Справа № 487/496/18
Провадження № 1-кп/487/357/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2018 року. Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Миколаєві обвинувальний акт в кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000863 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживаня: АДРЕСА_2 , який утримується у СІЗО міста Миколаєва, раніше засудженого:
22.11.2017 року вироком Заводського районного суду міста Миколаєва до 1 (одного) року позбавлення волі за вчинення 03.03.2017 року відносно ОСОБА_7 злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України (початок відбування покарання 15.12.2017р.),
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України,
ВСТАНОВИВ:
03.03.2017 року близько 08-00 годин, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_7 , вчинив злочин передбачений ч.1 ст.152 КК України при наступних обставинах.
Так, знаходячись у вказаний час, у вказаному місці, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на задоволення статевої пристрасті з ОСОБА_7 проти її волі.
Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи в одній з кімнат вищевказаної квартири разом з ОСОБА_7 , підійшов до потерпілої, схопив її та проти волі притягнув до себе, із застосуванням фізичної сили, яка полягала в нанесенні ударів в область голови та тулубу, реалізуючи вказаний злочинний намір, подавив її волю та спроби чинити опір, зняв з неї одяг, поклав потерпілу на живіт на ліжко, яке знаходилось у кімнаті, оголив свої статеві органи, після чого вступив з потерпілою в статеві зносини природним способом.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 152 КК України, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства (зґвалтування).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні описаного злочину не визнав та пояснив, що ініціатором статевого контакту 03.03.2017р. була сама потерпіла, але він їй відмовив в цьому і вона спровокувала його на бійку завдавши йому декілька ударів. Додав, що раніше він перебував з потерпілою ОСОБА_7 у шлюбі, стосунки були нормальні, за дейкий час до подій 03 березня 2017 року він переїхав проживати в орендовану квартиру, яку оплачувала потерпіла. Він зателефонував потерпілій та сказав, що приїде до неї додому забрати свої речі. 03.03.2017 року зранку близько 04-00 год. він приїхав додому потерпілої за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 відчинила йому двері та впустила у квартиру. Потім потерпіла провела його у кімнату та запропонувала йому зайнятися сексом на що він відмовив, після цього потерпіла вдарила його рукою по обличчю, а він у відповідь теж вдарив потерпілу, але кількість ударів, які він наніс, не пам`ятає. Потім потерпіла почала плакати, він прийшов до тями та почав розмовляти з нею. В цей час в квартиру потерпілої прийшла її донька а потім приїхали працівники поліції. Зауважив, що в той день (03.03.2017р.) в статевий контакт з потерпілою не вступав, а його сперма на трусах потерпілої залишилась від статевого акту, який відбувся за декілька днів до описаних подій.
Незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина повністю підтверджується наступними доказами дослідженими судом.
Так, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 , потім у них склали неприязнені стосунки та обвинувачений переїхав проживати в іншу квартиру. 03.03.2017 року вона прибула до м. Миколаєва на потягу, після чого попрямувала до себе додому. Під`їхала додому та у дворі нікого не побачила. Коли підійшла до дверей квартири то побачила у закритому тамбурі ОСОБА_4 , який силою змусив її відкрити двері та зайшов разом з нею в квартиру. Після цього він почав збирати речі, а коли він намагався забрати комп`ютер, вона його відштовхнула, а він у відповідь почав її бити. Коли вона впала здавив її ногами так, що поламались ребра. Як зазначила потерпіла, після цього вона вже не могла чинити опір, оскільки боялась, що обвинувачений її вб`є. Після цього ОСОБА_4 почав її роздягати, стягнувши колготки та труси, підтягнув її до ліжка та поклав її на нього животом до низу, а колінами вона стояла біля ліжка, та зґвалтував її ззаду природнім і неприроднім способом. Після закінчення статевого акту, обвинувачений пішов до ванної кімнати, а потім повернувся та став з нею розмовляти. Через деякий час до неї додому приїхала її донька ОСОБА_9 і викликала поліцію, яка забрала ОСОБА_4 , та її для проведення слідчих дій. Зауважила, що вона, як і обвинувачений, є ВІЛ-інфікованою особою, але обвинувачений порушив програму лікування від ВІЛ, що могло призвести до того, що вона могла заразитись іншим типом ВІЛ.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що вона є донькою ОСОБА_7 03.03.2017 року їй зателефонувала сусідка з дому, де проживає мати, та розповіла, що ОСОБА_4 знаходиться у неадекватному стані та чекає мати біля під`їзду. Після чого вона поїхала додому до матері. Квартиру відчинила своїми ключами, побачила, що обвинувачений сидів на ліжку у взутті, а мати сиділа поряд зі спущеними колготками та трусами. Після цього вона викликала поліцію. Деталі того, що трапилось, вона дізналась пізніше. Мати їй розповідала, що ОСОБА_4 її побив та зґвалтував.
