення намагалась довести, що сережки на прохання ОСОБА_11 до ломбарду здав ОСОБА_21 . Однак матеріали справи це спростовують. По-перше, це спростовує сам свідок ОСОБА_21 , який пояснив, що дійсно здавав до ломбарду сережки, але вони належать його дружині. На відеозапису із ломбарду також бачимо лише ОСОБА_21 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просив скасувати вирок суду першої інстанції, мотивуючи тим, що вирок суду першої інстанції є упередженим, неповним, однобічним та незаконним. Дане кримінальне провадження було сфальсифіковано ще на початковій стадії слідчим Сливкою та прокурором ОСОБА_22 . В судових засіданнях неодноразово порушувалися його права на захист, саме тим, що продовження строку тримання під вартою без його присутності. В останній раз строк тримання під вартою йому продовжили без участі захисника. Вказав, що по епізоду 18.02.2015 року немає жодних доказів, які підтверджують його причетність до даного злочину. По епідодам за ч. 3 ст. 185 КК України також сумнівним є проникнення зі взломов.

В заперечені на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_11 зазначив, що по епізоду від 08.02.2015 року коли він прийшов за адресою АДРЕСА_9 де проживає його знайомий ОСОБА_14 то двері не були зачинені, а лише прикриті, що він підтвердив в судовому засіданні. По епізоду від 10.03.2015 року за адресою АДРЕСА_10 де проживає ОСОБА_15 в той день вона прийшла п`яна і коли він пішов до неї в гості то двері квартири були прикриті, а не закриті як вказала ОСОБА_15 . По епізоду від 18.02.2015 року, де проживає ОСОБА_13 за адресою АДРЕСА_11 , яка пояснила на досудовому слідстві що не знає хто на неї напав, а в суді пояснила що через місяць до неї приїхали оперативники з фотокарткою ОСОБА_11 та повідомили що це він скоїв напад. З Копанецьою вони проживають в сусідніх будинках і бачили один одного з 1995 року. Цей епізод йому був нав`язаний оперативниками та слідчим, які утримували його троє суток у райвідділку на третьому поверсі з 10.03. по 13.03.2015 року, які здійснювали на нього психологічний та фізичний тиск. По епізоду від 15.03.2015 року за адресою Приморська, 56/4 де проживає ОСОБА_17 , який пояснив що взагалі не хотів писати на ОСОБА_11 заяву так як розумів, що він не міг це зробити. Йому шахрайським шляхом підсунули бумаги на підпис, нібито він претензій не має, а він підписав не читаючи.

Провівши судове слідство в частині допиту обвинуваченого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_23 , дослідження характеризуючих даних на обвинуваченого, заслухавши доповідача, прокурора, який пітримав подану апеляційну скаргу та заперечив проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_10 та самого обвинуваченого ОСОБА_11 , які підтримали подані ними апеляційні скарги та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги обувинуваченого та захисника задоволенню не підлягають, а апеляційна скарга прокурору підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав частково та пояснив, що злочину щодо ОСОБА_13 він не скоював, під час досудового розслідування на нього здійснювався психологічний та фізичний тиск співробітниками поліції щоб він визнав вину у вчиненні розбійного нападу. Також вказав, що дублянку у ОСОБА_17 не викрадав, а щодо того, що дана дублянка була знайдена в нього, пояснив, що йому її передала дружина ОСОБА_17 , щодо злочинів скоєних відносно ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , вину визнав повністю і підтвердив час, місце та спосіб вчинення злочину, що відповідає обставинам викладеним в обвинувальному акті.

