Справа № 461/6838/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/335/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23.06.2014 року про накладення арешту на майно,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

встановила:
ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23.06.2014 року задоволено клопотання старшого слідчого ВРОВС та ЗУОГ і ЗО СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, а саме: земельну ділянку площею 0,3494 га (кадастровий номер :06:018:0128), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та нежитлові приміщення лазні-пральні площею 543,7 кв. м., і котельні площею 134,3 кв. м., що розташовані по АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні №0000001 від 03.06.2014 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

На ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки такий пропущений з поважних причин.
В обґрунтування апеляційної скарги, покликається на те, що слідчий не навів у клопотанні правових підстав для арешту майна. Зазначає, що ОСОБА_7 у кримінальному провадженні не є підозрюваним, обвинуваченим, засудженим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за кшоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, засудженого. більше того, у вказаному кримінальному провадженні нікому не повідомлено про підозру. Слідчим у клопотанні не доведені підстави вважати, що майну, на яке накладено арешт, загрожує знищення, чи воно підлягає спеціальній конфіскації, або конфіскації як виду покарання, або відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.
Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 , які просять задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000001, матеріали апеляційної скарги, дослідивши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

З огляду на те, що скаржник не отримував ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23.06.2014 року про накладення арешту на майно, а розгляд справи проводився у його відсутності, колегія суддів вважає, що строк на подачу апеляційної скарги був пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Колегією суддів встановлено, що 03.06.2014 року органом досудового розслідування внесені відомості до ЄРДР за №0000001, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) у особливо великих розмірах.

Органом досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного злочину може бути причетна директор КППО «Дельфін-1» ОСОБА_10 .

12.04.2014 року потерпілі у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в порядку ст. ст. 56, 93 КПК України звернулись до слідчого з клопотанням про арешт майна, з метою забезпечення цивільних позовів.

У зв`язку з цим, слідчий подав до слідчого судді клопотання про накладення арешту на вказане майно, покликаючись на те, що воно могло бути отриманим внаслідок вчинення злочину та є його предметом. Крім того, слідчий покликався у клопотанні на те, що арешт на майно слід накласти з метою досягнення завдання кримінального провадження, забезпечення належного зберігання речового доказу та унеможливлення його відчуження чи втрати, а також з метою забезпечення можливого вироку суду в частині конфіскації майна, заявлених цивільних позовів.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України (в редакції від 04.06.2014 року), слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що момент подачі клопотання на розгляд слідчому судді, потерпілі у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 з цивільними позовами не звертались.

Крім того, у клопотанні старшого слідчого ВРОВС та ЗУОГ і ЗО СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_9 в порушення вимог ч. 2 ст. 171 КПК України (в редакції від 04.06.2014 року) не представлені докази в обґрунтування мотивів клопотання.

На зазначені недоліки клопотання слідчий суддя увагу не звернув, доводи наведені в клопотанні не перевірив.

В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя жодним чином не обґрунтував правові підстави та не навів мотивів необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на майно.

Колегією суддів встановлено, що згідно з витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, на момент розгляду клопотання слідчого земельна ділянка площею 0,3494 га (кадастровий номер :06:018:0128), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належала на праві власності ОСОБА_7 з 02.04.2014 р., а не ОСОБА_10 , яка на думку органу досудового розслідування, може бути причетна до вищевказаного злочину.

Крім того, прокурор в судовому засіданні ствердив про те, що статус власника майна в кримінальному провадженні не визначений, як і жодній особі підозра у вчиненні злочину не оголошена.

З огляду на це, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала слідчого судді прийнята з істотним порушенням вимог кримінального закону, не вмотивована, а тому слідчий суддя прийшов до невірного висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23.06.2014 року підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
поновити строк на апеляційне оскарження адвокату ОСОБА_6 .

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23.06.2014 року про накладення арешту на майно скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого ВРОВС та ЗУОГ і ЗО СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, а саме: земельну ділянку площею 0,3494 га (кадастровий номер :06:018:0128), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та нежитлові приміщення лазні-пральні площею 543,7 кв. м., і котельні площею 134,3 кв. м., що розташовані по АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні №0000001 від 03.06.2014 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4