Як вбачається зі змісту протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, 03.03.2017р. ОСОБА_7 заявила про зґвалтування її із застосуванням фізичного насилля ОСОБА_4 03.03.2017р. в період часу з 08 год. 00 хв. до 08 год. 20 хв.
При огляді місця події (квартири АДРЕСА_3 ), результати якого зафіксовані в протоколі про огляд місця події від 03.03.2017р. із доданою до нього фототаблицею, виявлено та вилучено рушник з ванної кімнати, плаття, колготки та нижня білизна ОСОБА_7 .
Згідно висновку експерта ( ОСОБА_10 ) №304 від 03.03.207 року, у ОСОБА_7 мають місце тілесні ушкодження у вигляді синців нижніх повік лівого та правого ока, лівої завушної раковини, грудній клітині, правого плеча, лівої лодижки, лівої сідниці, які могли утворитись внаслідок не менше шести ударних дій тупих твердих предметів, якими могли бути руки, ноги та ін. По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Експертом зроблено висновок, що не виключено, що всі наявні у потерпілої ОСОБА_7 ушкодження могли утворитись при насильницькому статевому акті. Але, як зазначив експерт, достовірних ознак вчинення насильницького статевого акту немає, будь-яких ушкоджень в області статевих органів та анального отвору немає.
Згідно висновку експерта ( ОСОБА_10 ) №306 від 03.03.2017 року, у гр. ОСОБА_4 будь-яких тілесних ушкоджень на тілі не виявлено, будь-яких пошкоджень в області статевих органів не мається, будь-яких слідів вагінального утворення, крові на тілі та на статевих органах не мається.
Згідно висновку експерта №120 від 23.03.2017р., в мазках та марлевих тампонах із вмістом піхви та анального отвору ОСОБА_7 сперматозоїди не виявлені.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №36/Ц від 13.03.2017р., під час проведення цитологічного дослідження піднігтьового вмісту обох рук потерпілої ОСОБА_7 сліди крові та епітеліальні клітини, придатні до цитологічного обліку, а також мікрочастки та мікроволокна не знайдені.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №35/Ц від 13.03.2017р., під час проведення цитологічного дослідження піднігтьового вмісту обох рук підозрюваного ОСОБА_4 сліди крові та епітеліальні клітини, придатні до цитологічного обліку, не знайдені.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №39/ц від 24.03.2017р., на статевому члені ОСОБА_4 клітин піхвового епітелю та елементи калу не знайдені.
При проведені судово-медичної експертизи (висновок №104 від 17.03.2017р.) експерт зробив висновок, що на трусах, наданих на експертизу, знайдені сперматозоїди, кров не знайдена; на сукні, наданій на експертизу, знайдена кров людини, сперматозоїди не знайдені; на жіночих колготах, рушнику, сперматозоїди та кров не знайдені.
Висновком судово-медичної експертизи №127/ц від 28.03.2017р., встановлено, що на сукні, наданій на експертизу знайдена кров людини, її походження не виключається від ОСОБА_7 , а в разі змішування від ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .
Як зазначено у висновку комісії експертів ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 ) судово-медичної експертизи №119-К від 06.11.2017р. у ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження у вигляді синців нижніх повік лівого та правого ока, лівої завушної раковини, грудній клітині, правого плеча, лівої лодижки, лівої сідниці, перелому 10-го ребра зправа, 7-го ребра зліва, які могли утворитись при обставинах вказаних потерпілою незадовго до звернення у лікарню 03.03.2017р. Також висновком встановлено, що в мазках та марлевих тампонах із вмістом піхви та анального отвору ОСОБА_7 сперматозоїди не знайдені, але вони знайдені на трусах ОСОБА_7 , що може свідчити, що сперма могла потрапити на труси під час перерваного статевого акту з потерпілою.
Провівши молекуляно-генетичну експертизу експерт зробив висновок ( №530 від 15 грудня 2017 року), що генетичні ознаки слідів сперми та клітин на жіночих трусах є змішаними, містять генетичні ознаки крові потерпілої ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_4 ; генетичні ознаки слідів крові на сукні збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_7 і не збігаються з генетичними ознаками крові підозрюваного ОСОБА_4 .
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_10 суду пояснив, що даючи 03.03.2017р. висновок №304, він не виявив у потерпілої 100 % ознак вчинення насильницького статевого полового акту, оскільки не було ушкоджень в області статевих органів потерпілої та анального отвору, але сукупність інших непрямих ознак (тілесні ушкодження та інші) вказували на те, що це можливо.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_11 суду пояснила, що внаслідок певних фізіологічних особливостей будови статевих органів жінки, не завжди після насильницького полового акту у жінки залишаються ушкодження в області статевих органів, але наявність сперми на трусах може свідчити про те, що статевий акт відбувся.
Зі змісту протоколу огляду речей і документів від 10 січня 2018 року та доданої до нього фототаблиці, вбачається, що з телефонного номеру, який належить ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 ) на телефон потерпілої ОСОБА_7 , надходили смс-повідомлення, зміст яких свідчить, що ініціатива вступити в статевий контакт з потерпілою виходила саме від ОСОБА_4 . Також, на адресу потерпілої 02 березня 2017 року надходили погрози від ОСОБА_4 про насильницьке проникнення в квартиру потерпілої.
Крім того, Вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 22.11.2017р. ОСОБА_4 визнано винним за ч.1 ст.122 КК України по цьому ж епізоду, але в частині нанесення тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілій ОСОБА_7 . При цьому, при розгляді вказаної справи потерпіла ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_13 давали аналогічні покази тим, що дані ними при судовому розгляді в цій справі.
Аналіз наведених доказів досліджених судом, в тому числі: покази потерпілої ОСОБА_7 , які повністю узгоджуються з показами свідка ОСОБА_9 , а також підтверджуються об`єктивними доказами, в тому числі: висновками експерта № 530, 119-К, 104, змістом смс-повідомлень які надходили від ОСОБА_4 на адресу ОСОБА_7 , в сукупності та взаємозв`язку дають підстави прийти до висновку, що ОСОБА_4 при наведених вище обставинах вчинив статеві зносини з ОСОБА_7 із застосуванням фізичного насильства (зґвалтування) і його дії судом кваліфікуються за ч.1 ст. 152 КК України.
Доводи сторони захисту стосовно того, що ОСОБА_7 обмовляє обвинуваченого з метою заволодіння його майном до уваги не приймаються, оскільки жодного доказу на підтвердження існування таких обставин та мотиву в потерпілої суду не надано.
Крім того, покази потерпілої підтверджуються об`єктивними даними - тілесними ушкодженнями, які мались у неї і могли бути заподіяні при обставинах повідослених нею, наявність її крові на сукні, наявність сперми, яка належить обвинуваченому на трусах потерпілої. При цьому, покази обвинуваченого, що він не бажав сексуального контакту з потерпілою, спростовується змістом смс-повідомлень від нього на адресу потерпілої протягом тижня до дня вчинення вказаного злочину, зі змісту яких також вбачається агресивність поведінки обвинуваченого стосовно потерпілої.
