Справа № 359/4825/18
Провадження №1-в/359/314/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2 липня 2018 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без технічної фіксації спільне подання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» та спостережної комісії при Бориспільській районній державній адміністрації Київської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

засудженого 22.06.2016 року за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч.2 ст. 309, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі,

в с т а н о в и в :
16.06.2018 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене спільне подання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» і спостережної комісії при Бориспільській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 та встановлення відносно нього адміністративного нагляду.

У поданні зазначається, що засуджений відбув 2/3 строку покарання. Закир ОСОБА_5 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 15.04.2016 року. Під час знаходження в Київському СІЗО зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався. В Бориспільській виправній колонії № 119 відбуває покарання з 04.08.2016 року. За час відбування покарання характеризується посередньо. В січні 2017 року працевлаштувався в їдальню для засуджених робітником. 26.04.2017 року засудженого ОСОБА_3 було розглянуто на комісії по пільзі за ст. 101 КВК України, але за рішенням комісії засудженому було відмовлено, оскільки засуджений мав недостатній ступінь виправлення. Стягнень та заохочень не мав. Продовжуючи працювати в їдальні для засуджених за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав 1 заохочення, стягнень не мав. 16.11.2017 року засудженого ОСОБА_3 було розглянуто на комісії по пільзі за ст. 82 КК України, але за рішенням комісії засудженому було відмовлено, оскільки засуджений мав недостатній ступінь виправлення. Доводячи своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці засуджений працюючи в їдальні отримав ще заохочення та в загалом має 3 заохочення, стягнень не має. Характеризується з позитивного боку. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. До виконання поставлених завдань ставиться відповідально, проявляє розумну ініціативу. Завжди дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. За характером спокійний, врівноважений. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Своє спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Поставлені завдання та трудові доручення виконує вчасно і якісно, залучається до робіт по благоустрою установи. Приймає участь у суспільному житті відділення. Дотримується правил особистої гігієни, зауважень з цього приводу до нього не було. Виконує роботи по самообслуговуванню, рівень необхідних навичок достатній. Відповідно до статті 110 Кримінально - виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі. Згідно вироку позову не має. Вину у скоєному злочині визнав.

В судове засідання учасники (прокурор, засуджений, представник БВК №119) подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, подання підтримали та просили задовольнити. Неявка останніх не перешкоджає розгляду.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку про необхідність задоволення подання.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2016 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 309, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Строк покарання рахується з 06.04.2016 року.

Згідно вищевказаного вироку засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в Бориспільській ВК № 119.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, згідно п.1 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин середньої тяжкості.

Відповідно до п. 11 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 р., при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

Таким чином, на момент розгляду клопотання ОСОБА_3 відбув більше ніж половину, а саме 2/3 строку призначеного покарання, оскільки засуджений за злочин середньої тяжкості.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 вищезазначеної Постанови передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до коментованої ст. 81 КК України сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Виходячи з приписів ст. 81 КК України, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування в установі відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_3 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 15.04.2016 року.

Під час знаходження в Київському СІЗО зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.

В Бориспільській виправній колонії № 119 відбуває покарання з 04.08.2016 року. За час відбування покарання характеризується посередньо. В січні 2017 року працевлаштувався в їдальню для засуджених робітником. 26.04.2017 року засудженого ОСОБА_3 було розглянуто на комісії по пільзі за ст. 101 КВК України, але за рішенням комісії засудженому було відмовлено, оскільки засуджений мав недостатній ступінь виправлення. Стягнень та заохочень не мав. Продовжуючи працювати в їдальні для засуджених за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав 1 заохочення, стягнень не мав. 16.11.2017 року засудженого ОСОБА_3 було розглянуто на комісії по пільзі за ст. 82 КК України, але за рішенням комісії засудженому було відмовлено, оскільки він мав недостатній ступінь виправлення. Доводячи своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці засуджений працюючи в їдальні отримав ще заохочення та в загалом має 3 заохочення, стягнень не має.

Характеризується з позитивного боку. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. До виконання поставлених завдань ставиться відповідально, проявляє розумну ініціативу. Завжди дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. За характером спокійний, врівноважений. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Своє спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Поставлені завдання та трудові доручення виконує вчасно і якісно, залучається до робіт по благоустрою установи. Приймає участь у суспільному житті відділення. Дотримується правил особистої гігієни, зауважень з цього приводу до нього не було. Виконує роботи по самообслуговуванню, рівень необхідних навичок достатній.

Відповідно до статті 110 Кримінально - виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі. Згідно вироку позову не має. Вину у скоєному злочині визнав.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що аналіз особової справи засудженого вказує на позитивну лінію поведінки останнього за весь період відбування покарання.

Таким чином, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 на момент розгляду клопотання відбув 2/3 призначеного строку покарання, а своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, враховуючи обставини та характер вчиненого ОСОБА_3 злочину, його ставлення до вчиненого, дані про особу засудженого, його сумлінну поведінку за період відбування покарання, суд вважає за доцільне звільнити умовно-достроково засудженого від відбування покарання призначеного судом на невідбуту його частину, що становить 11 місяців 4 дні.

В той же час у п. "г" ст. 3 ЗУ "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі" закріплено, що адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб: засуджених до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

З цього приводу у суду є достатньо підстав для встановлення відносно ОСОБА_3 тимчасових профілактичних заходів спостереження і контролю за його поведінкою, як особи, звільненої з місць позбавлення волі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що засудженому слід, після звільнення з місць позбавлення волі, встановити адміністративний нагляд, оскільки він є засудженим за злочин пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів.

Крім того, з урахуванням суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_3 злочину, встановлення адміністративного нагляду з обмеженнями в діях - необхідне для запобігання, в подальшому, вчинення ним суспільно-небезпечних діянь.

З цих підстав, та відповідно до зазначених вимог закону, суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_3 адміністративний нагляд терміном в два роки із застосуванням, у відповідності до ст. 10 зазначеного Закону, із встановленням обмежень: заборони виходу з будинку (квартири) за місцем проживання щодня з 22.00 год. до 06.00 год.; заборони перебування в місцях, де продаються алкогольні напої на розлив (кафе, бари, ресторани); зобов`язати останнього реєструватися не менше чотирьох разів на місяць у відділі поліції за місцем свого проживання; заборони виїзду по службовим чи особистим справам за межі району (міста) без дозволу Національної поліції за місцем проживання.

Враховуючи зазначене та керуючись ст. ст. 12, 81 КК України, ст. ст. 3, 5, 6, 10 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі", ст. 158 КВК України, ст. 107, ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Подання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» та спостережної комісії при Бориспільській районній державній адміністрації Київської області - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити умовно-достроково від відбування покарання призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2016 року, на невідбуту частину покарання 11 місяців 4 дні.

Встановити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - адміністративний нагляд терміном на 2 (два) роки.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обмеження:

- заборонити залишати будинок (квартиру) за місцем проживання з 22:00 до 06:00 години;

- заборонити перебування в кафе, барах, ресторанах, де спиртні напої продаються на розлив;

- зобов`язати реєструватися 4 (чотири) рази на місяць у відділі поліції за місцем проживання;

- заборонити виїзд по службовим чи особистим справам за межі населеного пункту за місцем проживання без дозволу Національної поліції.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1