Справа № 183/605/17
№ 1-кп/183/146/18

У Х В А Л А
26 вересня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександро-Білівка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, судимого: 10.10.2016 року Новомосковським міськрайонний судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком 2 роки, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 03.02.2017 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України, підготовче судове засідання по якому було призначено на 06.02.2017 року, однак не було проведено у строк, передбачений ст. 314 КПК України у зв`язку із неодноразовою неявкою обвинуваченого в судове засідання та відсутністю у суду підтвердження його належного повідомлення про дату та час судового засідання та неодноразово було відкладено з цих підстав, тому підготовче судове засідання було проведено лише 26.09.2018 року.
Прокурор вважає неможливим призначити обвинувальний акт до розгляду за відсутності обвинуваченого.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
До загальних засад кримінального провадження, згідно ст. 7 КПК України, зокрема, віднесено законність та забезпечення права на захист. Принцип законності встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суду неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства. Забезпечення права на захист передбачає, зокрема, право обвинуваченого користуватися правовою допомогою захисника, а слідчий, прокурор та суд зобов`язані забезпечити право обвинуваченого на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним чи призначеного захисника.
Дослідивши обвинувальний акт, вислухавши думку прокурора, суд прийшов до висновку про повернення обвинувального акту прокурору в зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України.
Так, судом на адресу зазначену в обвинувальному акті, як місце мешкання ОСОБА_3 неодноразово направлялися судові повістки, однак обвинувачений до суду так і не з`явився.
Крім того, судом 19.12.2017 року було постановлено ухвалу про привід обвинуваченого до суду. Однак, дана ухвала виконана не була, а суду лише 14.02.2018 року було надано рапорт з приводу виконання даної ухвали із зазначенням того, що «встановити місцезнаходження ОСОБА_3 не виявилося можливим».
Також, судом неодноразово надавалися судові виклики прокурору для повідомлення обвинуваченого ОСОБА_3 про дату та час судового засідання, однак жодного разу суду не надано підтвердження того, що обвинувачений належним чином повідомлений про розгляд кримінального провадження відносно нього.
Прокурор неодноразово просив відкласти судове засідання для з`ясування місцезнаходження обвинуваченого, оскільки йому відомо про те, що останній відбуває покарання за попереднім вироком, однак, суду так і не надано відомостей про те, де на даний час знаходиться ОСОБА_3 , навіть, не надано рішення суду про скасування останньому випробувального терміну, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.10.2016 року та направлення ОСОБА_3 для відбування покарання за даним вироком.
Необхідно зазначити, що прокурор надав суду для огляду його запит до Дніпровської установи виконання покарань ДПСУ у Дніпропетровській області (№ 4), у відповіді на який зазначено, що « ОСОБА_3 » дійсно у них перебуває.
Однак, обвинуваченим по даному кримінальному провадженню є ОСОБА_3 , а громадянин ОСОБА_3 жодного відношення до даної справи не має.
Неможливо залишити поза увагою і те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду ще 03.02.2017 року, тобто майже рік тому, і за весь цей час прокурором не надано жодного підтвердження місцезнаходження обвинуваченого та останній до суду так і не був доставлений, а судом, в свою чергу, було вичерпано всі можливості, передбачені даною стадією судового провадження.
Аналізуючи зазначені обставини, можливо прийти до переконання, що адреса, зазначена в обвинувальному акті, не відповідає фактичному місцю проживання обвинуваченого, що в свою чергу не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки місце проживання обвинуваченого є однією з обов`язкових відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.
Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, які віднесені законом до категорії середньої тяжкості в період відбуття покарання за попереднім вироком, однак запобіжний захід останньому обрано не було, тобто можна зробити висновок, що стороною обвинувачення по даному кримінальному провадженню не вжито дієвих заходів для забезпечення належного розгляду кримінального провадження.
Враховуючи зазначені обставини, не вдаючись до оцінки доказів, суд приходить до переконання про допущення стороною обвинувачення під час проведення досудового розслідування та під час складання процесуальних документів ряду недоліків, які у своїй сукупності призводять до неможливості належного сповіщення обвинуваченого про дату та час судового провадження, що в свою чергу унеможливлює взагалі розгляд питання про вжиття заходів забезпечення судового провадження.
На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України - повернути прокурору Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1