Справа № 592/4131/18
Провадження № 1-кс/592/1928/18

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2018 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянув клопотання слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001288 від 17.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Перевірив надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах,
встановив:
Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 16.04.2018 року близько 23.38 близько буд. АДРЕСА_1 було виявлено транспортний засіб Мерседес С-200 Державний номерний знак литовської реєстрації НОМЕР_1 , під час перевірки водійського посвідчення у гр. Лівії гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлене водійське посвідчення із ознаками підробки.
17.04.2018 року за даним фактом слідчим відділенням Сумського ВП ГУНП в Сумській області, внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001288, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 4 ст. 358 КК України.
В ході огляду місця події біля буд. 7 по вул. 1-ша Замостянська , м. Суми у водія Мерседес С-200 д.н.з. НОМЕР_1 гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено водійське посвідчення що має ознаки підробки, зокрема відсутність водяних знаків печаток, характерних відтінків, ознаки переклеєної фотокартки на якій відсутні частини печатки також було встановлено що дане водійське посвідчення видане на ім`я ОСОБА_4 за № НОМЕР_2 видане 23.03.2017р., та дійсне до 23.03.2018р

Водійське посвідчення з ознаками підробки вилучено у громадянина ОСОБА_4 , за № НОМЕР_2 видане 23.03.2017р та дійсне до 23.03.2018р вилучено з метою проведення технічної експертизи та з`ясування істини.

Беручи до уваги те, чи є посвідчення водія справжнім видане на ім`я ОСОБА_4 за № НОМЕР_2 видане 23.03.2017р та дійсне до 23.03.2018р, необхідні спеціальні знання для встановлення походження вилученої речовини, керуючись ст. ст. 40, 110, 242, 243, 244 КПК України, - Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебувало зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Вилучено в ході огляду місця події водійське посвідчення за № НОМЕР_2 , яке знаходилось у користуванні громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має ознаки підробки, відсутність водяних знаків печаток, характерних відтінків, ознаки переклеєної фотокартки на якій відсутні частини печатки а тому є об`єктом кримінального правопорушення.

На думку слідства відповідно до ст. 99 КПК України вилучене в ході огляду місця події майно, що належить громадянину Лівії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є речовим доказам оскільки містять в собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, можуть бути об`єктом кримінально протиправних дій та набутий кримінально протиправним шляхом. Не накладення арешту на вказане майно може призвести до його знищення чи втрати, що в свою чергу вплине на повноту проведення досудового розслідування та не дасть змоги провести необхідні дослідження.

Завданням застосування арешту переліченого майна полягає у позбавленні осіб, яким належить таке майно, а також у володінні чи користуванні яких воно перебуває, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження з метою уникнути кримінальної відповідальності.
У зв`язку з проведенням першочергових слідчих дій по кримінальному провадженню №0001288 від 17.04.2018р., були пропущені процесуальні строки на накладення арешту на тимчасово вилучене майно гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
У судовоме засідання слідчий не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та просить його задовольнити.
Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Підставами застосування арешту даного тимчасово вилученого майна є необхідність визнання вилучених предметів речовими доказами, а також для проведення експертизи..
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 175 КПК України,
ухвалив:
Клопотання слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001288 від 17.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.
Поновити процесуальні строки на накладення арешту на тимчасово вилучене майно гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальне провадження №0001288 від 17.04.2018р.

Накласти арешт на водійське посвідчення за № НОМЕР_2 , яке належить останньому і яке знаходилось у користуванні громадянина Лівії ОСОБА_4 видане 23.03.2017р., та дійсне до 23.03.2018р.
Копію ухвали для виконання негайно направити слідчому Сумського ВП ГУНП в Сумській області лейтенанту поліції ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1