Справа № 200/5636/18
провадження №1-кс/200/3788/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі слідчого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

слідчого: ОСОБА_3

розглянувши в залі суду м. Дніпро клопотання про арешт майна, в досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 12.01.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.359, ч. 4 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
29 березня 2018 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБ України у Дніпропетровській області майора юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном на: житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 74,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).
В обґрунтування клопотання зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено причетність мешканців міста Дніпра до протиправного заволодіння майном громади м. Дніпра, а саме так званих «чорних ріелтерів», нотаріусів та державних реєстраторів, які запровадили схему заволодіння нерухомістю із використанням завідомо підроблених документів довідок про право власності, виданих від імені Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації, які надавали особам, які насправді не являлись власниками майна, право перепродувати його з метою одержання матеріальної вигоди в особливо великих розмірах.
Встановлено, що державний реєстратор Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області ОСОБА_4 та приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 здійснюють протиправну діяльність, спрямовану на шахрайське заволодіння нерухомим майном, що знаходиться у комунальній власності міста Дніпра, шляхом вчинення нотаріальних дій щодо об`єктів нерухомості на підставі підроблених документів з подальшою незаконною реєстрацією вказаного майна на підставних осіб.
Так, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 11.01.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 було зареєстровано право власності на майно (житлова квартира) за адресою: АДРЕСА_1 , за громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 .
Разом з тим, досудовим розслідуванням встановлено, що за громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 також зареєстровано право власності наступних об`єктів нерухомості, а саме:
- АДРЕСА_2 ;
- АДРЕСА_1 ;
- АДРЕСА_3 .
Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 повідомив, що шляхом обману та зловживанням довірою на його ім`я були оформлені об`єкти нерухомості в місті Дніпро, які йому фактично не належать.
В судовому зсіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Положенням ч.1 ст. 172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Суд оглянувши матеріали клопотання та додатки до нього прийшов до наступного висновку.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи, що слідчий суддя має можливість встановити наявність у кримінальному провадженні певних обставин виключно з матеріалів поданого клопотання, на його ініціатора і покладається відповідний обов`язок.
Згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБ України у Дніпропетровській області майора юстиції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном на:

-житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 74,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суддя ОСОБА_1