Дата документу Справа № 335/1700/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/1700/18 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/778/282/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2018 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000167, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263, п.11 ч.2 ст. 115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника арештованого майна адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
представник власника арештованого майна - адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 21 лютого 2018 року, якою клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, № кузову НОМЕР_2 , 2007 року випуску, а також ключ від автомобіля, які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що накладення арешту на вказане майно має на меті збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
В апеляційній скарзі представник власника арештованого майна - адвокат ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження, вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 19 лютого 2018 року про накладення вищевказаного арешту відмовити.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що постановлена ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Так, апелянт зазначає, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2018 року арешт на вищевказаний автомобіль скасовано за клопотанням законного власника, а тому арештоване майно підлягало поверненню власнику. Проте, слідчим і прокурором майно власнику повернено не було, та починаючи з 29 січня 2018 року, останні незаконно його утримували. На думку апелянта, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про повторне накладення арешту на майно, зобов`язаний був з`ясувати у слідчого правові підставі його знаходження у слідчого та надати цим фактам, чого слідчим суддею зроблено не було. Однак, слідчий суддя не з`ясував ці обставини, не дав оцінку тому факту, що майно протягом 23 днів незаконно знаходилось у володінні слідчого. Крім того, апелянт вказує, що аналіз змісту клопотання слідчого та ухвали слідчого судді показав, що у зазначених процесуальних документах, окрім загальних формулювань, не міститься обґрунтування того, що зазначений автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні. Апелянт вказує, що в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді не зазначено підстави та мету арешту відповідно до положень ст.170 КПК України. Також, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, всупереч вимогам п.4 ч.5 ст. 173 КПК України, не зазначив спосіб виконання арешту майна, а саме не зазначив, що саме заборонено вчиняти з майном відчуження, розпорядження або користування. Крім того, діючим кримінальним процесуальним законодавством взагалі не передбачено накладення арешту на майно, з якого попередньо арешт знято. Також апелянт вважає, що ризики, передбачені аб.2 ч.1 ст. 170 КПК України, відсутні. Арештований автомобіль необхідний власнику для вирішення побутових потреб, оскільки остання офіційно працевлаштована, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Вилучення автомобіля та неможливість користування ним протягом двох років порушує Конституційні права власника.
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження адвокатом ОСОБА_7 мотивоване тим, що копію повного тексту оскаржуваної ухвали він отримав 26 лютого 2018 року.
Колегія суддів вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню, а строк на апеляційне оскарження поновленню, оскільки причини пропуску строку, зазначені апелянтом, підтверджуються матеріалами провадження і є поважними.
Згідно з ухвалою суду, старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя із клопотанням про арешт майна.
У клопотанні зазначив, що слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000167, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 березня 2016 року за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, п. 11 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 15, п.п. 1, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 березня 2016 року у вечірній час ОСОБА_10 , користуючись як пасажир автомобілем «Volkswagen Passat» сірого кольору, д.н. НОМЕР_3 , за кермом якого перебувала невстановлена особа, приїхав до м. Біляївка Одеської області, а саме будинку АДРЕСА_1 , тобто до будинку, що знаходився на одній смузі з будинком АДРЕСА_2 , в якому тимчасово мешкав ОСОБА_11 17 березня 2016 року приблизно о 14 годині 45 хвилин ОСОБА_10 , перебуваючи в кімнаті вищевказаного будинку АДРЕСА_2 , через відчинений отвір крізь москітну сітку, використовуючи невстановлену довгоствольну нарізну зброю калібру 7,62 мм, здійснив 7 пострілів в ОСОБА_11 , який перебував на території двору будинку АДРЕСА_2 , тричі прицільно влучивши в останнього, спричинивши смертельні вогнепальні поранення. 26 квітня 2016 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 було виявлено та вилучено вказаний автомобіль та ключ від нього, та поміщено на штраф-майданчик. Постановою слідчого від 05 травня 2016 року вказаний вище автомобіль та ключ від нього визнано речовими доказами. Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 18 травня 2016 року на вказаний автомобіль та ключ від нього накладено арешт. 29 січня 2018 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси арешт було скасовано. Посилаючись на те, що автомобіль та ключ від нього, у разі повернення власнику, можуть бути приховані, знищені, пошкоджені, перетворені, або відчужені, що унеможливить встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, слідчий просив накласти арешт на автомобіль «Volkswagen Passat» сірого кольору, № кузову НОМЕР_2 , року випуску, д.н. НОМЕР_3 , а також ключ від цього автомобіля, що належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що були вилучені 26 квітня 2016 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 .

Заслухавши доповідь судді; думку представника власника арештованого майна - адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і наполягав на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з вимогами частини 3 вказаної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя послався на те, що матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, містять достатні дані для висновку, що зазначене у клопотанні майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, вказане майно використовувалося підозрюваним для підготовки до вчинення особливо тяжкого злочину, зберіг на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Отже, у разі повернення вищезазначеного майна, яке відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, його власнику, це може призвести до зникнення, втрати та іншого видозмінення речового доказу, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Цих вимог закону слідчим суддею дотримано при розгляді клопотання.
Діючим кримінальним процесуальним законодавством не передбачено заборону накладення арешту на майно, з якого до цього арешт було знято, а тому доводи апелянта про зворотне, є безпідставними.
Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що в даному випадку, необхідність накладення арешту, а також наявність відповідних ризиків, прокурором доведена, тому підстав для відмови у задоволенні клопотання у слідчого судді не було.
Те, що в оскаржуваній ухвалі не вказано спосіб виконання накладеного арешту, на думку колегії суддів, не є підставо для скасування оскаржуваної ухвали у розумінні положень ст.409 КПК України.
Доводи апелянта про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є невмотивованою, суперечать змісту самої ухвали, яка містить належне обґрунтування прийнятого рішення.
На думку колегії суддів, порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування прийнятого судового рішення, слідчим суддею не допущено при розгляді клопотання, тому підстави для задоволення вищевказаної апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу представника власника арештованого майна - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 21 лютого 2018 року, якою клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, № кузову НОМЕР_2 , 2007 року випуску, а також ключ від автомобіля, які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4