Справа №: 398/23/16-к
провадження №: 1-кп/398/52/18
ВИРОК
Іменем України

"14" червня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , секретарів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія кримінальне провадження № 0003496 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олександрівка, Петрівського району, Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в квартирі АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні двох дітей, раніше не судимого, військовозобов`язаного

в скоєнні злочину передбаченого ч. 1ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), тобто у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України при наступних обставинах:

15 грудня 2015 року , в період часу з 18.30 години до 23.00 години ОСОБА_7 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна із корисливих спонукань, перебуваючи в квартирі належній ОСОБА_11 , а саме в квартирі АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, таємно викрав ноутбук «ACER» вартістю 5500 грн, який належить неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 . З місця пригоди зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд та, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого пред`явлено цивільний позов на загальну суму 650 грн, який мотивований необхідністю відшкодування вартості зарядного пристрою до ноутбука.

Однак в судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено належними та допустимими доказами, що кримінальне правопорушення було вчинено саме обвинуваченим.

Обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України , як зазначив прокурор у своїй промові , висловленій в судових дебатах, підтверджено та ґрунтується на інформації зазначеній у заяві ОСОБА_6 від 16.12.2015 року, в якій вона вказує про вчинення крадіжки, належного її донці ноутбука, протоколом огляду місця події від 17.12.2015 року в ході якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_2 де проживає обвинувачений та виявлено викрадений у потерпілої ноутбук, висновком судово-товарознавчої експертизи від 24.12.2015 року, ухвалою слідчого судді від 30.12.2015 року відповідно до якої, ані ОСОБА_7 , ані його захисник не заперечували проти обрання обвинуваченому запобіжного заходу, показаннях потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , слідчого ОСОБА_15 та показаннями працівників поліції ОСОБА_16 і ОСОБА_17 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у пред`явленому обвинувачені не визнав та показав, що він разом із своєю матір`ю ОСОБА_18 проживає у будинку АДРЕСА_4 . Будинок складається із декількох окремих квартир. Він проживає у квартирі АДРЕСА_5 , а мати у квартирі АДРЕСА_6 . Дані квартири знаходяться одна навпроти одної. У матері проживали квартирантки, троє дівчат, зокрема і ОСОБА_19 . 15.12.2015 року, близько 19.00 години він після роботи прийшов до своєї матері повечеряв у коридорі, перевдягнувся та пішов до магазину. До своєї квартири він не заходив. Біля магазину він зустрів двох своїх знайомих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Оскільки у його доньки у того дня був день народження він запропонував ОСОБА_20 та ОСОБА_21 піти до нього додому та відсвяткувати цю подію. У магазині він придбав дві пляшки горілки та вони всі разом, близько 20.00 -21.00 години прийшли у його квартиру, де розпивали алкоголь. Близько 22.00 години його мати прийшла у його квартиру та почала виганяти ОСОБА_20 , оскільки між ними почалась сварка, але ОСОБА_20 йшов і знову повертався, аж доки мати його не вигнала за хвіртку. Потім близько 23.00 години до його квартири прийшла потерпіла разом із його матір`ю та повідомила, що в неї із кімнати, яку вона винаймає, вкрали ноутбук. Він сказав, що він його не брав. Щоб його друзі заходили до квартири матері він також не бачив. Оскільки перебував у значному стані алкогольного сп`яніння ліг спати у квартирі матері. Наступного дня його розбудили працівники поліції та забрали до відділу МВС для допиту, але він заперечив свою причетність до крадіжки ноутбука та його відпустили додому. За його участі, за місцем його проживання жодні слідчі дії не проводились. 17.12.2015 року він посварився із матір`ю і вона викликала працівників поліції, за вчинення сімейного насилля його відразу затримали та до нього того ж дня було застосовано адміністративний арешт, який він відбував приблизно 10 діб. Під час відбуття адміністративного стягнення у виді арешту від працівників міліції дізнався, що ноутбук потерпілої знайшли у його квартирі під диваном. Але він його не крав і жодного відношення до його викрадення не має. У ОСОБА_20 та ОСОБА_21 він також ніякого ноутбука не бачив. Дійсно йому було відомо, що у ОСОБА_19 був ноутбук, оскільки його донька товаришувала із потерпілою та іноді ОСОБА_19 дозволяла їй на ноутбуці пограти в ігри. Але він його не крав та навіть згадки не має, яким чином ноутбук потерпілої міг потрапити до його квартири. Під час досудового слідства працівники поліції його примусили дати визначальні показання своєї причетності до крадіжки, але він ноутбук потерпілої не крав та жодні докази його провини під час судового розгляду справи стороною обвинувачення не надані. Цивільний позов визнав в повному обсязі, пояснивши тим, що бажає, щоб швидше закінчився цей «сором».