Доводи сторони захисту стосовно того, що достовірних даних, які б свідчили про згвалтування потерпілої відсутні, до уваги не приймаються, оскільки спростовуються як дослідженими судом висновкам експертів так і поясненнями експертів в суді стосовно змісту їх висновків та наявності факту згвалтування за відсутності пошкоджень в області статевих органів потерпілої.
Зауваження обвинуваченого стосовно того, що його сперма опинилась на трусах потерпілої внаслідок добровільного статевого акту між ними за декілька днів до 03 березня 2017 року до уваги не приймається, оскільки спростовується як показами потерпілої так і агресивно-сексуальним характером смс-повідомлень (24, 25, 28. Лютого, 02 березня), які обвинувачений надсилав потерпілій протягом тижня до 03 березня 2017 року, суть яких не змінювалась.
Посилання сторони захисту на ту обставину, що будь-які сліди статевого акту у обвинуваченого не знайдено, що свідчить про відсутність події згвалтування, судом до уваги не приймається, оскільки згідно пояснень потерпілої, обвинувачений мав можливість після статевого акту, коли перебував у ванній кімнаті, та час, щоб змити із себе будь-які сліди статевого акту. Цим же самим пояснюється і відсутність слідів статевого акту на рушнику, яким, можливо, витирався обвинувачений.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Згідно інформації наданої Державною установою «Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім.Л.В. Громашевського Національної Академії медичних наук України», ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку в клініці вказаного Інституту з 2005 року з діагнозом: ВІЛ-інфекція, клінічна стадія IV. Пневмоцистна пневмонія (2004). Орофарингеальний кандидоз. Рецидивуюча герпетична інфекція, Хронічний вірусний гепатит С.
Згідно інформації МиколаївськоОбласного наркологічного диспансеру ОСОБА_4 перебуває на «Д» обліку в ОНД з 18.05.1995 року з діагнозом: РПП внаслідок вживання опіоїдів, алкоголю, синдром залежності, за місцем проживання характеризується негативно,
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд виходить із загальних засад призначення покарання, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який до часу вчинення злочину судимостей не мав, характеризується негативно, має тяжке захворювання (ВІЛ, гепатит), перебуває на «Д» обліку в ОНД з 1995 року внаслідок синдрому залежності від опіоїдів та алкоголю, вчинив злочин середнього ступеню тяжкості із застосуванням фізичного насилля шляхом побиття, наслідків вчиненого для потерпілої (глибока психологічна травма), суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання за цим вироком та остаточне покарання виключно в умовах ізоляції від суспільства у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
На підставі ч.4 ст.70 КК України до остаточно призначеного покарання за сукупністю злочинів слід зарахувати частково відбуте (з 15 грудня 2017 року) покарання у виді позбавлення волі за вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 22.11.2017р.
Відповідно до положень ч.2 ст.124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави підлягає стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 8923,20 грн.
Речові докази, що зберігаються в кімнаті речових доказів Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, підлягають знищенню.
Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі частини 4 статті 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 22.11.2017 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання рахувати з 04 червня 2018 року.
На підставі частини 4 статті 70 КК України до строку відбування покарання за цим вироком зарахувати відбуту ОСОБА_4 частину покарання, призначеного йому вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 22.11.2017 року, з 15 грудня 2017 року до 03 червня 2018 року (включно).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 8923 (вісім тисяч дев`ятсот двадцять три) гривні 20 коп. витрат на залучення експерта.
Речові докази: Паперовий пакет з нігтьовими зрізами ОСОБА_4 нігтьовими зрізами ОСОБА_7 , залишок тампону змиву ОСОБА_14 , зразок крові та слини ОСОБА_7 , залишок тампону змиву ОСОБА_4 , зразок крові та слина ОСОБА_7 , мазок та марля з вмістом піхви та анального отвору, труси, колготки ОСОБА_7 , сукня, рушкник, які запаковані в сейф-пакети та паперові конверти і зберігаються в кімнаті речових доказів Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1