Порядковий № 1-кп/756/550/18
В И Р О К
Іменем України

22 серпня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Черкаси, громадянки України, не одруженої, з вищою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до обвинувального акту проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів на момент судового розгляду проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
25.12.2017 приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_3 прийшла до приміщення магазину «Бершка» що у ТРЦ «Дрім Таун» по проспекту Оболонському, 1-Б у м. Києві. Перебуваючи у вищевказаному магазині у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи у вищевказаному магазині, власноручно взяла різні речі з прилавків та пішла до примірочної. В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 умисно, з корисливих спонукань та з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу залишила у себе на руці під власним пальтом штани жіночі, артикул 5030/179//800/36 вартістю 599 гривень та 00 копійок (із урахуванням ПДВ) та 499 гривень 16 копійок (без урахування ПДВ) та попрямувала у бік виходу із магазину.

В подальшому, виконавши всі дії, які ОСОБА_3 вважала необхідними для таємного викрадення чужого майна, остання близько 19 години 45 хвилин вийшла із приміщення примірочних, та попрямувала у бік виходу із магазину, вийшовши за межі каси магазину «Бершка», не розрахувавшись при цьому за товар, де спрацювали антикрадіжні рамки, у зв`язку із чим остання була зупинена працівником охорони даного магазину.

Виконавши всі дії, які ОСОБА_3 вважала необхідними для таємного викрадення чужого майна, кримінальне правопорушення не вдалось закінчити з причин, що не залежали від її волі, так як вона була зупинена працівниками охорони.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_3 могла б спричинити ТОВ «БЕРШКА-УКРАЇНА», , майнову шкоду на загальну суму 499 гривень 16 копійок (без урахування ПДВ).

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала у повному обсязі та повністю підтвердила обставини, вказані вище, щодо часу, місця, способу скоєного нею правопорушення, щодо найменування та вартості товару, який вона намагалася вкрасти. Обвинувачена про вчинене шкодує.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності її позиції немає; останній роз`яснено, що у такому випадку, вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За викладених вище обставин суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення є доведеною.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченій за вчинене кримінальне правопорушення у відповідності зі ст.ст. 65-68 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За місцем проживання обвинувачена характеризується формально позитивно, не заміжня, не має утриманців, не працевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра вона не перебуває, раніше не судима.

З досудової доповіді відносно обвинуваченої вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 оцінюється як середній. На думку органу пробації виправлення особи можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства, виконання покарання можливе за умови здійснення нагляду.

Враховуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченої, ступінь тяжкості вчиненого злочину, висновки органу пробації, викладені у досудовій доповіді, суд приходить до висновку про те, що винній особі слід призначити покарання у виді позбавлення волі. При цьому суд також дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства, тому вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного їй покарання у виді позбавлення волі в порядку ст. 75 КК України з застосуванням до неї випробування, а також з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки її виправлення та перевиховання, на думку суду, ще можливі без реального відбування покарання. Суд переконаний, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нею нових злочинів.
Суд, враховуючи відсутність повної та достовірної інформації про майновий стан та доходи обвинуваченої, позбавлений можливості вирішувати питання про призначення винній особі більш м`якого альтернативного покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.
Речові докази та судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1