Єдиний унікальний номер справи 185/788/17
Провадження № 1-кп/185/39/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0003001 від 11 листопада 2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 20 грудня 2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 297 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;

за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_5

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2016 року о 07.00 год. ОСОБА_3 прибув до кладовища, що розташоване по вул. Шутя м. Павлограда.

Знаходячись на території даного кладовища, ОСОБА_3 побачив могилу, де похована ОСОБА_6 , надгробний пам`ятник якого вироблено з металу, а саме з нержавіючої сталі. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторне,незаконне заволодіння надгробним металевим пам`ятником.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлого та місць їх поховання, з метою викрадення предметів, що знаходяться на могилі ОСОБА_6 здійснив недругу над могилою, шляхом відгортання землі та вийняття руками металевого надгробного пам`ятника гробнички з нержавіючої сталі, з під якої в подальшому витяг руками металеві катки, довжина яких складає 1,10 м., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 675 грн. (згідно висновку експерта № 5983-16 від 21 грудня 2016 року).

Далі, ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, погрузив викрадений надгробний пам`ятник на велосипед та з місця скоєння злочину з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 3 ст. 297 КК України як надруга над могилою, вчинена повторно, з корисливих мотивів.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні, з урахуванням зміни обвинувачення, визнав повністю, щиро кається у вчиненому, пояснив, що дійсно 02 вересня 2016 року на кладовищі по вул. Шутя він з могили викрав металеві деталі, якими розпорядився на власний розсуд.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності.

Суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомив, що на початку вересня йому подзвонила мати та повідомила про те, що на кладовищі пошкоджена могила. За два дні до цього він бачив біля заводу «Хіммаш» свого раніше знайомого ОСОБА_3 з частиною металевої гробнички.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 грудня 2016 року за участю свідка ОСОБА_8 , останній впізнав на одному із фотознімків, зокрема на фото № 1, особу, яку він бачив 02 вересня 2016 року біля заводу «Хіммаш», при якому був велосипед з частиною металевої гробнички. На фото № 1 зображений ОСОБА_3 /а.к.п. 122-124, т. 1/.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 грудня 2016 року за участю свідка ОСОБА_9 , останній впізнав на одному із фотознімків, зокрема на фото № 4, особу, яку він бачив 02 вересня 2016 року біля заводу «Хіммаш», при якому був велосипед з частиною металевої гробнички. На фото № 4 зображений ОСОБА_3 /а.к.п. 128-130, т. 1/.

Зазначені докази винуватості ОСОБА_3 , сумнівів у достовірності не викликають, викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину. Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив злочин середньої тяжкості, обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді позбавлення волі.

Суд враховує, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 297 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

Кримінальне правопорушення, яке передбачено ч. 3 ст. 297 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив 02 вересня 2016 року, тобто до постановлення вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2016 року.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, зазначено, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, у цьому випадку в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України 26 листопада 2015 року №838-У111 «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення», яка діяла в період з 24 грудня 2015 року по 20 червня 2017 року та поліпшувала становище обвинуваченого в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,ОСОБА_3 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 20 січня 2017 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Цивільний позов заявлено не було.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири (4) роки.

На підставі до ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання ОСОБА_3 частково приєднати невідбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2016 року та остаточно призначити покарання у вигляді чотирьох (4) років одного (1) місяця позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання з 20 січня 2017 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України 26 листопада 2015 року №838-У111 «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення», час попереднього ув`язнення з 20 січня 2017 року до набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної обрати у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення експертиз на користь держави у сумі 176,20 грн.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1