Справа № 502/1253/18
УХВАЛА
21 липня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке 24.02.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000124 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
19.07.2018 року до Кілійського районного суду Одеської області від Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000124 від 24.02.2018 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В підготовчому судовому засіданні з розгляду відповідного обвинувального акту прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 . В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що обвинувачений маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість вчинив злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 6 років, може переховуватися від суду, здійснювати вплив на свідків, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інший злочин, в зв`язку з чим підстави для зміни застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.
Захисник ОСОБА_5 , в підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечував, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого з тримання під вартою на домашній арешт, та зазначив, що 23.05.2018 року відносно обвинуваченого був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, таким чином обвинувачений не може переховуватися від суду, здійснювати вплив на свідків, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інший злочин. Також вказав, що в обґрунтування клопотання прокурором не додано: протоколи допиту потерпілої та свідків, протоколів добровільної видачі металевих брусків та постанови про визнання речових доказів, а також не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначив, що обвинуваченим відшкодовано шкоду потерпілій. В зв`язку з чим просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_4 , в підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, клопотання захисника підтримав у повному обсязі.
Заслухавши заявлене прокурором клопотання, клопотання захисника обвинуваченого, думку обвинуваченого, судом встановлено наступне.
Ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 23.05.2018 року до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 23.07.2018 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього кодексу.
Статтею 177 КПК України передбачено, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до підпункту «с» п. 1 ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави для продовження тримання під вартою. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Разом з цим ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 має не зняту та непогашену судимість, обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.
Однак доводи прокурора про можливе ухилення обвинуваченого від суду, продовження злочинної діяльності, вплив на свідків чи інше перешкоджання судовому розгляду даного кримінального провадження, на думку суду, є недостатніми для продовження утримання обвинуваченого під вартою - через відсутність конкретних доказів про реальне існування таких ризиків.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт в певний період доби забезпечить дотримання обвинуваченим, процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження, тому клопотання захисника ОСОБА_5 , підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 194, 197, 315, 372 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою, відмовити.
Клопотання захисника обвинуваченого про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, задовольнити.
Змінити застосований стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, який застосувати строком на 60 діб, тобто до 18 вересня 2018 року.
Протягом строку застосування домашнього арешту заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20:00 години до 08:00 години.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- в період часу з 20:00 по 08:00 години не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.
Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з під варти в залі суду.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала діє до 18 вересня 2018 року включно та припиняє свою дію після цієї дати.
Контроль за виконанням ухвали обвинуваченим покласти на Кілійський ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.
Копію ухвали направити до державної установи «Ізмаїльська установа виконання покарань (№22)».
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1