АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

08 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 березня 2018 року,

за участю прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002434 від 21.07.2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 321-1 КК України, було відмовлено задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погодженого із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 ,про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 71032 доларів США, 3700 Євро, 148939 гривень, 100 Канадських доларів, мобільний телефон марки «iPhone 5» IMEI НОМЕР_1 , ноутбук марки «HP Compaq Presario CQ56».

Згідно ухвали суду, слідчий суддя дослідивши матеріали долучені до клопотання, дійшов висновку, що відсутні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 березня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про накладення арешту на майно задовольнити та накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить підозрюваному ОСОБА_9 , а саме 71032 доларів США, 3700 Євро, 148939 гривень, 100 Канадських доларів.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги посилається на те, що 21.12.2017 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

Вказує на те, що на думку сторони обвинувачення, вилучені у ОСОБА_9 грошові кошти одержані злочинним шляхом, відповідно є речовими доказами, оскільки відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи представника власника майна, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів справи, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002434 від 21 липня 2016 року, за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 321-1, ч. 1 ст. 255 КК України.

21 грудня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_9 проведено обшук під час якого було виявлено та вилучено: 71 032 доларів США, 3 700 Євро, 148 939 гривень, 100 Канадських доларів, мобільний телефон марки «iPhone 5» ІМЕІ НОМЕР_1 , ноутбук марки «НР Compaq Presario CQ56».

26 березня 2018 року старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 ,звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 71032 доларів США, 3700 Євро, 148939 гривень, 100 Канадських доларів, мобільний телефон марки «iPhone 5» IMEI НОМЕР_1 , ноутбук марки «HP Compaq Presario CQ56».

26 березня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у задоволенні клопотання слідчого було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні даного клопотання, внесеного в межах кримінального провадження №0002434 від 21.07.2016 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що відсутні достатні правові підстави, передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України, для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Разом з тим, слідчий суддя при накладенні арешту на майно не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є безпідставним, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає скасуванню.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя встановив, що стороною обвинувачення не доведено необхідність арешту майна та наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Колегія суддів апеляційного суду, дослідивши доводи клопотання слідчого та матеріали судового провадження вважає, що є достатні правові підстави, передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно, оскільки воно може бути використано з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання з урахуванням повідомленої ОСОБА_9 підозри від 21.12.2017 року та з метою збереження речових доказів відповідно до постанови слідчого СГ ГСУ НП України ОСОБА_10 від 21.12.2017 року, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні слідчого з метою виконання завдань в даному кримінальному провадженні.

При цьому, слідчим відповідно до ст. 173 КПК України наведені в клопотанні правові підстави для арешту майна, надано достатньо доказів, що вказують про вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, дані про належність майна та відповідність майна критеріям ст. 98 КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження не встановлено.

Крім цього, колегія суддів при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

З урахуванням вказаних обставин для забезпечення проведення всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку, що у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, в даному кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на майно, арешт на яке доведено слідчим та прокурором.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002434 від 21.07.2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 321-1 КК України, якою було відмовлено задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погодженого із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 ,про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 71032 доларів США, 3700 Євро, 148939 гривень, 100 Канадських доларів, мобільний телефон марки «iPhone 5» IMEI НОМЕР_1 , ноутбук марки «HP Compaq Presario CQ56», скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 ,про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 71032 доларів США, 3700 Євро, 148939 гривень, 100 Канадських доларів, мобільний телефон марки «iPhone 5» IMEI НОМЕР_1 , ноутбук марки «HP Compaq Presario CQ56» задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 71032 доларів США, 3700 Євро, 148939 гривень, 100 Канадських доларів, мобільний телефон марки «iPhone 5» IMEI НОМЕР_1 , ноутбук марки «HP Compaq Presario CQ56».

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 с і к