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що вона винаймала кімнату у матері ОСОБА_7 15.12.2015 року близько 18.00 години пішла з дому. В той час вдома були ОСОБА_22 (мати обвинуваченого) та ОСОБА_23 , яка також винаймала у ОСОБА_22 окрему кімнату. Перед виходом з дому на зарядний пристрій увімкнула ноутбук та залишила на дивані, коли повернулась близько 23.00 години додому виявила відсутність ноутбука , про що повідомила матері обвинуваченого. В той час ОСОБА_7 вже спав, а ОСОБА_23 була у сусідній кімнаті. ОСОБА_22 взяла телефон свого сина та вона (потерпіла ) зателефонувала до ОСОБА_20 . Йому вона сказала що пропав ноутбук, також вони зателефонували до міліції та повідомили про подію. Близько 2.00 години до них прийшли ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , пропонували забрати заяву з міліції, обіцяли все відшкодувати. Під час розмови ОСОБА_21 сказав, що бачив в руках ОСОБА_7 шнур від ноутбука. Вранці приїхали працівники міліції та провели огляд. ОСОБА_7 був агресивний «кидався» на матір та на них з ОСОБА_24 , намагався завдати фізичного болю. Працівники міліції ОСОБА_7 забрали з собою. Після того як ОСОБА_7 повернувся, він знову вчиняв сварки, тому вони вимушені були знову телефонувати до міліції. Знає , що після цього ОСОБА_7 відбував адміністративне стягнення у виді арешту. ОСОБА_23 говорила, що близько 21.00 години ноутбука на дивані вже не було. Знає, що ноутбук знайшли у ОСОБА_7 в дивані, загорнутим у ковдру. Цей ноутбук їй купила мати в кредит за 5500 грн приблизно 1-2 роки тому. Ноутбук їй повернули 18 грудня 2015 року без зарядного пристрою, а сам ноутбук почав погано працювати.

