Справа № 752/6761/18
Провадження № 1-кп/752/1091/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві в режимі відеоконференції кримінальне провадження відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, 2016 року народження, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- за вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 13.04.2007 року за ст. 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого 21.12.2007 року за відбуттям строку покарання;

- за вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15.10.2008 року за ст. ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого за постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15.06.2011 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 29 днів;

- за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 03.04.2013 року за ст.187 ч. 1 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненого 23.04.2016 року за ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 15.04.2016 року умовно-достроково на 1 рік 9 місяців 9 днів;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 18.01.2018 року приблизно о 22 годині 50 хвилин, перебуваючи поблизу будинку №55 по вулиці Михайла Ломоносова в місті Києві, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до раніше незнайомої йому ОСОБА_8 та вдарив останню кулаком правої руки у обличчя, після чого взяв лівою рукою її за шию та висунув вимогу щодо передачі йому грошових коштів, після чого з метою подолання волі ОСОБА_8 до опору, наніс їй ще один удар кулаком в область обличчя, від якого вона впала на землю, застосувавши таким чином відносно неї насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої. Подолавши волю ОСОБА_8 до опору та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_7 витягнув з гаманця останньої грошові кошти в сумі 217 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 217 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, ствердивши обставини, викладені у обвинувальному акті, та показав суду про те, що дійсно у січні 2017 року він перебував на вулиці Ломоносова в місті Києві та пограбував раніше незнайому йому ОСОБА_8 , а саме - підійшов до неї та двічі вдарив кулаком в обличчя і після того, як вона впала на землю, він витягнув з її гаманця грошові кошти та залишив місце вчинення злочину з викраденим.

Щиро розкаявся у вчиненому.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, та надійшов до висновку про те, що дії обвинуваченого кваліфіковані за ст. 186 ч. 2 КК України правильно як відкрите викрадення чужого майна - грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчинений повторно.

При обранні покарання обвинуваченому суд враховує:

- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, яке кримінальним законом віднесене до категорії тяжких злочинів;

- особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, 2016 року народження, не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, страждає на тяжке захворювання, за місцем проживання характеризується задовільно, має не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, вчинив кримінальне правопорушення, не відбувши покарання, призначене йому вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 03.04.2013 року.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України, є його щире каяття та наявність у нього тяжкого захворювання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, оскільки обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, не відбувши покарання, призначене йому вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 03.04.2013 року, суд надходить до висновку про те, що його виправлення можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 186 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі, остаточно призначивши покарання згідно вимог ст. 71 ч. 1 КК України - за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання, призначеного даним вироком, невідбуту частину покарання, призначеного вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 03.04.2013 року, у виді позбавлення волі, із зарахуванням в строк відбуття покарання згідно правил ст. 72 ч. 5 КК України строку його попереднього ув`язнення з 18.01.2018 року по 22.06.2018 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі, вважаючи тільки таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме - арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22.01.2018 року на грошові кошти в сумі 217 гривень, слід скасувати на підставі ст. 174 ч. 4 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 - тримання під вартою - до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Згідно ст. 71 ч. 1 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 03.04.2013 року до внов призначеного покарання остаточно призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків - 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 обраховувати з 22.06.2018 року.

Згідно ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 18.01.2018 року по 22.06.2018 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- грошові кошти в сумі 217 гривень: 1 купюра номіналом 200 гривень, 1 купюра номіналом 10 гривень, 1 купюра номіналом 5 гривень, 1 купрюра номіналом 2 гривень, що передані на відповідальне зберігання до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції у місті Києві згідно квитанції №103568 від 16.02.2018 року, - повернути ОСОБА_8 за належністю.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22.01.2018 року на грошові кошти в сумі 217 гривень, - скасувати.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 - тримання під вартою - до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 діб з дня його проголошення, а обвинуваченим - протягом того ж строку з дня отримання ним копії вироку.

На підставі ст. 376 ч. 3 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Відповідно до ст. 376 ч. 6 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх право отримання в суді копії вироку та направити його обвинуваченому - негайно.

Суддя ОСОБА_1