Єдиний унікальний номер 236/2550/17
Номер провадження 11-кп/775/153/2018

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Бахмут Донецької області кримінальне провадження № 0000784 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 20 вересня 2017 року стосовно ОСОБА_7 за ст.358 ч. 4 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 20 вересня 2017 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, в силу ст. 89 КПК України не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України, та призначено покарання у виді двох місяців арешту.

Згідно з вироком, 24.07.2017 року, приблизно о 09 год. 20 хв. обвинувачений, керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем ВАЗ 2112, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений співробітниками поліції на ділянці автодороги по вул. Оборони м. Лиман Донецької області, у зв`язку із порушенням п.2.3 Правил дорожнього руху України.

Після зупинки транспортного засобу, на виконання законної вимоги працівника поліції, щодо пред`явлення документа, який посвідчує право керування транспортним засобом відповідної категорії, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на його ім`я підроблене, маючи намір на використання завідомо підробленого документа, який видається державною установою, яка має право видавати такі документи, і надає певні права, пред`явив підробне посвідчення водія працівнику поліції - інспектору взводу супроводження ГУНП в Донецькій області ОСОБА_8 , в якості документа, що підтверджує наявне в нього право керування транспортним засобом категорії В, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 , не погодився з вироком в частині призначеного покарання. Просить вирок суду в цій частині змінити, оскільки він не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного. Вважає вирок суду в частині призначеного покарання занадто суворим, оскільки він не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі: обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину в повному обсязі, активно сприяв слідству у розкритті злочину та розкаявся у його скоєнні. Просить призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу - п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, просили змінити вирок в частині призначення покарання, думку прокурора ОСОБА_9 , яка просила залишити вирок суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини по справі, дійшов до обґрунтованого висновку про об`єм та доведеність провини обвинуваченого у скоєнні інкримінованому йому кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 ніким не оспорюється, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у використанні завідомо підробленого документа, за обставин зазначених у вироку, повністю доведена дослідженими судом першої інстанції доказами, яким дана правильна юридична оцінка і не оспорюється в апеляційній скарзі.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року визначено, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеню тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу, судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Що стосується міри покарання, то вона призначена обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст. ст. 65-67 КК України, з урахуванням тяжкості скоєного ним злочину, даних про його особу та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема що він офіційно не працевлаштований, не одружений, на підставі ст. 89 КК України не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, перебуває на обліку у лікаря нарколога з квітня 2012 року з діагнозом «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності», тяжких наслідків від скоєного злочину не настало. ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, щиро розкаявся в його скоєнні, сприяв розкриттю злочину.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що обвинуваченому можливо застосувати більш м`яке покарання, ніж 2 місяці арешту, а саме штрафу, на думку апеляційного суду, задоволенню не підлягають, оскільки до обвинуваченого вже раніше, за інший злочин застосовувалось покарання у виді штрафу, але він належних висновків не зробив, знову скоїв умисний злочин, даних про те, що він має постійний дохід за рахунок якого спроможний сплатити покарання у виді штрафу, не надано, а тому судова колегія вважає, що саме таке покарання відповідає основним засадам покарання.

Взявши до уваги ці обставини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з призначеним судом першої інстанції ОСОБА_7 покаранням у виді 2 місяців арешту, та вважає, що саме таке покарання, відповідає, вимогам ст. 65 КК України, призначене в мінімальних межах санкції статті, є необхідним та достатнім для його виправдання, та попередження нових злочинів.

Таким чином, оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а підстави для його зміни або скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 415 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 20 вересня 2017 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набуває законної чинності з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді