АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/1068/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/137/18 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 квітня 2018 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Чортківського районного суду від 27 квітня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, жителя АДРЕСА_1 ,

про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання призначеного вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 23 лютого 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Прийняте рішення суд мотивував тим, що 21 червня 2017 року набув чинності Закон України Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення, згідно якого скасовано вимоги Закону України від 26 листопада 2015 року і згідно якого попереднє ув`язнення зараховується судому строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день за правилами, передбаченими у ч. 1 ст. 72 КК України.

Згідно вироку Бережанського районного суду від 23 лютого 2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Строк відбування покарання йому рахується з моменту взяття під варту 11 жовтня 2017 року.

За таких обставин суд першої інстанції встановив, що Бережанським районним судом під час засудження ОСОБА_7 вірно не застосовано Закон України від 26 листопада 2015 року Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, оскільки він взятий під варту після припинення дії цього закону.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу Чортківського районного суду скасувати та постановити нову, якою зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання з моменту взяття під варту 11 жовтня 2017 року по день набуття вироку законної сили 27 березня 2018 року з розрахунку за один день попереднього ув`язнення два дні позбавлення волі.

Мотивує тим, що Бережанський районний суд під час його засудження зобов`язаний був застосувати Закон України від 26 листопада 2015 року Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, оскільки він засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 травня 2017 року, тобто у час коли ще діяв Закон України від 26 листопада 2015 року.

Зазначає що 11 жовтня 2017 року ухвалою слідчого судді Козівського районного суду йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та зазначений запобіжний захід йому не змінювався до набрання вироком законної сили до 27 березня 2018 року. Вважає що період з 11 жовтня 2017 року по 27 березня 2018 року є строком попереднього ув`язнення, який відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, суд був зобов`язаний перерахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, застосувавши Закон України від 26 листопада 2015 року Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Зазначає, що Верховним судом постановою від 6 червня 2018 року визнано, що закон України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року припиняє свою дію з моменту набрання чинності закону України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, та вирішено, що строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі проводиться лише до 20 червня 2017 року, а постановою Верховного суду від 29 березня 2018 року висвітлена протилежна позиція щодо зарахування зазначеного строк та такий перерахунок проводиться до набрання виром законної сили.

Оскільки зазначенні судові рішення Верховного суду є суперечливими, проте є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно правові акти, вважає що суд першої інстанції при прийняті рішення про зарахування йому строку попереднього ув`язнення має керуватися висновком Верховного суду, які він виклав у рішенні від 29 березня 2018 року в справі № 552/1164/17, що би відповідало нормам Конституції України, оскільки Закон України№ 2046-VIII від 18 травня 2017 року жодним чином не пом`якшує і не скасовує відповідальність особи, тому відповідно до вимог Конституції України не має зворотної дії в часі та не може бути застовпований щодо нього.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 та просить ухвалу Чортківського районного суду залишити без змін,

засудженого ОСОБА_7 , який просить ухвалу суду скасувати та винести нову, якою зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання з моменту взяття під варту 11 жовтня 2017 року по день набуття вироку законної сили 27 березня 2018 року з розрахунку за один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Частиною 5 ст. 72 КК України у редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року визначено правило зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У подальшому такий підхід законодавець визнав недостатньо обґрунтованим, адже 21 червня 2017 року набрав чинності Закон № 2046-VIII, яким ч. 5 ст. 72 КК України викладено в іншій редакції, що передбачає зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Наведені положення ч.5 ст. 72 КК України передбачають різні правила зарахування попереднього ув`язнення при: 1) призначенні покарання у виді позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК; 2) призначенні виду покарання, не вказаного в ч.1 ст. 72 КК.

Нормативно-правові акти за загальним правилом мають пряму дію і лише в окремих випадках - зворотну чи переживаючу дію. Це повною мірою стосується положень законодавства про кримінальну відповідальність, зокрема чинного КК.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи; ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Таким чином, ця норма визначає загальне правило прямої дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, а також заборону їх зворотної дії, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують саме відповідальність особи (тобто йдеться про злочинність та караність діяння).

Питання дії закону про кримінальну відповідальність у часі врегульовано також статтями 4 та 5 КК, положення яких доповнюють одне одного і мають тлумачитися та застосовуватися в їх взаємозв`язку.

Зокрема, якщо новим законом передбачено суворіше покарання за певний злочин, ніж це було визначено раніше, то до злочинів, вчинених (і закінчених)донабрання новим законом чинності, у силу положень ч. 2 ст. 4 КК повинен застосовуватися закон про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння, тоді як новий закон, з огляду на положення ч. 2 ст. 5 КК, не має зворотної дії. Іншими словами, для того, щоб із посиланням на принцип заборони зворотної дії нормативно-правових актів зробити висновок про неможливість застосування до певних фактів чи правовідносин нового закону після того, як він набрав чинності, необхідно, щоб згідно з положеннями ч.2 ст. 4 КК до вказаних фактів та правовідносин застосовувалися норми попереднього закону.

Отже, при визначенні редакції ч.5 ст. 72 КК, яка підлягає застосуванню в конкретному випадку, з огляду на положення ч. 2 ст. 5 КК необхідно з`ясувати, чи забезпечується в цьому випадку дія після 21 червня 2017 року попередньої редакції згаданої норми з урахуванням положень ч. 2 ст. 4 КК. При вирішенні зазначеного питання необхідно звернути увагу на відмінність формулювань указаних норм, оскільки в цьому випадку вони мають принципово важливе значення.

Так, ч. 1 ст. 5 КК передбачає, що закон про кримінальну відповідальність, який скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі. Відповідно до ч. 2 цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

У той же час за приписами ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Аналіз змісту зазначених норм дозволяє зробити висновок, що ст. 5 КК України регулює виключно питання зворотної дії закону (тобто встановлює правила застосування закону до діянь і правовідносин, які були вчинені до набрання новим законом чинності й не тривають (не продовжуються після цього), але не забороняє його пряму дію (тобто не виключає можливість застосування «нового» закону до діянь або правовідносин, які виникли та/або тривають після набрання ним чинності).

Водночас ч.2 ст.4 КК установлює, що застосуванню підлягає не будь-який закон про кримінальну відповідальність, який діяв на момент вчинення діяння,а лише той, що визначає «злочинність», «караність» та «інші кримінально-правові наслідки діяння».

Очевидним є те, що досліджувані правила ч. 5 ст. 72 КК України не визначають злочинності та караності діяння.

Правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення, хоча і містяться у нормі КК (ч. 5 ст. 72), за своєю суттю та цілями фактично виконують функцію вирішення процесуальних питань.

У зв`язку із цим положенням указаної правової норми в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII не може надаватися ультраактивна дія, яка би забезпечила можливість їх застосування після набрання 21 червня 2017 року чинності новою редакцією цієї норми відповідно до Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII.

Таким чином, при зарахуванні попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі або у строк іншого покарання, передбаченого ч. 1 ст. 72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 року 838-VIII підлягає застосуванню стосовно періодів попереднього ув`язнення, які тривали до 20 червня 2017 року включно, у тому числі до набрання чинності вказаним Законом, а в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII - до періодів, які мали місце, починаючи з 21 червня 2017 року, незалежно від того, коли було вчинено злочин за фактом якого здійснюється відповідне кримінальне провадження.

У цьому кримінальному провадженні суд, приймаючи рішення про відмову в зарахуванні засудженому ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11 жовтня 2017 року по 27 травня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі правильно застосував ч. 5 ст. 72 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином перевіривши доводи заяви засудженого ОСОБА_7 і прийшов до правильного висновку з приводу відмови в задоволенні його вимог про зарахування строку попереднього увязнення в строк покарання відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України.

За наведених обставин, судова колегія вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 ..

Керуючись ст.ст. 405,407,419 КПК України, ч.5 ст.72 КК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 квітня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього увязнення в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Бережанського районного суду від 28 лютого 2018 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду остаточна та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2