У Х В А Л А
16 жовтня 2018 року
м. Київ
Провадження № 13-52зво18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянула заяву ОСОБА_16 із доданими до неї матеріалами про перегляд вироку Апеляційного суду Одеської області від 30 березня 2007 року та вироку Апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2008 року з підстав встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом, і

ВСТАНОВИЛА:
12 вересня 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_16 про перегляд вироку Апеляційного суду Одеської області від 30 березня 2007 року та вироку Апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2008 року у зв`язку із встановленням Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні «Садков проти України» від 06 липня 2017 року, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.
13 вересня 2018 року суддею-доповідачем було постановлено ухвалу, якою цю заяву було залишено без руху та встановлено п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків. Зокрема, у поданій суду заяві про перегляд судових рішень за виключними обставинами була відсутня інформація про те, коли саме заявник дізнався або міг дізнатися про набуття рішенням ЄСПЛ у його справі статусу остаточного, а також клопотання про поновлення пропущеного строку для подання зазначеної заяви із зазначенням причин його пропуску.
Окрім цього, у заяві не було зазначено клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, відповідно до пункту 5-1 частини 2 статті 462 КПК України.
08 жовтня 2018 року до Великої Палати Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_16 від 04 жовтня 2018 року про поновлення строку. В обґрунтуванні цієї заяви ОСОБА_16 зазначив, що він звернувся до суду на підставі пункту 2 статті 400-4, статті 400-9 КПК України 1960 року. Він зазначив, що перегляд судових рішень з підстав, передбачених у пункті 2 статті 400-4 КПК України 1960 року, строком не обмежується.
Також заявник посилається на частину 1 статті 461 КПК України 2012 року, згідно з якою заява про перегляд судового рішення може бути подана протягом трьох місяців після того, як особа яка звертається до суду, дізналася або повинна була дізнатися про обставини, які стали підставою для звернення.
Крім цього ОСОБА_16 , обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку подання заяви, вказує на те, що він у період з 07 березня по 12 вересня 2018 року проходив лікування.
Перевіривши наведені в заяві доводи та долучені до неї матеріали, Велика Палата Верховного Суду вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_16 про поновлення строку для подачі заяви про перегляд судових рішень з підстав встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом, необхідно відмовити, а заяву повернути заявникові з огляду на таке.
В пункті 15 розділу XІ Перехідних положень чинного КПК України зазначено, зокрема, що заяви про перегляд судових рішень у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом з урахуванням положень, передбачених § 3 розділу 4 Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".
В частині 2 статті 400-14 КПК України 1960 року було зазначено, що заява про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 400-12 цього Кодексу (встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом), може бути подана протягом одного місяця від дня, коли особі, на користь якої постановлено рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, стало відомо про набуття цим рішенням статусу остаточного.
Ця норма кореспондує чинному станом на момент подачі заяви положенню пункту 2 частини 5 статті 461 КПК України про те, що заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами може бути подано з підстави, передбаченої пунктом 2 частини 3 статті 459 цього Кодексу особою, на користь якої постановлено рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, не пізніше тридцяти днів із дня, коли така особа дізналася або могла дізнатися про набуття цим рішенням статусу остаточного.
Із клопотання ОСОБА_16 про поновлення строку та доданих до нього матеріалів вбачається, що з листа Міністерства юстиції України від 28 грудня 2017 року йому стало відомо про те, що рішення ЄСПЛ у справі «Садков проти України» від 06 липня 2017 року вступило в законну силу.
Зазначений у клопотанні висновок ОСОБА_16 про те, що строк звернення до суду в такому випадку закінчувався 28 березня 2018 року, ґрунтується на неправильному застосуванні норм кримінального процесуального закону. Посилання при цьому на частину 1 статті 461 КПК України 2012 року є безпідставним, оскільки норма цієї частини статті 461 КПК України регулює строк подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а не за виключними. Встановлення ж міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом згідно з пунктом 2 частини 3 статті 459 КПК України належить саме до виключних обставин.
Положеннями частини 1 статті 117 КПК України передбачено, що пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються такі обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку подання заяви про перегляд, ОСОБА_16 вказує на те, що цей пропуск строку був обумовлений його перебуванням на лікуванні в період з 07 березня по 12 вересня 2018 року. На підтвердження цих обставин заявник додає до свого клопотання копії довідок, виданих міською клінічною лікарнею № 11 м. Одеси, які засвідчують, що ОСОБА_16 в періоди з 07 березня по 10 травня 2018 року, а також з 11 травня по 10 липня 2018 року знаходився на амбулаторному лікуванні. З третьої довідки у зв`язку з неякісним виготовленням її копії можна зробити висновок лише про кінцеву дату перебування на амбулаторному лікуванні, а саме до 12 вересня 2018 року.
Перебування на амбулаторному лікуванні ОСОБА_16 почалось значно пізніше, ніж йому стало відомо про те, що рішення ЄСПЛ у його справі набуло статусу остаточного.
Таким чином, поважних причин пропуску вищевказаного строку, визначеного в частині 2 статті 400-14 КПК України 1960 року, які об`єктивно були непереборними, перешкоджали ОСОБА_16 та позбавляли його можливості звернутися до суду в межах встановленого законом строку, заявник не навів.
Виходячи з вищенаведеного, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що клопотання ОСОБА_16 про поновлення строку для подання ним заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Одеської області від 30 березня 2007 року та вироку Апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2008 року за виключними обставинами, задоволенню не підлягає.
Положеннями частини 3 статті 464 КПК України визначено, що до заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами застосовуються правила частини 3 статті 429 КПК України.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 429 КПК України заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами повертається, якщо після закінчення строку на її подання особа, яка її подала, порушує питання про поновлення цього строку, але суд не знаходить підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 400-14, 400-17 КПК України 1960 року, статтями 117, 429, 461-464 КПК України 2012 року, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:
Відмовити ОСОБА_16 у задоволенні його клопотання про поновлення строку для перегляду вироку Апеляційного суду Одеської області від 30 березня 2007 року та вироку Апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2008 року з підстав встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом, а заяву з усіма доданими до неї матеріалами повернути заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_9
ОСОБА_3 ОСОБА_10
ОСОБА_4 ОСОБА_11
ОСОБА_5 ОСОБА_12
ОСОБА_6 ОСОБА_13
ОСОБА_7 ОСОБА_14
ОСОБА_8 ОСОБА_15