Справа № 481/587/18
Провадж.№ 1-кп/481/90/2018
В И Р О К
іменем України

29.05.2018 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Новий Буг Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.04.2018 року за №0000242 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, Миколаївської області, громадянина України, українця, який проживає та зареєстрований у буд. АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

по даному кримінальному провадженню обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням у житло, за наступних обставин:

На початку квітня місяця 2018 року, більш точної дати не встановлено, у вечірній час, обвинувачений ОСОБА_3 , переконавшись що його ніхто не бачить, таємно, з корисливих мотивів, діючи умисно, зірвав навісний замок із будинку по АДРЕСА_1 , і таким чином незаконно проник до приміщення вказаного будинку, звідки таємно викрав металеву плиту з двома отворами для конфорок та два набори металевих конфорок, бувших у використанні. Викраденим майном обвинувачений ОСОБА_3 в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Даною крадіжкою обвинувачений ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 313 грн 14 коп.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, підтримав та погодився із всім, що викладено в обвинувальному акті. ОСОБА_3 пояснив, що дійсно у квітня 2018 року він вирішив здійснити крадіжку будь-яких металевих речей із будинку по АДРЕСА_1 . З цією метою він таємно, проник до даного будинку, зірвавши із вхідних дверей навісний замок. У будинку він побачив і викрав металеву плиту та два набори металевих конфорок до неї. Викрадені металеві речі він продав як металобрухт, а отримані кошти витратив на продукти харчування та цигарки.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про перенесення розгляду справи суду не надавав.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням постанови про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання, та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Прокурор, обвинувачений, захисник правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження.
За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги те, що він вчинив тяжкий злочин відповідно до ст.12 КК України, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Суд враховує характеризуючі дані обвинуваченого, а саме, що він на даний час позитивно характеризується, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря нарколога Новобузької ЦРЛ з діагнозом «Розлад психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю ( синдром залежності)», до кримінальної відповідальності притягується вперше( а.к.п. 38-43 ).

Обставиною яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначене покарання у виді позбавлення волі.
Крім того суд враховує висновок органу пробації про те, що ймовірність вчинення повторного злочину ОСОБА_3 є середньою та виправлення його без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільств .
Враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, який, щиро покаявся, переконує суд у тому, що він для себе зробив необхідні висновки, тому суд приходить до переконання за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст..75 КК України, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне на обвинуваченого ОСОБА_3 покласти обов`язки відповідно до ст.76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено.

Під час вчинення злочину за ч.3 ст.185 КК України обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні до ст. 19 КК України.

Процесуальні витрати по справі - відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України наступним чином: металеву плиту з двома отворами для конфорок та два набори металевих конфорок, які постановою про визнання речовим доказом від 16.04.2018 року передані на зберігання в камери зберігання речових доказів Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області (а.к.п.36-37), слід повернути потерпілій стороні, як власнику.
Керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 00 місяців.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 01 (один) рік за умови, що засуджений не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки на підставі ч. 1 ст. 76 КК України - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирати.
Речові докази: металеву плиту з двома отворами для конфорок та два набори металевих конфорок, повернути потерпілому ОСОБА_6 як законному володільцю.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.
Суддя