Законний представник потерпілої показала, що ноутбук «Асер» купувала для своєї доньки в кредит за 5500 грн 1-2 роки тому, 16.12.2015 року близько 08.00 години від доньки дізналась про його викрадення та відразу приїхала до неї . Швець, перебуваючи у значному стані алкогольного сп"яніння, спав на дивані у квартирі його матері. Невдовзі приїхали працівники міліції, які провели огляд та опитали всіх присутніх. В подальшому подала до суду клопотання у якому просила продовжувати розгляд справи без її участі та без участі її доньки. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.35) .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що 15.12.2015 року в її онучки був день народження. Її син , ОСОБА_7 , з роботи повернувся близько 18.30 години, він був схвильований , оскільки його колишня дружина не дозволила поздоровити доньку. Він прийшов до неї додому, в її присутності повечеряв, переодягнувся та пішов у своїх справах. При ній до дівчат у кімнати, які у неї винаймають житло, він не заходив. Коли він виходив з дому ноутбука у нього в руках не було. Через деякий час вона почула якийсь крик, коли вийшла надвір побачила, що її син б`ється з ОСОБА_20 та ще одним хлопцем на ім`я ОСОБА_25 . Вона їх розборонила і вони пішли до квартири сина, який проживає окремо навпроти неї, там вони розпивали алкогольні напої. Вона прийшла до сина в квартиру та почала виганяти ОСОБА_20 , але він повертався і вона його знову виганяла. В цей час двері до її квартири були незамкнені, але щоб до неї в квартиру хтось із хлопців заходив вона не бачила. ЇЇ син постійно був з ОСОБА_25 у своїй квартирі, вони розпивали алкоголь, а в її квартирі постійно була дівчина на ім`я ОСОБА_26 , яка також винаймає у неї кімнату. Приблизно о 23.00 годині додому повернулась ОСОБА_27 та відразу помітила відсутність ноутбука, але ніхто не знав і не бачив, як і коли він зник. Віка із ОСОБА_24 пішли в квартиру до її сина з`ясовувати у хлопців чи не брав хтось із них її ноутбук, але вони сказали що ноутбук не брали. Вона також зайшла до них, і в той час, хлопець на ім"я ОСОБА_25 запропонував скластись на ноутбук і її син відразу їй дав гроші в сумі 700 грн, які вона в подальшому заховала. Потім хлопці повернулись до квартири сина та там продовжили розпивати алкоголь. Вона ще декілька разів виганяла ОСОБА_20 , а ОСОБА_25 сидів і говорив, що він ще посиде, а потім різко підвівся і пішов разом з ОСОБА_20 у невідомому напрямку. Коли вона зайшла до сина він був дуже "п`яний", вона просила його залишатись спати в його квартирі на що він погодився. Через деякий час він прийшов до неї та почав сварку, кричав, що ніякого ноутбука не брав і як вона на нього могла подумати. В ході сварки він вдарив її три рази в зв`язку з чим дівчата викликали швидку. Після того як медичні працівники поїхали їй стало краще. Її син ліг спати у неї у квартирі. Віка зателефонувала до міліції та повідомила про викрадення ноутбука. Коли приїхали працівники міліції її син спав. Вони відібрали у них пояснення та поїхали. Через деякий час ОСОБА_28 з телефону її сина зателефонувала до ОСОБА_20 та питала чи не брав він ноутбук. Через деякий час ОСОБА_20 з ОСОБА_25 знову прийшли до неї додому , вони розбудили її сина, взяли в неї горілку та продовжили розпивати алкоголь в квартирі її сина. Пили до ранку. Коли вона прокинулась близько 08.00 години ранку , прийшла до сина в квартиру. Він спав, вона знову у нього почала питати за ноутбук, але він сказав що його не брав, забрав 700 грн, які дав їй перед цим та пішов з дому у невідомому напрямку. Його не було цілий день, коли повернувся ліг спати у себе в квартирі. 17.12.2015 року вранці прийшов слідчий і забрав її сина до відділку. Додому її син повернувся аж 27.12.2015 року оскільки відбував адміністративне стягнення у виді арешту за її побиття. 18.12.2015 року близько 20.00 години вона почула сильний гавкіт собаки, але вийти надвір побоялась. Через деякий час до неї у двері постукав дільничний та запропонував піти в квартиру сина. Вони посиділи, дільничний їй розповів, що у її сина все нормально, заспокоїв її та пішов, але пообіцяв через 15 хвилин повернутись. Приблизно через 1-2 години прийшов слідчий ОСОБА_29 ще з одним міліціонером. На їхню пропозицію вона відчинила квартиру свого сина та вони почали шукати ноутбук. Під час обшуку слідчий у дивані знайшов ноутбук, який був накритий ковдрою. Слідчий сфотографував ноутбук, а потім покликав понятих. Після проведення слідчих дій працівники міліції поїхали. Але вона ніяк не могла зрозуміти, яким чином ковдра, яку вона 17.12.2015 року попрала та залишила сушити на меблях, могла опинитись в дивані з ноутбуком. Коли проводжала працівників міліції звернула увагу, що дільничний сидів у їхній машині. Зачиняючи квартиру сина помітила відчинене вікно у кімнаті. Відразу ж зателефонувала до поліції та повідомила про це, але її запевнили, що то працівники поліції палили цигарки та забули закрити вікно. Сказали що головним є те, що знайшовся ноутбук, просили її заспокоїтись. Вранці 19.12.2015 року вона помітила біля вікна якісь сліди, але раніше їх там не було. 17.12.2015 року після того як її сина забрали до міліції, вона прибирала в його квартирі всі вікна були зачинені.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_30 показав, що 15.12.2015 року до нього зателефонував ОСОБА_31 та запросив до себе додому. Він разом із ОСОБА_21 прийшов до ОСОБА_32 та вони всі разом розпивали алкоголь. Під час розпиття алкоголю ОСОБА_31 говорив, що має намір купити своїй донці планшет і сказав, що в нього є на нього 800 грн. Він попросив ОСОБА_32 позичити йому кошти та коли він відмовив між ними почалась сварка. Потім прийшла мати ОСОБА_32 та почала його виганяти. Близько 23.00 години він пішов від ОСОБА_32 , а ОСОБА_21 іще залишився. Коли вони розпивали у квартирі ОСОБА_32 алкоголь із неї ніхто нікуди не виходив. Близько 02.00 години до нього зателефонувала якась дівчина та попросила прийти до ОСОБА_32 щоб розібратись де дівся ноутбук. Коли він прийшов до нього, там вже були працівники поліції, які провели огляд квартири ОСОБА_32 та його матері, але ноутбука не знайшли. Під час огляду були присутні ОСОБА_31 , потерпіла та мати ОСОБА_32 . ОСОБА_31 категорично заперечував свою причетність до викрадення ноутбука. Його також допитали і під час допиту він не говорив, що ОСОБА_31 пропонував йому викрасти ноутбук. Він знає ОСОБА_32 тривалий час і з достовірністю може стверджувати, що він до крадіжок не схильний.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_14 показав, що знає ОСОБА_7 близько двох років. Взимку 2015 року ОСОБА_31 зателефонував до ОСОБА_20 і говорив, що хоче купити планшет. ОСОБА_20 знав, що він хоче продати свій планшет, тому ОСОБА_20 запропонував піти до ОСОБА_32 та поговорити з цього приводу. Перед тим як іти до ОСОБА_32 вони із ОСОБА_20 придбали алкоголь та продукти харчування. Коли вони із ОСОБА_33 прийшли до ОСОБА_32 і почали накривати на стіл ОСОБА_7 пішов до своєї матері за ножем, а коли повернувся щось тримав під пазухою, але що то було він не знає і стверджувати, що то був ноутбук він не може. Під час позпиття алкоголю ніхто нікуди із квартири не виходив . Була якась розмова про ноутбук, але про що конкретно він не пам`ятає. Через деякий час до ОСОБА_32 прийшла його мати по почала їх виховувати, а потім почала виганяти ОСОБА_20 . Він йшов, але декілька разів знову повертався. Близько 23.00 години вона їх із ОСОБА_20 вигнала обох і вони пішли по своїх домівках. Близько 2.00 години до нього зателефонував ОСОБА_20 і сказав, що треба прийти до ОСОБА_32 і розібратись із тим де дівся ноутбук дівчини, яка винаймає у матері ОСОБА_32 кімнату і хто його викрав. Коли він прийшов до ОСОБА_32 там були працівники міліції, ОСОБА_20 , ОСОБА_31 , мати ОСОБА_32 та потепіла. Їх опитали і вони розійшлись. Під час розпиття алкоголю він ніякого ноутбука у ОСОБА_32 не бачив. Також просив суд прийняти до уваги, що він є наркозалежним, наразі проходить курс лікування від наркоманії, у нього проблеми із пам`ятю, тому він погано пам`ятає деталі тієї події і може щось плутати.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що вона являється сусідкою ОСОБА_18 . Якось увечері до неї прийшов дільничний інспектор поліції та попросив її бути понятою. Коли саме це було вона вже не пам`ятає, але з достовірністю пам`ятає, що це було у вечірній час, на вулиці вже було темно. Вони разом із дільничним інспектором прийшли до квартири ОСОБА_7 і у одній із кімнат у дивані лежав ноутбук. Диван був відкритий. Під час огляду були присутні мати ОСОБА_32 , вона, дільничний та ще якісь три працівники міліції. Їй показали ноутбук і сказали, що його знайшли у дивані і вона це повинна засвідчити. Перед проведенням огляду їй ніхто ніякі її права та обов`язки не роз`яснював і протокол огляду їй не оголошувався. Їй просто дільничний інспектор пояснив, що ноутбук було викрадено і показав де треба розписатись. При ній огляд ноутбука ніхто не здійснював. Ноутбук лежав у дивані прикритий якоюсь ганчіркою, у неї запитали чи бачить вона ноутбук, на що вона сказала, що так, і попросили за це розписатись.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що він проживає по сусідству із ОСОБА_18 . Взимку, точної дати не пам`ятає, у вечірній час до нього прийшов працівник міліції та запропонував пройти з ним. Вони прийшли до квартири ОСОБА_7 і йому показали ноутбук, який лежав на ліжку. Окрім нього у квартирі ОСОБА_32 була його мати, ОСОБА_34 і працівники міліції. Під час проведення слідчої дії йому ніякі права та обов`язки не роз`яснювали, в якості свідка чи понятого він був запрошений йому не пояснювали. Лише розповіли, що був викрадений ноутбук, який знайшли у ОСОБА_32 , але при ньому ноутбук не шукали і де його знайшли він не знає. Коли він прийшов до квартири ноутбук вже лежав на ліжку . І йому запропонували розписатись за те, що він бачив ноутбук. Достовірно пам`ятає, що це було саме у вечірній час, адже як тільки він прийшов з роботи до нього прийшов працівник міліції.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_15 показав, що він працював слідчим Олександрійського ВП. У 2015 році, точної дати вже не пам`ятає, пізно ввечері до чергової частини надійшло повідомлення про викрадення ноутбука. Він разом із слідчо-оперативною групою виїхали на місце події. Вони за згодою власника будинку, зокрема ОСОБА_18 домоволодіння та опитали присутніх. Про те, що ОСОБА_18 являється власницею будинку, він з`ясував за її паспортом. Оскільки ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння його у той день не допитували. Згодом ОСОБА_7 особисто зізнався дільничному інспектора про те, що саме він викрав ноутбук та розповів де він його заховав. Під час його допиту за участі його захисника він також не заперечував своєї причетності до викрадення ноутбука. Згодом для проведення огляду у квартирі ОСОБА_7 він запросив понятих і за їхньої присутності у дивані виявили ноутбук. Під час вилучення ноутбука було виявлено відсутність зарядного пристрою, але ОСОБА_7 зобов`язався відшкодувати його вартість. Він особисто проводив досудове розслідування даної справи, здійснював слідчі дії, допитував свідків. Студентка, яка проживала у матері обвинуваченого вказала, що не бачила хто викрав ноутбук, а потерпіла підозрювала у крадіжці саме ОСОБА_7 . Огляд проводили вранці о 09.00 годині, за згоди метері ОСОБА_7 , він особисто роз`яснював понятим їхні права та обов`язки, ноутбук у дивані був виявлений за участі понятих, але чому поняті говорять, що огляд проводився увечері, без роз`яснення прав він не розуміє. До слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на проведення огляду у квартирі ОСОБА_7 не звертався, адже мати обвинуваченого добровільно надала згоду на огляд квартири. Додатковий огляд квартири проводили на підставі усного повідомлення дільничного інспектора, про те, що ОСОБА_7 зізнався у викрадені ноутбука і розповів де його заховав.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_35 показав, що він на той час працював на посаді дільничного інспектора Олександрійського ВП. Обвинуваченого він знає давно, оскільки він перебуває на обліку , як сімейний бешкетник. Його мати постійно звертається до міліції зі скаргами на свого сина, який її б`є. Коли до відділу міліції надійшло повідомлення про вчинення крадіжки ноутбука, він за вказівкою старшого інспектора приступив до розслідування злочину. Він разом із ОСОБА_17 виїхали на місце вчинення злочину, але ОСОБА_7 перебував у значному стані алкогольного сп`яніння, тому його у той день не допитували. Коли він протверезів особисто розповів, що саме він під час розпиття зі своїми друзями алкоголю, викрав ноутбук із кімнати потерпілої. Згодом з`ясували, що ноутбук захований у квартирі ОСОБА_7 і про це повідомили слідчого. Під час проведення обшуку він був присутній та були поняті, але безпосередньої участі у проведенні обшуку він не приймав, як все відбувалось не знає.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_36 показав, що на час події він працював дільничним інспектором Олександрійського ВП. До відділку надійшла заява від потерпілої ОСОБА_37 про викрадення її ноутбука. Коли почали з`ясовувати хто міг викрасти ноутбук зі слів матері обвинуваченого та потерпілої дізнались, що саме ОСОБА_7 міг викрасти його. Але особисто від ОСОБА_7 він не чув зізнання у вчиненні крадіжки. Він із слідчим проводили огляд і у дивані у квартирі ОСОБА_7 виявили ноутбук, який був накритий ковдрою. Під час проведення огляду були присутні поняті. Огляд квартири ОСОБА_7 проводили в присутності власниці квартири матері обвинуваченого за її згодою.

Застосованими судом засобами забезпечити явку в судове засідання свідка ОСОБА_38 (а.с. 41, 45, 50, 84,92, 98,101, 109,134, 137, 139, 146, 147, 168, 171, 209, 210, 224, 230-232) не представилось можливим, а стороною обвинувачення у порушення вимог ч.3 ст. 23 КПК України, протягом тривалого часу розгляду справи не було забезпечино присутність під час судового розгляду вказаного свідка для її безпосереднього допиту судом. У зв`язку з чим суд, на виконання вимог ч. 1 ст 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановив продовжити розгляд справи на підставі наданих учасниками судового провадження доказів.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.12.2015 року ОСОБА_6 звернулась до правоохоронних органів з проханням притягнути до відповідальності невідому їй особу, яка 15.12.2015 року в період часу з 18.00 до 23.00 години за місцем проживання її неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в АДРЕСА_7 таємно викрала ноутбук "aser" в корпусі темного кольору (а.к.п.7).

Зі змісту протоколу огляду від 16.12.2015 року проведеного у квартирі АДРЕСА_8 вбачається, що під час проведення вказаної слідчої дії потерпіла ОСОБА_5 вказала на місце знаходження ноутбука до його викрадення (а.к.п. 9-11).

Відповідно до протоколу огляду від 17.12.2015 року, проведеного у квартирі АДРЕСА_2 за участі понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в дивані під покривалом було виявлено та вилучено ноутбук в корпусі темно-сірого кольору (а.к.п. 32-35).

Згідно протоколу огляду предметів від 19.12.2015 року, ноутбук виявлений та вилучений під час огляду квартири АДРЕСА_2 був оглянутий в приміщені кабінету слідчого Олександрійського ВП (а.к.п. 36-40).

Відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1003 від 24.12.2015 року ринкова вартість ноутбука «ACER» S/N NXMFYEU0023441CFE13400, з урахуванням зносу станом на 15.12.2015 року складає 5500 грн (а.к.п. 47- 50).

Надаючи оцінку доказам дослідженим у судовому засіданні відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд зазначає, що ні обставини зазначені у протоколі огляду місця події від 16.12.2015 року проведеного у квартирі АДРЕСА_8 , ні інформація зазначена законним представником потерпілої у заяві про вчинення злочину, ні висновок судово-товарознавчої експертизи № 1003 від 24.12.2015 року, ні показання потерпілої ОСОБА_5 та її законного представника ОСОБА_39 , ні показання свідків ОСОБА_40 , ОСОБА_41 не містять жодного доказового значення для доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки ноутбука.

Посилання прокурора на зміст ухвали слідчого судді про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, як на доказ його винуватості суд визнає безпідставним, оскільки відповідно вимог ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. А згода підозрюваного та його захисника на обрання запобіжного заходу не може бути визнана судом, як належний доказ винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину.

Крім того, показання допитаних у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_15 , який проводив досудове розслідування у даному кримінальному провадженні , ОСОБА_42 та ОСОБА_43 , які на час події працювали дільничними інспекторами Олександрійського ВП та яким зі слів дільничного інспектора , обвинуваченого , його матері, потерпілої відомо , що саме ОСОБА_7 міг викрасти ноутбук не є допустимим доказом в розумінні ст. 97 КПК України, адже відповідно приписів ч. 7 зазначеної статті , у будь-якому разі не можуть бути визнані допустимим доказом показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження.

