Провадження № 1-кс/161/7966/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2018 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань скаргу заявника ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС УСБУ у Волинській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 03 липня 2018 року,

за участю заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

24 вересня 2018 року до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга заявника ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС УСБУ у Волинській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 03 липня 2018 року.

Свою скаргу заявник ОСОБА_3 мотивує тим, що 02 липня 2018 року вона подала заяву на ім`я старшого слідчого в ОВС УСБУ у Волинській області ОСОБА_4 із клопотанням про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні за № 0000545, однак, 03 липня 2018 року старший слідчий в ОВС УСБУ у Волинській області ОСОБА_4 виніс безпідставну постанову про відмову у визнанні її потерпілим, аргументувавши тим, що заявник не надала відомостей щодо завданої їй моральної шкоди, а також тим, що Ковельський міськрайонний суд Волинської області 15 червня 2016 року постановивши виправдувальний вирок відносно ОСОБА_3 не визнав матеріали отримані під час оперативно-технічних заходів та досудового розслідування недопустимими доказами, як і такими, що отримані внаслідок незаконних дій співробітників правоохоронного органу та прокуратури, а тому просить суд скасувати постанову старшого слідчого в ОВС УСБУ у Волинській області ОСОБА_4 від 03 липня 2018 року про відмову у визнанні потерпілим.

Заслухавши пояснення заявника, яка в судовому засіданні підтримала скаргу, з підстав викладених у ній, та просила її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення скарги, оглянувши та дослідивши матеріали судового провадження по розгляду скарги, долучені до неї документи, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що скарга підставна та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вимогами ст. 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Судом встановлено, що 02 липня 2018 року ОСОБА_3 подала заяву на ім`я старшого слідчого в ОВС УСБУ у Волинській області ОСОБА_4 із клопотанням про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні за №0000545, однак, 03 липня 2018 року старший слідчий в ОВС УСБУ у Волинській області ОСОБА_4 виніс постанову про відмову у визнанні її потерпілим.

У відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно до Рекомендацій Rec (2006) 8 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо допомоги потерпілим від злочинів від 14 червня 2006 року під поняттям "потерпілий" слід розуміти фізичну особу, що зазнала шкоди, включаючи фізичні ушкодження або психічні травми, душевні страждання або економічні втрати, спричинені діями або бездіяльністю, які є порушенням норм кримінального права держав-членів.

Таким чином, для відновлення порушеного права заявника, слід скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 від 03 липня 2018 року та зобов`язати слідчого чи прокурора вручити їй під розпис пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 303-308, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу заявника ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС УСБУ у Волинській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 03 липня 2018 року задовольнити.

Постанову старшого слідчого в ОВС УСБУ у Волинській області ОСОБА_4 від 03 липня 2018 року про відмову у визнанні потерпілою - скасувати.

Зобов`язати слідчого чи прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000545 від 27 листопада 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України вручити ОСОБА_3 під розпис пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1