Справа № 308/8385/14-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
І м е н е м У к р а ї н и
23.11.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження № 11-кп/777/455/17 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.07.2017 про повернення обвинувального акту прокурору відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Згідно з оскарженою ухвалою місцевого суду від 04.07.2017 встановлено, що 20.02.2017 до Ужгородського міськрайонного суду надійшло клопотання представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 в якому він просить повернути прокурору обвинувальний акт по кримінальному провадженню, щодо обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України ОСОБА_6 на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України у зв`язку з його невідповідністю вимогам кримінального процесуального кодексу України.
В обґрунтування заявленої вимоги, адвокат ОСОБА_7 зазначив, що ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 24.01.2017 скасовано ухвалу Ужгородського міськрайонного суду про закриття зазначеного вище кримінального провадження. Дане рішення мотивоване тим, що викладення фактичних обставин в обвинувальному актів від 25.06.2014 щодо ОСОБА_6 є некоректним і неповним, у зв`язку з чим сформульоване у цьому акті обвинувачення є сумнівним. Таким чином суд апеляційної інстанції фактично дійшов висновку про те, що вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.07.2017 обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 повернуто прокурору, який його затвердив, для усунення порушень вимог КПК України протягом двох тижнів з дня отримання матеріалів кримінального провадження.
Не погоджуючись із викладеними в оскарженій ухвалі від 04.07.2017 обставинами прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вказану вище ухвалу місцевого суду у зв`язку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону та призначити новий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор зазначає, що ухваливши рішення від 04.07.2017 Ужгородський міськрайонний суд діяв всупереч ст.28 КПК України, чим викликав сумніви щодо своєї неупередженості. Посилання місцевого суду на не відображення мотиву і мети злочину, як підставу для повернення обвинувального акту прокурору, не заслуговують на увагу. оскільки згідно ст.91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, у тому числі до таких відноситься мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Суд першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження, в ухвалі від 04.07.2017 зазначив, що формулювання обвинувачення викладене поверхнево, а має бути чітким, зрозумілим, не повинно містити протиріч та неоднозначного тлумачення, при цьому не зазначивши жодного протиріччя чи необґрунтованої позиції сторони обвинувачення, що міститься в обвинувальному акті та не зазначив, в якій саме частині обвинувальний акт є незрозумілим.
Наведені в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 фактичні дані у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, що дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Прокурор зазначає, що суд першої інстанції, зазначивши в ухвалі від 04.07.2017, що наявними в обвинувальному акті недоліками порушено права обвинуваченого на захист, оскільки судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, яке сформульоване та викладене в обвинувальному акті, що є суттєвою гарантією справедливого розгляду та вирішення справи і права забезпечення обвинуваченого на захист, не звернув уваги на заперечення ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_10 проти повернення обвинувального акту прокурору та прохання призначити справу до судового розгляду.
Після оголошення в судовому засіданні прокурором обвинувального акту щодо ОСОБА_6 останній підтвердив зрозумілість пред`явленого йому обвинувачення. З вищевикладеного вбачається відсутність підстав стверджувати, що зміст обвинувачення ОСОБА_6 є некоректним, а тому належить визнати необґрунтованими доводи суду про те, що формальне недотримання вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України вплинуло на право на захист ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , який заперечив проти апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого, перевіривши обвинувальний акт і додані до нього матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги та викладені в оскарженій ухвалі висновки місцевого суду, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга прокурора необґрунтована та не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вичерпні вимоги до обвинувального акта викладені в ст.291 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п.1-9 цієї частини, зокрема, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Тобто повернення обвинувального акту прокурору відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Як правильно визнав суд першої інстанції, серед правильно ним встановлених фактичних обставин справи, ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 24.01.2017 скасовано ухвалу Ужгородського міськрайонного суду про закриття зазначеного вище кримінального провадження. Дане рішення також мотивоване тим, що викладення фактичних обставин в обвинувальному акті від 25.06.2014 щодо ОСОБА_6 є некоректним і неповним, у зв`язку з чим сформульоване у цьому акті обвинувачення є сумнівним. Таким чином, суд апеляційної інстанції фактично дійшов висновку про те, що вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України.
Дослідивши обвинувальний акт, апеляційним судом встановлено, що при його складанні органом досудового розслідування не додержано вимог закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації діянь, що викликає сумнів щодо викладеного обвинувачення.
Згідно з абзацу 2 (а.с.7) обвинувального акту від 12.06.2014 (також зазначено, що такий складено «20.06.2014, а.с.5,9, абз.10) випливає, що «08.08.2013, приблизно о 22.00 год. ОСОБА_6 , знаходячись на терасі кафе-піцерії «Дон Густо», що розташована на пр. Свободи,52-а, в м. Ужгороді, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, які раптово виникли із раніше знайомим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс останньому один удар келихом з під пива, об`ємом 0,5 літра, який тримав у правій руці, в область обличчя, чим спричинив ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я».
Однак із абзацу 4, а.с.7, вказаного вище обвинувального акту вбачається, що «гр. ОСОБА_9 було нанесено не менше одного удару в ділянку обличчя», що суперечить вказаному вище тексту обвинувального акту, де зазначено, що обвинувачений ОСОБА_6 наніс потерпілому один удар келихом з під пива.
Також дана обставина щодо нанесення потерпілому одиничного удару не узгоджується із даними висновку експерта Ужгородського СМЕ № 791 від 03.09.2013, про який йдеться у вказаному вище обвинувальному акті стосовно ОСОБА_6 (а.п.7, абз.3), де вказано, що у потерпілого виявлено тілесні ушкодження у вигляді вшитих ран в ділянки чола справа та зліва, лівої скроневої ділянки, перенісся, лівій підорбітальній ділянці та в ділянці верхньої губи зліва. Згідно даних медичної документації, заповненої на ім`я потерпілого, у нього виявлено множинні рани м`яких тканин лобної, лобно-скроневої ділянки зліва та обличчя зліва».
Описані у формулюванні обвинувачення обставини щодо використання келиха з-під пива ОСОБА_11 , який він тримав у правій руці та наніс тілесні ушкодження потерпілому, не містять конкретних даних про те, з яких саме причин (їх наявність або відсутність) ОСОБА_11 вчиняв зазначені вище протиправні дії, передбачені ч.1 ст.125 КК України.
Також із наведеного органом досудового розслідування формулювання обвинувачення не можливо встановити чи мав ОСОБА_6 умисел на завдання потерпілому тяжких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень, однак із незалежних від нього причин заподіяв легкі тілесні ушкодження.
На підставі викладеного апеляційний суд вбачає відсутніми підстави для скасування оскарженої ухвали місцевого суду від 04.07.2017.
Керуючись ст.ст. 404,407,418,419 КПК України, апеляційний суд
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.07.2017 щодообвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України ОСОБА_6 про повернення прокурору обвинувального акту залишитибез змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: