Справа № 583/4265/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" жовтня 2018 р. м. Охтирка Сумської області
Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді слідчого ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
без участі осіб, що беруть участь у розгляді справи, без фіксації розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000654 від 11.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України
про арешт майна
встановив:
16.10.2018 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області за погодженням із прокурором звернувся слідчий з клопотанням про арешт майна.
Клопотання мотивоване тим, що 11.10.2018 року до Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області надійшло повідомлення про таємне викрадення мобільного телефону Nokia 200 RM-761, чорного кольору, чим спричинено матеріальну шкоду.
Слідчий вказував, що під час огляду місця події 11.10.2018 року в службовому кабінеті Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон Nokia 200 RM-761, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .
Посилаючись на те, що вилучені речі має значення для кримінального провадження в якості речового доказу, зберегло на собі сліди вчиненого злочину, слідчий просив накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події 11.10.2018 року, а саме: мобільний телефон Nokia 200 RM-761, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .
Слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі та без здійснення фіксації технічних комплексом, вимоги за клопотанням підтримали. Враховуючи приписи ч. 4 ст. 107 КПК України, суд вважає за можливе розглянути клопотання без участі прокурора та слідчого та без здійснення фіксації технічним засобом.

Суд, врахувавши матеріали справи, виходив з наступного:

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-

правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стаття 167 КПК України визначає, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Встановлено, що 11.10.2018 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000654 внесено заяву про те, що 03.10.2018 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , перебувала у гостях у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , останній шляхом вільного доступу викрав її мобільний телефон Nokia 200 RM-761, чорного кольору, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду.
З протоколу огляду від 11.10.2018 року вбачається, що під час огляду проведеного в службовому кабінеті Охтирського ВП ОСОБА_5 добровільно видав мобільний телефон Nokia 200 RM-761, чорного кольору та пояснив, що даний мобільний телефон він викраі 03.10.2018 року у ОСОБА_8 .
Постановою слідчого від 11.10.2018 року вилучений під час огляду місця події телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000654 від 11.10.2018 року.
За висновком суду вилучене слідчим в ході огляду майно може мати значення для розслідування кримінального провадження в якості речового доказу, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, тобто, відповідає визначеним ст.ст. 167, 170, 237 КПК України критеріям і на це майно має бути накладений арешт.

Вимоги слідчого про визначення місця зберігання вилучених речей не підлягають задоволенню, оскільки чинним кримінальним процесуальним кодексом не віднесено до компетенції суду вирішення зазначених питань. Крім того, питання про визначення місця зберігання вилученого майна вирішено слідчиму постанові від 10.09.2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84-87, 131, 132, 167-173 КПК України, суд,-

ухвалив:
Клопотання старшого слідчого СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000654 від 11.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене у кримінальному провадженні № 0000654

від 11.10.2018 року, в ході огляду місця події 11.10.2018 року, шляхом позбавлення права на його відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном, а саме: мобільний телефон Nokia 200 RM-761, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти діб з часу її проголошення.

Суддя слідчий Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_9