УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві особи, яка подала скаргу від 09.10.2018 року, в порядку ст. 303 КПК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, яку мотивував тим, що він 09.10.2018 р. звернувся до Вінницького відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області із заявою - повідомлення про вчиненння кримінального правопорушення з викладенням фактів та обставин, що містять ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 та ч. 3 ст. 382 КК України, а саме службової недбалості та невиконання рішення суду державним виконавцем. 11.10.2018 року ОСОБА_3 від працівників поліції дізнався, що відомості в ЄРДР не внесено, а його заяву передано для розгляду дільничному інспектору поліції в порядку Закону України «Про звернення громадян».Вищевказані дії вважає протиправними, у зв`язку з чим просить скаргу задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні при винесенні рішення покладалась на думку суду.

Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.

Вислухавши пояснення особи, яка подала скаргу, слідчого, дослідивши матеріали скарги, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.10.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Вінницького відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій областііз заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 та ч. 3 ст. 382 КК України, а саме службової недбалості та невиконання рішення суду державним виконавцем.Особа, яка подала скаргу звертає увагу на те, що на день подання скарги відомості до ЄРДР за його заявою не внесено та не розпочато досудове розслідування. Крім того, розгляд вищевказаної заяви здійснюється в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.
Реалізація вказаного завдання здійснюється шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.
Зазначене право породжує відповідний обов`язок органів прокуратури, досудового розслідування своєчасно відреагувати на такі звернення у передбачений законом спосіб, тобто відповідно до встановленої процесуальним законом процедури.
У силу ч. 1 ст. 9 КПК на керівника органу досудового розслідування покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог Кримінального процесуального кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК прокурор, слідчий у строк, що не перевищує 24 годин після подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно з положеннями ч. 2 зазначеної статті досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Згідно ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Відповідно до ст. 214 ч. 4 КПК України відмова в прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму інформаційному листі № 1640/0/4-12 від 09 листопада 2012 р. "Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування" розяснив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Отже, якщо відомості до ЄРДР в порушення ст. 214 КПК України внесені не були, то в заявника є право на оскарження такої бездіяльності до суду в порядку ст. 303 КПК України. У разі ж оскарження бездіяльності прокурора чи слідчого, яка полягає в у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК України) суть розгляду справ даної категорії полягає у встановленні, чи дотримувався прокурор чи слідчий процедури, визначеної ч. 1 ст. 214 КПК України щодо 24-годинного терміну внесення відомостей до ЄРДР. Слідчий суддя при розгляді скарги не повинен встановлювати обставини, зокрема чи містить заява, повідомлення про кримінальне правопорушення склад злочину або досліджувати докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму інформаційному листі № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 р. "Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування" роз`яснив, щоз метою належного дотримання процесуальних вимог, щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що факти викладені в заяві про вчинене кримінальне правопорушення від 09.10.2018 року підлягають винесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вище наведені норми права зобов`язують органів досудового розслідування внести передбачені законом відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Попри визначений кримінальним процесуальним законом обов`язок розпочати досудове розслідування, у ході якого прийняти заходи до виявлення усіх необхідних складових кримінального правопорушення, відповідач вищевказану заяву про вчинення злочину щодо нього проігнорував, що є недопустимим.

Невнесення відомостей до ЄРДР суперечать як принципу законності, так і положенням ч. 5 ст. 214 КПК, яка визнає за достатнє для початку досудового розслідування повідомлення даних, які лише можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до преамбули Закону України "Про звернення громадян" він регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Водночас, якщо особа звертається із певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то таке звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах. Також неправильно (з цих же міркувань) розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст. 214 КПК, а які таких відомостей не містять, - за правилами Закону України "Про звернення громадян", оскільки така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.
Дана позиції відображена в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 р. "Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування". В якому також зазначено, що обґрунтованою є практика слідчих суддів, які визнають протиправною бездіяльність слідчих та прокурорів із невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, якщо заява, яка, на думку особи, що її подала, містила відомості про кримінальне правопорушення, однак була розглянута в порядку Закону України "Про звернення громадян".
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 303, 307 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області у відповідності до вимог ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудового розслідування відомості про кримінальне правопорушення по заяві ОСОБА_3 від 09 жовтня 2018 року про що повідомити заявника шляхом надання витягу з ЄРДР.
Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя