АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1222/2018 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 314 КПК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_7 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 02 квітня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000099 щодо обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Обухів Київської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 квітня 2018 року прокурору повернуто обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 лютого 2016 року за № 0000099, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, для усунення його недоліків.

Своє рішення суд першої інстанції, з посиланням на положення п. 13 ч. 1 ст. 3, п. 4 ст. 110, ч. 1 ст. 337 КПК України, ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обґрунтував тим, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому лише формально викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, як і саме обвинувачення, проте не зазначено часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення, що унеможливлює забезпечення права особи на захист та є перешкодою для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 02 квітня 2018 року, а обвинувальний акт направити до суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 314, 315 КПК України іншим суддею.
За доводами апеляційної скарги, прокурор вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 складено з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, оскільки в ньому зазначені всі необхідні відомості, які повинен містити обвинувальний акт, а судом першої інстанції не вказано жодної невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, тобто не викладено таких достатніх та обґрунтованих недоліків, які б перешкодили призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні.
Зокрема, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 , як зазначає прокурор, у відповідності до диспозиції ст. 263 КК України указано конкретне діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; у формулюванні обвинувачення точно описані обставини справи із зазначенням ознак суб`єктивної сторони складу злочину та конкретизовано необхідний мінімум обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, у тому числі час, місце та спосіб вчинення злочину, без зазначення обставин, які не мають правового значення у справі та є зайвими подробицями, що ускладнюють сприйняття такого формулювання обвинувачення.
Крім того, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, прокурор стверджує, що деталі вчинення інкримінованого ОСОБА_8 злочину доведені до його відома, сукупність таких деталей, які викладені в обвинувальному акті, є достатньою для повного розуміння суті висунутого обвинувачення, а тому твердження суду про порушення права обвинуваченого на захист є необґрунтованим.
За таких обставин, висновки суду щодо наявності підстав для повернення обвинувального акта, на думку прокурора, є надуманими і не відповідають фактичним обставинам провадження.

Про дату, час і місце апеляційного розгляду учасники судового провадження повідомлені належним чином. Від обвинуваченого ОСОБА_8 , який на даний час утримується під вартою в ДУ "Одеський слідчий ізолятор" не надійшло клопотання про забезпечення його безпосередньої участі в апеляційному розгляді, а захисники, не прибувши в судове засідання, не повідомили суд про поважні причини неприбуття. Отже, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, відсутні перешкоди для апеляційного розгляду у відсутність обвинуваченого та захисників.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до глави 24 КПК України однією із форм закінчення досудового розслідування є звернення прокурора до суду з обвинувальним актом. Імперативно встановлені вимоги до відомостей, які обвинувальний акт повинен містити, передбачені пп. 1-9 ч. 2 ст. 291 цього Кодексу, серед яких в п. 5 виокремлено необхідність наявності в ньому таких складових: 1) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та 3) формулювання обвинувачення.

У разі встановлення невідповідності обвинувального акта цим вимогам суд у підготовчому судовому засіданні відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України повертає його прокурору.

Системний аналіз положень кримінального процесуального законодавства свідчить, що обвинувальний акт є результатом оцінки прокурором отриманих протягом досудового розслідування доказів вчинення кримінального правопорушення, які будуть перевірені судом в межах судового розгляду. Тому він має містити деталізований опис фактичних обставин кримінального правопорушення, який дозволить суду прийняти рішення про призначення судового розгляду на підставі цього обвинувального акта.

В той же час, розуміння поняття "формулювання обвинувачення" як складової частини обвинувального акта має визначатися у логічному зв`язку з положеннями ст. 374 КПК України, які визначають вимоги до змісту вироку та оперують поняттям "формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним", із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Таким чином, на підставі встановлених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення з урахуванням п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України зміст формулювання обвинувачення як складової частини обвинувального акта має містити формулювання вчиненого особою діяння, передбаченого КК України, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів його вчинення, зокрема з метою, щоб особа мала змогу зрозуміти суть пред`явленого їй обвинувачення та, виходячи з його змісту, обрати власну правову позицію захисту.

Про те, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, вказано й у підпункті «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною, на що також звертає увагу в апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, але в іншому аспекті.

В той же час відсутність чіткого сформульованого обвинувачення порушує один з основних конституційних принципів права обвинуваченого на захист та справедливий судовий розгляд, позбавляє права обвинуваченого знати, в яких конкретно діях його обвинувачують та за якими фактичними обставинами, а також позбавляє суд першої інстанції, відповідно до приписів ч. 1 ст. 348 КПК України, роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення, що є обов`язком саме суду.

Повертаючи обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 прокурору, суд першої інстанції уважав, що цей процесуальний документ не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Із змісту зазначеного обвинувального акта вбачається, що у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулюванні обвинувачення наведені диспозиція кримінально-правової норми та результати проведення 04 квітня 2016 року огляду автомобіля "БМВ 520", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Враховуючи, що зміст фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, відповідно до вимог ст. 91 КК України, визначається тими обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість особи у його вчиненні) і є необхідними та достатніми для його вирішення по суті, а в даному випадку викладені в обвинувальному акті фактичні обставини та формулювання обвинувачення не дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 обвинувачується, що в свою чергу може перешкодити йому в реалізації права на захист, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону саме із указаних судом підстав.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора щодо дотримання вимог ст. 291 КПК України, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими, висновки суду першої інстанції, з огляду на зміст обвинувального акта, в частині виявлених його недоліків відповідають фактичним обставинам провадження, а невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України є законною підставою для повернення цього процесуального документа прокурору.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 02 квітня 2018 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 від 23 лютого 2016 року, стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ________________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4