Інформацію зазначену у протоколі огляду від 17.12.2015 року, проведеного у квартирі АДРЕСА_2 за участі понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 суд розцінює критично, оскільки із показань понятих ОСОБА_12 і ОСОБА_13 наданих у судовому засіданні вбачається, що вказаний документ було сфальсифіковано, адже як вказали поняті, їх було запрошено для проведення огляду у вечірній час , в той час як із самого протоколу проведення слідчої дії вбачається, що вона була проведена у період часу з 09.00 до 09.20 години (а.к.п. 32). Крім того і ОСОБА_12 , і ОСОБА_13 у судовому засіданні з впевненістю зазначили, що у їх присутності ноутбук виявлено не було, їх було запрошено для констатації факту того, що вони бачили у квартирі в якій проживає ОСОБА_7 якийсь ноутбук.

Також слід зазначити, що і протокол огляду від 17.12.2015 року і протокол огляду від 16.12.2015 року, були складені та вказані слідчі дії були проведенні із порушенням вимог ч.4 ст. 223, ст.ст.233, 234, 237 КПК України, оскільки вони були проведені без ухвали слідчого судді, а посилання прокурора на те, що огляд було проведено зі згоди особи, яка володіє житлом, суд визнає безпідставним, адже як вбачається з матеріалів кримінального провадження огляд домоволодіння був проведений на підставі згоди матері обвинуваченого ОСОБА_18 (а.к.п. 8, 23, 25), яка не являється законним володільцем будинку та квартир в яких проводився огляд, а згода ОСОБА_11 (а.к.п. 31) на проведення огляду квартири АДРЕСА_3 , не може бути визнана судом, як достатній доказ законності даних слідчих дій, так як відповідно до правовстановлюючих документів остання являється власником 1/12 частини будинку АДРЕСА_4 , але якої саме квартири, стороною обвинувачення не з`ясовано та відповідних доказів не надано (а.к.п. 26-30). За вказаних обставин, зазначені докази , відповідно вимог ст. 87 КПК України, суд визнає недопустимими.

Огляд предметів проведений згідно протоколу від 19.12.2015 року (а.к.п. 36) також в силу вимог ч.5 ст. 237 КПК України являється недопустимим доказом, оскільки ноутбук вилучений під час проведення огляду 17.12.2015 року у квартирі АДРЕСА_2 , не був оглянутий негайно та опечатаний із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду, а вказана слідча дія була здійснена, із незрозумілих причин, у кабінеті слідчого лише через два дні після вилучення із залученням осіб, які не брали участі у проведенні огляду.

Враховуючи зазначені вище обставини суд дійшов висновку , що стороною обвинувачення не надано жодних переконливих , належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_7 крадіжки майна потерпілої ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (№ 475/97-ВР). Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський Суд з прав людини встановив, що "принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки; що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного ".

За встановлених у судовому засіданні обставин суд вважає за необхідне , відповідно вимог ч. 1 ст. 373 КПК України виправдати ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що органом досудового розслідування не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

Цивільний позов заявлений законним предстаником потерпілої по справі щодо стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди, відповідно вимог ч. 3 ст. 129 КПК України, суд залишає без розгляду.

Судові витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України та з врахуванням того, що потерпіла на час розгляду справи досягла повноліття , суд вважає за необхідне ноутбук «ACER» та коробку від нього , які були передані на зберігання ОСОБА_6 повернути ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 2, 7, 100,129, 368, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати невинуватим та виправдати у зв`язку з недоведеність, що кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 185 КК України вчинене обвинуваченим.

Вимоги за цивільним позовом ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Речові докази : ноутбук «ACER» S/N NXMFYEU0023441CFE13400 та коробку від нього , які були передані на зберігання ОСОБА_6 повернути ОСОБА_5 .

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити бвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Суддя: ОСОБА_1