Незважаючи на часткове визнання вини, вина ОСОБА_11 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч. 3 ст. 187 КК України, і на це правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування та під час судового слідства докакази і, зокрема:

*показаннями потерпілого ОСОБА_17 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, який показав, що проживає за адресою АДРЕСА_12 , разом з дружиною ОСОБА_23 19.03.2015 року близько 08 год. ранку прийшов додому та виявив, що з квартири викрадено його дублянку чорного кольору яку придбав у 2013 році та гроші в сумі 150 грн. Побачив, що на підвіконні у кухні малися сліди від снігу та зрозумів, що до квартири проникли через вікно. Його квартира розташована на першому поверсі. З дому пішов приблизно о 16 год. 18.03.2015 року вдома було все на місці. Дружина вдома не ночувала, оскільки була у подруги. Першою крадіжку виявила дружина, дублянка була йому повернута. Ні матеріальних ні моральних претензій не має;
*показаннями потерпілого ОСОБА_24 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, який показав, що 08.02.2015 року біля 10 год. ранку вийшов із дому та пішов в гості до свого брата. Біля 15 год. повернувся до дому. Підійшовши до дверей своєї квартири виявив, що двері відчинені, дверні замки пошкодженні, коли зайшов до квартири виявив, що викрадено телевізор «Самсунг». Хто скоїв крадіжку не знає. ОСОБА_11 знає приблизно два роки. З останнім працював на одній роботі. ОСОБА_11 приходив іноді до нього та вони разом відпочивали та переглядали телевізор;
*показаннями потерпілої ОСОБА_13 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, яка показала, що 18.02.2015 року вранці її дочка пішла на роботу, а вона зібралась та пішла до магазину. Коли повернулась, побачила розкурочиний замок на вхідних дверях, коли зайшла до квартири, хтось з заду звалив її з ніг та почав душити. Втратила свідомість, коли отямилась, то побачила, що чоловік побіг по кімнатам і почав шукати гроші, потім забрав гроші і втік, також зірвав з її вух сережки. Вона впізнала цього чоловіка його ім`я ОСОБА_25 , він проживає в сусідньому будинку. Вона декілька разів його бачила. Коли в міліції показували фотокартки для впізнання впізнала по ним ОСОБА_11 ;
*показаннями потерпілої ОСОБА_15 наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, яка показала, що проживає по АДРЕСА_10 на першому поверсі. 09.03.2015 року лягла спати. 10.03.2015 року коли прокинулась, то побачила, що в квартирі пропали, ноутбук «Samsung» NP-R530 № ZQE793AZ300929M, телефон мобільний «Samsung» GTS 5250, телефон мобільний «Samsung» GTS 5610, сім картка мобільного оператора зв`язку «Київстар», сім картка мобільного оператора зв`язку «МТС», грошові кошти в сумі 400 грн. та 310 євро. Її квартира знаходиться на першому поверсі двері були закриті, а вікно не закривалось тому було привідкрите;
*показаннями свідка ОСОБА_26 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, який показав, що працює у ломбарді «Онікс» касиром, прийомщиком у м.Кременчуці, разом з ним працює його напарник ОСОБА_27 18.02.2015 року на зміні був ОСОБА_27 .. Близько 11 год. 50 хв. йому було продано під паспорт ОСОБА_28 золоті сережки з камінням червоного кольору вагою по 3 грами кожна. Згідно договору дані сережки викупу не підлягали, тому вони були передані до головного офісу м. Дніпропетровськ;
*показаннями свідка ОСОБА_29 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, який показав, що 12.02.2015 року до нього підійшли працівники міліції та запросили його побути присутнім під час слідчого експерименту, а саме огляду місця події який відбувався за адресою АДРЕСА_13 , який відбувався у громадянина ОСОБА_30 . Коли вони прийшли до вищевказаного громадянина і пройшли до кімнати, в ній знаходився телевізор марки «Самсунг» сріблястого кольору. ОСОБА_31 , повідомив, що він придбав даний телевізор у ОСОБА_11 , який повідомив йому, що вказаний телевізор належить йому;
*показаннями свідка ОСОБА_32 , який надав аналогічні покази;
*показаннями свідка ОСОБА_33 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, який показав, що 26.01.2016 року він поїхав із міста Світловодськ в м.Кременчук здавати золоті сережки своєї дружини в ломбард, потім сережки дружини викупив та ціж сережки носить його дружина й по цей час за сережки отримав 2800 грн., давав показання на досудовому слідстві не правдиві та оговорив ОСОБА_11 тому, що працівники міліції психологічно на нього тиснули так як він був судимий та змусили його свідчити проти ОСОБА_11 тому що він був на умовному терміні відбування покарання;
*показаннями свідка ОСОБА_34 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, яка показала, що проживає за адресою АДРЕСА_11 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_13 . Також, повідомила, що їй зателефонував її син та повідомив, що на бабусю напали. Вона приїхала на таксі і мати розказала, що на неї напав чоловік, придушив її, затяг у квартиру та викрав кошти приблизно 1500 -1700 грн., зірвав золоті сережки, обшукував квартиру. У матері було розірвано мочки вух, вона була у шоковому стані. Сережки були старого зразка, з червоним камінням. Мати на впізнанні впізнала ОСОБА_11 , який живе у сусідньому будинку;
*показаннями свідка ОСОБА_16 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, який показав, що 10.11.2015 року близько 10 год. до нього прийшов ОСОБА_11 . Він сказав, що у нього є гроші та запропонував йому поїхати до м.Кременчук, прогулятись по місту та можливо щось купити. В Кременчуці ОСОБА_11 розміняв грошові купюри в валюті після чого він купив речі кросівки собі та йому, спортивні штани, спортивний костюм його співмешканці, та дитячий спортивний костюм. У вечері вони повернулися до м.Світловодська та зайшли до нього до дому у ОСОБА_11 був з собою пакет в якому знаходились два мобільні телефону Самсунг та ноутбук. Звідки він їх взяв той не говорив. Він попросив залишити їх у нього вдома на що він погодився.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_11 , і на це також правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції, підтверджується іншими зібраними у справі доказами і, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 08.02.2015 року за адресою: АДРЕСА_14 , під час якого встановлено місце вчинення кримінального правопорушення (а.с.65-69)
- протоколом огляду місця події від 12.02.2015 року за адресою: АДРЕСА_13 , під час якого встановлено місце знаходження викраденого майна телевізора марки «Самсунг» CS21Z40ZQQ (а.с.71-73).
- протоколом огляду місця події від 18.02.2015 року за адресою: АДРЕСА_11 , під час якого встановлено місце вчинення кримінального правопорушення та виявлений слід рукавички вилучений з поверхні шухляди шафи в кімнаті (а.с.88-100)
- протоколом огляду місця події від 16.03.2015 року за адресою: вул. 60-років Жовтня 43 м. Кременчук Полтавської області, під час якого встановлено місце знаходження викраденого майна (а.с.108-109)
- протоколом огляду місця події від 10.03.2015 року за адресою: АДРЕСА_10 , під час якого встановлено місце вчинення кримінального правопорушення де виявлено слід взуття, слід від пальця руки виявлений на внутрішній стороні рами вікна над ручкою (а.с.112)
- протоколом огляду місця події від 11.03.2015 року за адресою: АДРЕСА_15 , під час якого встановлено місце знаходження викраденого майна Ноутбук «Самсунг» NP-R530, телефон «Самсунг» GTS 5250, телефон «Самсунг» GTS 5610 (а.с.151)
- протоколом огляду місця події від 12.03.2015 року за адресою: каб. №35 Свівтловодського МВ УМВС України в Кіровоградській області, під час якого встановлено місце знаходження викраденого майна чоловіча дублянка чорного кольору 48 розміру з овчинною підкладкою (а.с. 151 )
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.01.2016 року де потерпіла ОСОБА_13 на запитання чи впізнає вона когось із осіб зображених на фотознімках заявила,що визнає особу на фото № 3 за рисами обличчя які вона запам`ятала та крім того доповнила,що раніше вона бачила цю особу,та що це її сусід якого звати ОСОБА_25 . На фото знімку № 3 зображений ОСОБА_11 (а.с. 101-103).
- протоколом пред`явлення предмету для впізнання за фотознімками ОСОБА_35 , де він впізнав телевізор фірми «Самсунг» (а.с.79-82)
- протоколом огляду предметів, в ході якого оглянуто вилучений ноутбук «Самсунг» NP-R530, телефон «Самсунг» GTS 5250, телефон «Самсунг» GTS 5610. (а.с.134-138)
- протоколом огляду предметів, в ході якого оглянуто вилучені спортивні речі, а саме спортивний дитячий костюм «АДІДАС», спортивні чоловічі штани «Демікс», пара спортивного чоловічого взуття 43-го розміру, чорна тепла кофта «Днс 097». (а.с.139-143)
- висновком експерта від 21.04.2015 року №18, який вказує що слід пальця, який був вилучений 10.03.2015 в ході ОМП по вулиці Приморська 56/5 в місті Світловодськ, належить ОСОБА_11 (а.с. 110-124 ).

