Справа № 462/5136/18
У Х В А Л А

29 серпня 2018 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 08.08.2018 року про закриття кримінального провадження,

встановив:

Постановою слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 08.08.2018 року було закрито кримінальне провадження № 0003810 від 13.09.2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні невстановленої особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Скаржник звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати вказану постанову слідчого, мотивуючи це тим, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження була винесена слідчим з порушенням вимог КПК України.

Скаржник та адвокат у судовому засіданні скаргу підтримали, дали пояснення аналогічні вищенаведеному, просять скаргу задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явилася, проте її неявка не є перешкодою для розгляду скарги. Крім цього 23.08.2018 року слідча подала матеріали кримінального провадження.

Заслухавши скаржника, адвоката, оглянувши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю, що скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003810 від 13.09.2017 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України за фактом того, що ОСОБА_3 звернулася зі заявою, в якій просила прийняти міри до диспетчера оперативно-диспетчерської служби центру експертної медичної допомоги та медицини катастроф, який прийняв від неї виклик о 11.26 год. 07.08.2017 року та неналежно організував прибуття карети медичної допомоги, внаслідок чого померла її бабуся ОСОБА_6

08.08.2018 року оскаржуваною постановою слідчого було закрито кримінальне провадження № 0003810 від 13.09.2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні невстановленої особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Таким чином, з аналізу вказаної статті КПК України слідує, що значення слідчих дій полягає в тому, що вони є основним способом збирання доказів і звідси - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

З аналізу ч. 1 ст. 92 КПК України слідує, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Аналізуючи оскаржувану постанову, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не було дано оцінки кожному доказу і сукупності зібраних у кримінальному провадженні доказів, виклад обставин у постанові зводиться до констатації наявності певних доказів, після чого слідчий без будь-якого аналізу і обґрунтування формально робить висновок про те, що відсутній в діянні невстановленої особи склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 140 КК України.

Такий його висновок фактично ґрунтується лише на показаннях двох осіб, а саме: потерпілої ОСОБА_3 та відка ОСОБА_7 - медичної сестри Львівського обласного центру екстренної медичної допомоги та медицини катастроф.

Слідчий під час досудового розслідування обмежилась лише допитом вказаних осіб, проте не розширила шляхом проведення слідчих (розшукових) дій коло осіб, котрим можуть бути відомі обставин, що підлягають доказуванню і мають значення для даного кримінального провадження, хоча заявник ОСОБА_3 у своїх показаннях вказувала на таких осіб зокрема на диспетчера оперативно-диспетчерської служби, а також, слідчий не зібрала і не оцінила додаткових письмових доказів.

В оскаржуваній постанові підставою до закриття кримінального провадження слідча зазначила п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, які обставини встановлені досудовим слідством, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні, чого в оскаржуваній постанові не вбачається.

Крім того, слідча, зазначаючи у резолютивній частині оскаржуваної постанови, що кримінальне провадження закривається у зв`язку з відсутності в діяннях невстановленої особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, залишила поза увагою, що відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.09.2017 року ОСОБА_3 чітко вказала, що у скоєнні кримінального правопорушення підозрює диспетчера оперативно-диспетчерської служби, яка прийняла її телефонне повідомлення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова не відповідає нормам кримінально-процесуального законодавства, оскільки чітко не містить відносно кого закрите кримінальне провадження №0003810 від 13.09.2017 року, а носить неконкретизований характер, а відтак, є невмотивованою та позбавлена будь-якого правового обґрунтування та логіки.

Враховуючи наведене, вважаю, що оскаржувана постанова від 08.08.2018 року про закриття кримінального провадження винесена передчасно, є невмотивованою, а відтак не може вважатися законною і підлягає скасуванню.

Щодо зобов`язання слідчої провести слідчі дії, спрямовані на встановлення та допит осіб, що фігурують у даному провадженні, а також ряд інших слідчих дій, необхідних для встановлення об`єктивної істини у справі, приходжу до наступних висновків.

В силу вимог ст. 93 КПК України, учасник кримінального провадження може ініціювати перед слідчим проведення слідчих /розшукових/ дій. Оскільки ОСОБА_3 не зверталась з такими клопотаннями до слідчого, то підстав для задоволення скарги у цій частині немає.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 08.08.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003810 від 13.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0003810 направити в Залізничний ВП ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

У задоволені решти вимог скарги відмовити.

Ухвала остаточна та в силу ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.