У Х В А Л А
06.07.2018 Справа №607/15083/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні під час розгляду об`єднаних кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про обвинувачення за ч.2 ст.15 - ч.2 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України, -

встановив:
З Укрпошти не поступило підтвердження про вручення повістки потерпілій ОСОБА_8 . Із довідки складеної секретарем судового засідання ОСОБА_2 вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 не відповідає на телефонні виклики за номером: НОМЕР_1 , який вказано у реєстрі матеріалів досудового розслідування. Отже, вона не знає про час і місце судового розгляду та виклик до суду. Тому, в порядку ст.325 КПК України, суд зобов`язаний відкласти судовий розгляд для повторно виклику потерпілої.

Прокурор заявив клопотання продовжити строки тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посилаючись на те, що на даний час продовжують існувати ризики, які були враховані під час обрання їм запобіжних заходів. Ризиками є можливість обвинувачених впливати на недопитаних потерпілих і свідків; велика кількість кримінальних проваджень стосовно них, які поступили до суду і об`єднані в одне судове провадження; обвинувачені схильні до вживання наркотичних засобів, вони не мають роботи, тому можуть вчиняти нові злочини.

Відповідно до ст.331 КПК України суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку. За наслідками розгляду питання суд вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Захисники і обвинувачені заперечень і клопотань не заявили.

В суді обвинувачені пояснили, що частково визнають вину. До суду поступило декілька обвинувальних актів з яких вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у систематичному вчиненні багатьох злочинів у різний час. Вони обвинувачуються у вчиненні суспільно небезпечних діянь, які є кримінальними правопорушеннями середньої тяжкості. Кваліфікуючими ознаками цих діянь є повторність. У реєстрах матеріалів досудового розслідування вказано вагомі докази їх винуватості. Тобто, є підстави вважати, що перебуваючи на волі вони можуть продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Суд вважає, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість передбаченого законом покарання, яке суд вправі призначити їм у випадку доведення прокурором їх винуватості, перебуваючи на волі можуть перешкоджати судовому розгляду в будь-який спосіб, в тому числі вплинути на потерпілих і свідків, яких не допитано з метою нівелювати докази, або ухилитися від суду. Отже, ризики передбачені ст.177 КПК України, на які посилається прокурор, реально існують.

Для обвинувачених альтернативою перебуванню під вартою є раніше визначена їм помірна застава. Наявність декількох ризиків у сукупності є підставою вважати, що застосування до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 менш суворих запобіжних заходів не забезпечить виконання ними своїх процесуальних обов`язків.

За наведених обставин суд прийшов до переконання, що підстав для зміни запобіжних заходів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на більш м`які немає. Тому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжні заходи у виді тримання під вартою, дію строків внесення раніше визначених застав та покладених на них обов`язків на два місяці кожному, враховуючи обсяг матеріалів об`єднаних кримінальних проваджень вказаних у реєстрах матеріалів досудового розслідування, які треба дослідити.

ОСОБА_4 заявив клопотання про вжиття заходів щодо надання йому медичної допомоги. Віз зазначив, що в умовах Чортківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області(№26) йому не можуть забезпечити надання належної медичної допомоги, оскільки він хворий на туберкульоз і необхідно щоб його обстежили і лікували лікарі спеціального медичного закладу.

Відповідно до статей 3, 49 Конституції України, ст.6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» людина, її життя і здоров`я, честь, гідність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; кожен має право на охорону здоров`я і медичну допомогу; держава створює умови для ефективного і доступного медичного обслуговування; обвинувачений має право на кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря і закладу охорони здоров`я.

Учасники судового розгляду заперечень щодо клопотання ОСОБА_4 не заявили.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_4 хворіє і потребує лікування.

Суд вважає, що обмеження обвинуваченого в реалізації його права на медичну допомогу, обмежившись лише заходами, які йому можуть бути забезпеченні в умовах Чортківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області(№26) буде негуманним, нелюдським і таким, що принижує гідність людини поводженням, що в контексті ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є неприпустимим, про що вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» №72286/01 від 28 березня 2006 року.

За таких обставин необхідно вжити заходів для забезпечення ОСОБА_4 можливості реалізувати своє право на охорону здоров`я і медичну допомогу шляхом створення умов для ефективного і доступного медичного обслуговування, отримання кваліфікованої медичної допомоги, включаючи вільний вибір лікаря. Отже, доцільно надати дозвіл на етапування ОСОБА_4 до спеціалізованого медичного закладу.

Керуючись статтями 8, 49, 129 Конституції України, Главою 18, ст.331 КПК України, Законом України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» суд,-

постановив:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

ОСОБА_4 продовжити до 4 вересня 2018 року включно запобіжний захід у виді тримання під вартою та дію строку внесення застави визначеної ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 липня 2017 року.

У випадку внесення застави і звільнення ОСОБА_4 з-під варти, обов`язки покладені на нього ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 липня 2017 року продовжують діяти до 4 вересня 2018 року, включно.

ОСОБА_5 продовжити до 4 вересня 2018 року включно запобіжний захід у виді тримання під вартою та дію строку внесення застави визначеної ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 26 липня 2017 року.

У випадку внесення застави і звільнення ОСОБА_5 з-під варти, обов`язки покладені на нього ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 липня 2017 року продовжують діяти до 4 вересня 2018 року, включно.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.

Клопотання ОСОБА_4 задовольнити.

Надати дозвіл на етапування і доставку ОСОБА_4 з Чортківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області(№26) до Тернопільського обласного комунального протитуберкульозного диспансеру за адресою с.Великі Гаї вул.Нижня Підлісна, 26 Тернопільського району Тернопільської області для обстеження і лікування.

Копію ухвали негайно вручити прокурору та обвинуваченим.

Копію ухвали надіслати до Чортківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області(№26) та ГУНП в Тернопільській області для організації виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_1