Оцінюючи викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України, за що його засуджено, колегія судів доходить до висновку, що дані висновки ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які є належними і допустимими, досліджені судом першої інстанції у повному обсязі є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, пов`язане з проникненням у житло та напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчиняла розбій, поєднаний з проникненням у житло.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд першої інстанції у відповідності до ст.ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який не працюючий, раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога. Врахував відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обтяжуючих покарання обставини - вчинення злочину щодо особи похилого віку та призначив обвинуваченому покарання у межах санкцій інкримінованих йому статтей та правильно на підставі ч.1 ст.70 КК України призначив остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, яке буде відповідати тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеного у ст. 50 КК України.
Доводи прокурора стосовно м`якості призначеного ОСОБА_11 судом першої інстанції покарання є необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції у відповідності до ст.ст. 50, 65 КК України в повній мірі враховано особу обвинуваченого, обставини вченення кримінальних правопорушень, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючі обставини покарання та на переконання колегії суддів призначено необхідне і достатнє покарання обвинуваченому. Підстав для посилення обвинуваченому покарання колегія суддів не вбачає. Тому доводи прокурора викладені в апеляціійній скарзі в цій частині задоволенню не підлягають.

Доводи викладені в апеляційних скаргах захисника та обвинуваченого стосовно того, що суд першої інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону неповно, однобічно та упереджено розглянув кримінальне провадження є необгрунтованими та безпідставними. Так, як встановлено колегією суддів, судом першої інстанції розгляд даного кримінального провадження проведено із дотримання вимог кримінального процесуального закону, повно, всебічно та неупереджено, порушення принципу змагальності сторін та свободи в поданні доказів та доведенні їх перед судом, та порушення прав на захист обвинуваченого судом не допущено, дане підтверджується журналом судового засідання та аудіо записом судових засідань. Крім того, на переконання колегії суддів суд правильно оцінив зібрані докази по кримінальному провадженню. Висновки суду, викладені у вироку повністю відповідають дійсним фактичним встановленим у судовому засіданні обставинам справи, суд застосував закон про кримінальну відповідальність який підлягав застосуванню.

Також, необґрунтованими та безпідставними є доводи захисника та обвинуваченого стосовно того, що суд першої інстанції не врахував те, що докази зібрані по кримінальному провадженню не підтверджують вину ОСОБА_36 у вчиненні розбійного нападу на ОСОБА_13 , та не підтверджують факту викрадення дублянки та грошових коштів у ОСОБА_17 .. На переконання колегії суддів вина ОСОБА_11 у вчиненні вказаних інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується вищевказаними зібраними по кримінальному провадженню доказами, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку і, зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_13 , яка впізнала особу яка вчинила на неї розбійний напад, при цьому зірвав з її вух сережки, свого сусіда обвинуваченого ОСОБА_36 , показаннями свідків ОСОБА_37 та ОСОБА_16 , ОСОБА_26 , протоколом огляду міця події від 18.05.2015 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.01.2016 року де потерпіла ОСОБА_13 впізнає обвинуваченого на фото № 3 за рисами обличчя, які вона запам`ятала та крім того доповнила, що раніше вона бачила цю особу, та що це її сусід якого звати ОСОБА_25 . На фото №3 зображений ОСОБА_11 та іншими зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Також по епізоду викрадення дублянки та грошових коштів у ОСОБА_17 вина ОСОБА_36 підтверджується вищевказаними зібраними по кримінальному провадженню доказами, яким суд першої інстанції також надав належну правовову оцінку і, зокрема, підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_17 та іншими зібраними по кримінальному провадженню доказами. Також його вина підтверджується показаннями допитаної у судовому засіданні апеляційної інстанції в якості свідка ОСОБА_23 , дружини потерпілого ОСОБА_17 , яка підтвердила показання свого чоловіка надані у судовому засіданні суду першої інстанції та чітко вказала, що дублянку ОСОБА_38 не надавала, він її викрав. Вказані докази на переконання колегії суддів є належними і допустимими, є взаємоузгодженими між собою, та повністю відповідають встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції дійсним фактичним обставинам провадження. Підстави для закриття провадження по вказаним епізодам кримінальних проваджень відсутні.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_11 , стосовно застосування до нього та свідка ОСОБА_33 недозволених методів слідства, а саме утримання його протягом трьох суток у райвідділку на третьому поверсі з 10.03.2015 року по 13.03.2015 року та вчинення відносно нього та свідка недозволених методів слідства, а саме фізичного та психологічного тиску є необгрунтованими та безпідставними. Також доводи ОСОБА_11 та його захисника з приводу того, що суд першої інстанції не врахував докази в якості невинуватості ОСОБА_11 у вчинені розбійного нападу на ОСОБА_13 і, зокрема, показання свідка ОСОБА_33 , який повідомив у судовому засіданні, що на досудовому слідстві вказав, що йому надав сережки для сдачі в ломбард ОСОБА_39 під тиском співробітників поліції, а насправі він сдавав у ломбард сережки дружини є безпідставними.

Так, апеляційним судом Кіровоградської області 12.09.2017 року винесено ухвалу про доручення прокурору Кіровоградської області провести перевірку вказаних доводів, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно зазначеного в заяві обвинуваченого ОСОБА_11 , підтвердженого в судовому засіданні суду апеляційної інстанції та показаннях свідка ОСОБА_33 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції по факту здійснення на них працівниками міліції фізичного та психологічного тиску, тобто застосування до них під час досудового розслідування недозволених методів слідства з ціллю надачі потрібних їм показань від обвинувачених та свідка.

На підставі ухвали колегії суддів прокуратурою Кіровоградської області відомості про кримінальне правопорушення 18.09.2017 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235 за ч. 1 ст. 365 КК України.
За результатом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні старшим слідчим СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_40 17.11.2017 року винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Вказана постанова ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 05.06.2018 року була скасована.
17 жовтня 2018 року постановою прокурора у кримінальному провадженню прокурором другого відділу управління процесуального керувництва прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_41 винено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. При цьому колегія суддів оцінюючи показання надані в судовому засіданні суду першої інстанції свідком ОСОБА_42 вважає, що вказані показання не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_36 по епізоду вчинення розбійного нападу на ОСОБА_13 та не спростовують доведеність його вини, яка повністю доведена вищевказаними зібраними по кримінальному провадженню доказами.
Крім того, не переконання колегії суддів, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 та стягнув з обвинуваченого на її користь завдану в результаті злочину матеріальну та моральну шкоду.
Враховуючи викладене апеляційні скарги обвинуваченого та захисника задоволенню не підлягають.

Разом із тим, обгрунтованими є доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора стосовно того, що суд першої інстанції фактично не зарахував у строк відбуття покарання ОСОБА_11 , строк його попереднього ув`язнення з 13 березня 2015 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього увязння за два дні позбавленн волі.
Верховний Суд у рішенні від 13.03.2018 року у справі №440/853/17, провадження №51 -722км 17 прийшов до висновку, що у випадку коли станом на 20 червня 2017 року особа мала право на застосування до неї положень передбачених ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України відсутні підстави для застосування відносно неї положень Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, яким погіршуватиметься становище цієї особи.

Більше того згідно правових позицій викладених у постанові Великої Палати Верховного суду від 29.08.2018 року (справа №663/537/17, провадження №13-31 кс18) також слід зараховувати обвинуваченому строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до набрання вироком законної сили, включно.

Тому, колегія судів доходить висновку, що в цій частині вирок суду першої інстанції підлягає зміні, обвинуваченому слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 13 березня 2015 року по день набрання вироком законної сили, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_11 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_10 підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_11 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 березня 2017 року стосовно ОСОБА_11 - змінити.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_38 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 13 березня 2015 року по день набрання вироком законної сили, тобто по 18 жовтня 2018 року із розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4