У Х В А Л А

16 липня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
в складі: головуючого ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 від 21.04.2017 року, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31.05.2018 до суду надійшов обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 від 21.04.2017 відносно ОСОБА_4 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а також розписка від підозрюваного про вручення йому копії обвинувального акту та реєстру матеріалів.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про призначення судового розгляду, так як обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України. Кримінальне провадження підсудне даному суду, судовий розгляд слід проводити у відкритому судовому засіданні із викликом обвинуваченого, потерпілого та повідомленням осіб, що беруть участь у цьому кримінальному провадженні.

Просив також обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що обвинувачений систематично не з`являвся у судове засідання, не надав відомості про причини неявки.

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти призначення судового розгляду кримінального провадження. Просив прийняти його позовну заяву, визнати його цивільним позивачем, обвинуваченого - цивільним відповідачем

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти призначення судового розгляду кримінального провадження на підставі цього обвинувального акту, прийняття цивільного позову та визнання його цивільним позивачем. Однак заперечував проти застосування стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що судових повісток він не отримував, СМС-повідомлень також не отримував, так як працює у ямі, де відсутнє мобільне покриття.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, приходить до наступних висновків.
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.
Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.
Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.
Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 у судове засідання.
Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.
Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді є наступним: прокурор, потерпілий обвинувачений.
Що стосується застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під варто, то суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою є виключним заходом забезпечення кримінального провадження.

Прокурор у своєму клопотанні просив обрати запобіжний саме такий запобіжний захід з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_4 переховується від суду.

Однак, доказів у розумінні ст. 136 КПК України, стороною обвинувачення не надано.
Згідно із частиною другою статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до Конвенції та практики ЄСПЛ, зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України» та «Лабіта проти Італії», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених закономвипадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.
Прокурором в судовому засіданні не надано доказів повідомлення обвинуваченого ОСОБА_4 у спосіб вручення йому судової повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом, де є розпис обвинуваченого про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення повістки, чи інші дані, що підтверджують факт вручення повістки.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

До обвинуваченого ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Призначити у відкритому судовому засіданні судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 від 21.04.2017 року, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України на 08 год. 50 хв 30 липня 2018 року.

Прийняти до судового розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 , визнавши його цивільним позивачем у даному кримінальному провадженні, а обвинуваченого ОСОБА_4 - цивільним відповідачем.

Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22-00 год. до 06-00 год. наступного дня.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок прибувати до суду за першою вимогою.
Строк дії вказаного запобіжного заходу встановити на шістдесят днів до - 13 вересня 2018 року.

У судове засідання викликати обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , повідомити прокурора.

Копію ухвали надіслати до Зміївського ВП ГУ НП в Харківській області для виконання.

Ухвала суду оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя -