Номер провадження по справі 1-кп/387/72/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2018 року смт. Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гнатівка, Добровеличківського району, Кіровоградської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , освіта середня, працюючого не офіційно, громадянин України, не одружений, раніше судимий 19.12.2014 Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.125 КК України до громадських робіт терміном 100 годин; 15.06.2015 Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.389, 71 КК України, до арешту на термін 1 місяць 2 дні, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного із проникненням у житло за таких обставин.
ОСОБА_3 на початку липня 2016 року, точної дати та часу не встановлено, попередньо знаючи місце знаходження гаманця із коштами у будинку ОСОБА_5 виник умисел щодо викрадення цих коштів. Діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та будучи непоміченим, перебуваючи на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , дістав шибку скла на вікні, яке виходить в приміщення спальні потерпілої, та проник в середину будинку, звідки зі спальні під матрацом таємно з гаманця викрав грошові кошти в сумі 2100 грн, які належать ОСОБА_5 .
В подальшому, реалізовуючи свій корисливий намір, гр. ОСОБА_3 викрадені грошові кошти обернув на власну користь, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 2100 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, мати захисника не бажав, надав в судовому засіданні показання, що в липні 2016 року він перебував у будинку із невісткою потерпілої ОСОБА_6 де вживали спиртні напої. Також він побачив, що потерпіла ОСОБА_5 дістала із гаманця кошти та віддала невістці. Гаманець ОСОБА_5 дістала з під матрацу ліжка у спальні. На наступний день у нього виник умисел вчинити крадіжку коштів в будинку ОСОБА_5 . Знаючи, що ОСОБА_5 відсутня в будинку в липні 2016 року, точної дати не пам`ятає, до обіднього часу відкрутив у вікні болтики та витягнувши скло через вікно проник до будинку та з під матрацу ліжка у спальній кімнаті дістав гаманець, звідки витягнув більше 2000 гривень, точної суми не пам`ятає. Із будинку вийшов через вхідні двері відімкнувши їх із внутрішньої сторони будинку. Викрадені кошти потратив на продукти харчування та на пиво. У вчиненому розкаюється та зобов`язався повернути потерпілій кошти. Просив не позбавляти його волі.
Потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що примирилась із обвинуваченим та також просила не позбавляти його волі. Кошти обвинувачений їй не повернув однак обіцяв що поверне.
В судовому засіданні прокурор, потерпіла та обвинувачений просили досліджувати докази в порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України. У судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового розгляду, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, якщо суд визнає недоцільним дослідження доказів у порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України. Крім того суд роз`яснив обмеження апеляційного оскарження в разі встановлення зазначеного порядку дослідження доказів.
Переконавшись у добровільній позиції учасників кримінального провадження, суд у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України допитав обвинуваченого та дослідив документи, які характеризують особу обвинуваченого, а також досудову доповідь органу пробації, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки фактичні обставини сторонами не оспорювалися.
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, про наявність складу злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а вина ОСОБА_3 у скоєнні таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у житло, доведена повністю. Його дії судом кваліфікуються за ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу ОСОБА_3 , обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до класифікації тяжкого, по місцю проживання характеризується посередньо, молодий вік, не одружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, примирився із потерпілою, яка просила не позбавляти волі обвинуваченого, раніше судимий: 19.12.2014 Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.125 КК України до громадських робіт терміном 100 годин; 15.06.2015 Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.389, 71 КК України, до арешту на термін 1 місяць 2 дні, звільнений від покарання 12.05.2015. Суд також не встановив щирого розкаяння обвинуваченого з огляду на позицію Верховного Суду, згідно якої роз`яснив, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину ОСОБА_3 не знайшло свого відображення в матеріалах кримінального провадження. Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що засуджений вживав заходи для примирення із потерпілою, а також суд з`ясував обіцянки обвинуваченого, однак збитки потерпілій не відшкодував починаючи із липня 2016 року. Крім того суд враховує відомості досудової доповіді відносно особи обвинуваченого, а саме ОСОБА_3 раніше судимий. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий. Ризик небезпеки для суспільства, оцінюється як високий. Ймовірність виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.
Обставини що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає примирення із потерпілою особою.
Обставини що обтяжують покарання передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, враховуючи, що в обвинуваченого наявна судимість за вчинення злочинів, що вказує про не бажання його виправлення, а тому суд не знаходить правові підстави для застосування до нього ст. 75 КК України. Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе призначити покарання наближене до мінімального за своїм розміром та видом покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
Також прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування зазначив, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення так як неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та є реальний ризик переховування обвинуваченого від суду, оскільки під час судового розгляду останній на виклики суду не з`являвся, у зв`язку із чим судовий розгляд відкладався, а також судом неодноразово застосовувався примусовий привід до обвинуваченого, однак обвинувачений від явки до суду ухилявся. Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки під час судового розгляду, незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду справи, обвинувачений в судові засідання не з`являвся, про поважність причин своєї неявки суду не повідомляв, що стало підставою для неодноразових відкладень справи та застосування до останнього неодноразових примусових приводів. Зазначене вказує на існування ризиків, що обвинувачений може переховуватися від суду у зв`язку із реальною мірою покарання у виді позбавлення волі.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні .
Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 17, 100, 124, 177, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ст. 62, ст. 63 Конституції України, ст. 5, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (зі змінами та доповненнями внесеними Протоколом № 11 від 11.05.1994 року, Протоколом № 14 від 13.05.2004 року), суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки .
Обвинуваченому ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду.
Початок строку відбування покарання рахувати з 28 вересня 2018 року.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання час його тримання під вартою з 28 вересня 2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_8