Справа № 640/7531/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" жовтня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого щодо не повернення тимчасово вилученого майна, -
02.10.2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в якій заявник просить суд: зобов`язати слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 невідкладно повернути ОСОБА_4 , вилучений під час обшуку 17.07.2017 р. автомобіль MERCEDES-BENZ GLE 400 4 MATIC, 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , який належить останній на праві спільної сумісної власності разом із ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_10 від 11.08.2017 року слідчому ОСОБА_7 було відмовлено у задоволенні клопотання про арешт автомобіля ОСОБА_8 , проте, ухвалою того ж суду від 12.09.2017 року на зазначений транспортний засіб було накладено арешт шляхом заборони розпорядження ним та його відчуження.
Разом із тим, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 від 19.09.2017 року було зобов`язано старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 негайно повернути власнику майна ОСОБА_6 автомобіль MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 . Таким чином, судом констатовано право власника на володіння та користування зазначеним автомобілем.
При цьому, згідно з нотаріальною заявою титульного власника ОСОБА_6 від 27.09.2018 року (копія додається), вищезазначений транспортний засіб був набутий за час його шлюбу із ОСОБА_4 та є спільною сумісною власністю подружжя, через що вона є співвласником автомобіля на підставі положень статей 60, 61 Сімейного кодексу України.
Як вбачається зі змісту нотаріально посвідченої довіреності від 10.09.2016 року (копія додається), ОСОБА_6 надав своїй дружині повноваження щодо можливості повного володіння та користування автомобілем MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 . Таким чином, документально підтвердженим є факт рівності прав обох співвласників на зазначене рухоме майно.
Так, 01.10.2018 р. представником дружини ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_3 на ім`я слідчого СУ ГУНП ОСОБА_5 було подано відповідну заяву із вимогою щодо невідкладного повернення ОСОБА_4 автомобіля MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки вона є співвласником даного транспортного засобу.
Разом із тим, станом на момент звернення до суду із цією скаргою, вищевказана заява про повернення майна слідчим ОСОБА_5 розглянута по суті не була, через що така бездіяльність потребує відповідного втручання з боку суду.
Заявник вважає, що оскільки ОСОБА_6 станом на момент звернення із цим клопотанням позбавлений можливості особисто з`явитися до слідчого для отримання приналежного йому автомобіля, однак, даний транспортний засіб належить на праві спільної сумісної власності також його дружині, тому необхідно невідкладно повернути ОСОБА_4 легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ моделі GLE 400 4Matic, 2016 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Заявник до судового засідання не з`явився, до суду надав клопотання про розгляд поданої ним скарги у його відсутність, просив про задоволення скарги.
Слідчий СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений судом своєчасно та належним чином. До суду надано клопотання про розгляд скарги у його відсутність, проти задоволення скарги заперечує.
Відсутність суб`єкту оскарження, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, дослідивши документи та оцінивши докази, якими заявник обґрунтовує скаргу, приходить до наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу володільцем тимчасово вилученого майна.
Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на автомобіль MERCEDES-BENZ GLE 400 4 MATIC, 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_6 .
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі (власнику) всього тимчасово вилученого майна.
11.09.2017 з метою забезпечення можливої конфіскації майна, орган досудового розслідування звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно, належне підозрюваному ОСОБА_6 , у тому числі і автомобіль MERCEDES-BENZ GLE 400 4 MATIC, 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , належний на праві власності підозрюваному ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді від 12.09.2017 задоволено клопотання слідчого, накладено арешт на автомобіль підозрюваного ОСОБА_6 MERCEDES-BENZ GLE 400 4 MATIC, 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 шляхом заборони його розпорядження та відчуження.
На теперішній час автомобіль MERCEDES-BENZ GLE 400 4 MATIC, 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 є майном, на яке накладено арешт, але підлягає передачі власнику майна - тобто ОСОБА_6 ..
При цьому ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.09.2017 р., зобов`язано слідчого СУ ГУ Національної поліції в Харківській області негайно повернути власнику майна підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно: автомобіль MERCEDES-BENZ GLE 400 4 MATIC, 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 .
Згідно з нотаріальною заявою титульного власника ОСОБА_6 від 27.09.2018 року, вищезазначений транспортний засіб був набутий за час його шлюбу із ОСОБА_4 та є спільною сумісною власністю подружжя, через що остання є співвласником автомобіля на підставі положень статей 60, 61 Сімейного кодексу України.
За змістом частини 1 статті 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Як вбачається зі змісту нотаріально посвідченої довіреності від 10.09.2016 року, ОСОБА_6 надав своїй дружині повноваження щодо можливості повного володіння та користування автомобілем MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 .
Таким чином, документально підтвердженим є факт рівності прав обох співвласників на зазначене рухоме майно.
Відповідно до положень статті 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено. При цьому, згідно з положеннями статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп.69 і 73, Series A N52).
Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n.50, Series A N 98).
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що подана скарга підлягає задоволенню.
Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу задовольнити.
Попередити власника майна про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя - ОСОБА_1