Справа № 467/645/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2018 року слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ :
15 червня 2018 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області із скаргою на бездіяльність прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, викладених у його заяві, отриманій Арбузинським відділом Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області 11 червня 2018 року.
Зокрема, ОСОБА_5 посилався на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України, а саме, на невиконання слідчим СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 ухвали слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2018 року.
В судовому засіданні особа, яка подала скаргу, ОСОБА_5 підтримав викладені у скарзі вимоги, просив їх задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні пояснила суду, що заява ОСОБА_5 від 11 червня 2018 року дійсно була отримана Арбузинським відділом Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області, проте відомості, що були в ній викладені до ЄРДР не внесені.
Натомість, як пояснила прокурор, начальник Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 направив на адресу ОСОБА_5 відповідь, якою роз`яснив про відсутність підстав для внесення відомостей, що викладені в його заяві, до ЄРДР, оскільки остання не містить достатніх відомостей про кримінальне правопорушення.
Таким чином, даних про внесення відомостей до ЄРДР щодо обставин відображених у зверненні ОСОБА_5 , на час розгляду скарги слідчим суддею не установлені.
В свою чергу, слідчий суддя, заслухавши особу, яка подала каргу, прокурора, дослідивши матеріали, що додані до скарги, матеріали кримінального провадження, в рамках якого вона подана, та інші матеріали, прийшов до таких висновків.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року (далі - Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
При цьому, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France)).
Реалізація такого права має здійснюватися заявником з урахуванням того, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Діюче кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема ст. 214 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Також, слідчий суддя ураховує те, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119) сторін цих відносин, вдповідно.

У цьому випадку, запроваджені внутрішні процедури щодо порядку та строків внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР кореспондуються з нормами ст. 214 КПК України.

Як наслідок, з вищезазначеної правової норми (ст. 214 Кодексу) та запроваджених внутрішніх процедур випливає, що нормами кримінального процесуального законодавства України встановлюється імперативний обов`язок після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення унесення за нею відомостей до ЄРДР так, як згідно ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

При цьому, згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене підтверджується імперативними положеннями ст. 214 КПК, з даного питання, так як дискредаційні повноваження суб`єкта оскарження, у цій ситуації, є обмеженими, а саме полягають у самому унесенні даних до ЄРДР за зверненням.

Слід також додати, що згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З порушеного у зверненні питання суб`єкт оскарження нормами кримінального процесуального законодавства України обмежений свободою розсуду, бо, як орган позбавлений змоги обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

У такого роду правовідносинах останній має вчинити прямо визначену у КПК дію, і все.

Адже на етапі прийняття та внесення даних за зверненням до ЄРДР, посилатися на положення ст. 2 КК, яка визначає підставу кримінальної відповідальності, недоцільно, так як на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК, може бути не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину.

А тому, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Тобто, норми КПК не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Зокрема, як зазначив ЄСПЛ у пункті 39 справи "Устименко проти України", принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

У даному випадку слідчим суддею встановлено, що Арбузинським відділом Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області було отримано заяву ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 382 КК України, але за нею, у строки, що встановлені ст. 214 КПК України, відомості до ЄРДР внесені не були.

Натомість, на адресу заявника було направлено повідомлення щодо недостатності об`єктивних даних, які б дійсно свідчили про ознаки злочину, як то фактичне існування доказів, час, місце, спосіб та інші обставини злочину.

За таких умов, з урахуванням наведеного, слідчий суддя розглянувши скаргу, у межах наявних та поданих до суду доказів, на час її розгляду, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню шляхом зобов`язання суб`єкта оскарження вчинити дії передбачені ст. 214 КПК України.

При цьому, слідчий суддя не погоджується з твердженнями заявника про те, що вказану бездіяльність допустила саме прокурор Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , оскільки чинний КПК України наділяє повноваженнями внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення будь-якого прокурора чи то слідчого, а тому в цій частині доводи скарги є необґрунтованими.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 7 -9, 13, 16, 131, 132, 159-164, 370, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу (прокурора) Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області вчинити дію, передбачену ст. 214 КПК України (після подання заяви/повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування) за заявою ОСОБА_5 від 11 червня 2018 року про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України (отримана Арбузинським відділом Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області 11 червня 2018 року), у строки, визначені ст. 214 вказаного Кодексу.
Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1