Справа № 314/2040/17
Провадження № 1-кп/314/53/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Вільнянськ 05 червня 2018 року

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_4 ,

представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 ,

провівши судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м.Запоріжжя, громадянина України, розлученого, освіта вища, працюючого слюсарем-ремонтником на ПАТ "Запоріжсталь", проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в :

12 січня 2017 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись біля двору будинку № 109 в с.Матвіївка Вільнянського району Запорізької області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з відстані приблизно 10-15 м здійснив з гладкоствольної рушниці "ТОЗ-63" №Т36223 16-го калібру 4 постріли набоями з дробу в потерпілого ОСОБА_4 , спричинивши йому відкритий вдавлений перелом правої тім`яної кістки з пошкодженням зовнішньої і внутрішньої кісткових пластинок і раною в правій лобно-тім`яній області голови в проекції перелому, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя, а також інші тілесні ушкодження у вигляді: ран поперекової області по лівій навколохребетній лінії (1), зовнішньої поверхні верхньої третини правого стегна (1), тильної поверхні правої кисті (1), задньо-зовнішньої частини тильної поверхні правої кисті і задньо-зовнішньої поверхні правого променевозап`ястного суглоба (1) що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; ран голови (1), тулуба (8), верхніх (3) і нижніх (5) кінцівок що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Під час судового розгляду ОСОБА_6 , якому було пред`явлено обвинувачення за ч.1 ст.121 КК України, свою вину у вчиненні цього злочину визнав частково. Обвинувачений не заперечив, що у час та місці, зазначених в обвинуваченні, він вийшов на вулицю зі свого будинку з рушницею, оскільки почув гавкіт собаки; на вулиці він побачив силует людини, яка бігла в його сторону; на питання людина пояснила, хто він, і продовжила бігти. Тоді, як пояснив обвинувачений, він злякався і вистрілив під ноги, потерпілий повернувся і став тікати, але він ще вистрілив угору. Обвинувачений визнав, що здійснив 4 постріли, але стверджував, що 2 з них здійснив під ноги, та ще 2 по верхівках дерев; причини здійснення пострілів чітко пояснити не зміг, стверджує, що злякався; факт здійснення пострілів та завдання тілесних ушкоджень потерпілому він не заперечує, у цьому розкаюється.

Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що ними повністю доведено пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення за ч.1 ст.121 КК України.

Так, потерпілий ОСОБА_4 під час судового розгляду пояснив суду, що ввечері 12.01.2017 року він йшов додому, коли біля одного з дворів побачив силует чоловіка, який став запитувати, хто йде, вимагав підійти, а після цього відбувся постріл; потерпілий впав на живіт, потім став тікати, і пролунали ще 3 постріли; від пострілів він був поранений, йому викликали "швидку допомогу", після цього він тривалий час лікувався.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 08 від 06.04.2017 року, у потерпілого ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження: відкритий вдавлений перелом правої тім`яної кістки з пошкодженням зовнішньої і внутрішньої кісткових пластинок і раною в правій лобно-тім`яній області голови в проекції перелому, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя; рани поперекової області по лівій навколохребетній лінії (1), зовнішньої поверхні верхньої третини правого стегна (1), тильної поверхні правої кисті (1), задньо-зовнішньої частини тильної поверхні правої кисті і задньо-зовнішньої поверхні правого променевозап`ястного суглоба (1) що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; рани голови (1), тулуба (8), верхніх (3) і нижніх (5) кінцівок що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Тілесні ушкодження утворилися в результаті множинних травматичних впливів тупими об`єктами з різко обмеженою травмуючою поверхнею, це можуть бути вогнепальні поранення дробом.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 09 від 06.04.2017 року, рани у ОСОБА_4 утворилися в результаті травматичних впливів тупими об`єктами, які припали: два в область голови, дев`ять в область тулуба, шість в область нижніх кінцівок, і п`ять в область верхніх кінцівок.

Відповідно до висновку судової балістичної експертизи № 2-34 від 21.02.2017 року, рушниця, вилучена 13.01.2017 року за місцем проживання обвинуваченого, є гладкоствольною вогнепальною зброєю двоствольною мисливською рушницею "ТОЗ-63" № НОМЕР_1 промислового виробництва Тульського збройного заводу СРСР; рушниця придатна для здійснення пострілів мисливськими патронами 16-го калібру.

Наведені докази підтверджують обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення за ч.1 ст.121 КК України. При цьому суд критично оцінює показання обвинуваченого в тій частині, що він здійснював постріли під ноги потерпілому та у повітря, а отже, фактично посилається на те, що тілесні ушкодження були спричинені з необережності. Так, обвинувачений не заперечував тієї обставини, що ним було здійснено аж 4 постріли, у т.ч. навіть після того, як потерпілий повернувся та намагався втекти. Висновки судово-медичних експертиз, проведених у справі, свідчать, що в потерпілого поцілило більше 20 дробин, причому більша їх частина уразила тулуб та верхні кінцівки. Таким чином, обставини, встановлені судом, свідчать, що здійснюючи постріли, обвинувачений свідомо намагався уразити потерпілого, а не поцілити вверх чи донизу від нього.

Представником потерпілого адвокатом ОСОБА_5 у судовому засіданні заявлено про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого за ознаками замаху на умисне вбивство потерпілого. З цього приводу суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд провів судовий розгляд з урахуванням зазначених положень закону. При цьому прокурор під час судового розгляду обвинувачення в порядку ст.ст.338-339 КПК України не змінював і не доповнював.

Враховуючи наведене, суд не входить до оцінки доводів представника потерпілого про наявність в діях обвинуваченого складу більш тяжкого злочину.

Крім того, представником потерпілого під час судового розгляду заявлялося клопотання про виклик і допит свідків, зазначених у реєстрі матеріалів досудового розслідування. Суд визнав це зайвим з урахуванням того, що жоден з них не був безпосереднім очевидцем подій, зазначених в обвинуваченні, про те, що сталося, можуть судити виключно зі слів обвинуваченого та потерпілого, які були безпосередньо допитані у судовому засіданні.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до категорії тяжких. Суд також враховує особу обвинуваченого, який вчинив злочин у молодому віці, має постійне місце проживання та роботи, характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину та батьків пенсійного віку; згідно висновку органу пробації, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення його волі.

Обставинами, яка пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає добровільне відшкодування витрат потерпілого на лікування, а також сприяння розкриттю вчиненого злочину на досудовому розслідуванні.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 , суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп?яніння.

Враховуючи наявність в обвинуваченого обставин, які пом`якшують покарання, позитивну характеристику обвинуваченого, його молодий вік та наявність сталих позитивних соціальних зв`язків, суд вважає за можливим при призначенні покарання застосувати до нього положення ст.75 КК України щодо звільнення від покарання з випробуванням.

Оскільки злочин вчинений ОСОБА_6 з використанням вогнепальної зброї, яким спричинено шкоду здоров`ю людині, суд вважає за необхідне призначити йому додаткове покарання у виді позбавлення права придбання, зберігання та використання вогнепальної зброї.

Потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні заявлений цивільний позов, згідно якого він вимагає стягнути з обвинуваченого грошову суму у розмірі 100000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що потерпілому внаслідок дій обвинуваченого була створена реальна загроза його життю, потерпілий зазнав значних фізичних та моральних страждань через спричинення йому фізичного болю, почуття страху, значне погіршення стану його здоров`я у молодому віці, необхідність здійснювати тривале лікування та докладати додаткові зусилля для нормалізації свого життя. Таким чином, потерпілому діями обвинуваченого спричинена моральна шкода, яка відповідно до вимог ч.3 ст.23, ст.1167 ЦК України, підлягає відшкодуванню. Визначаючи розмір грошового відшкодування, суд враховує обставини справи, характер правопорушення, глибину моральних страждань позивача, і вважає, що заявлена сума відшкодування у розмірі 100000 гривень є завеликою, і зменшує її до 23000 гривень як такої, що повно відповідає зазначеним обставинам, а також вимогам розумності та справедливості.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

п р и с у д и в :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права придбання, зберігання та використання вогнепальної зброї строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Іспитовий строк ОСОБА_9 встановити тривалістю в 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 грошову суму у розмірі 23000 (двадцять три тисячі) гривень на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави грошову суму у розмірі 2025 (дві тисячі двадцять п`ять) гривень 45 копійок на відшкодування судових витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні.

Речові докази: в`язану шапку, футболку, штани, светр, дублянку, що зберігаються у Вільнянському відділенні поліції Пологівського ВП ГУНП України в Запорізькій області повернути потерпілому ОСОБА_4 , а при його небажанні отримати ці речі знищити; 2 марлевих згортки з 6-ма металевими округлими предметами знищити; рушницю "ТОЗ-63" № НОМЕР_2 конфіскувати на користь держави; пляшку з ружейним маслом знищити; дозвіл на зброю, посвідчення мисливця, членський квиток та контрольну карту, видані на ім`я ОСОБА_6 знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому та потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення засудженому, його захиснику, потерпілому, його представнику, прокурору.

Суддя ОСОБА_1

05.06.2018 року
05.06.2018