справа № 563/1430/16-к
провадження № 1-кп/563/11/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.06.2018 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000354 від 13 вересня 2016 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новоград-Волинського Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою професійною освітою, раніше судимого вироком Новоград-Волинського міського суду Житомирської області від 08 червня 2016 року за ч.3 ст. 186, ч.3 ст.185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку в 2 (два) роки; вироком Новоград-Волинського міського суду Житомирської області від 15 лютого 2017 року за ч.2 ст. 185, ст.190 КК України до покарання за сукупністю вироків у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

13 вересня 2016 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в кімнаті відпочинку ТОВ "Фаворит Агро", що розташована за адресою: Рівненська область, м.Корець, вул. Київська, 8, діючи з корисливих мотивів, з метою крадіжки чужого майна шляхом вільного доступу таємно викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки "Lenovo А369і", вартістю 700 грн., з чохлом вартістю 50 грн., картою пам`яті об`ємом 4 GB вартістю 150 грн. і Sim-карткою вартістю 25 грн., чим завдав потерпілому майнової шкоди на загальну суму 925 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєному визнав повністю. Додатково зазначив, що дійсно 13 вересня 2016 року, перебуваючи в кімнаті відпочинку ТОВ "Фаворит Агро" в м.Корець викрав телефон марки" Lenovo А369і", належний ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить суд кримінальне провадження розглядати без нього, претензій до обвинуваченого не має.

У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, суд, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною, і кваліфікацію його дій правильною ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

На вимогу ст.65 КК України та роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, при призначенні покарання, повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні виду і міри покарання суд враховує, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, раніше неодноразово судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.

До обвитавин, що обтяжують покарання суд відносить рецидив злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 вже раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, що свідчить про його стійку схильність до вчинення злочинів та небажання стати на шлях виправлення, на даний час відбуває покарання за попереднім вироком, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.

При призначенні покарання необхідно врахувати положення ч. 4 ст. 71 КК України, а також роз`яснення, що містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 (з наступними змінами), згідно яких при застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить ураховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Враховуючи мету покарання, неминучість та невідворотність покарання, попередження скоєння злочинів як самим засудженим, так і іншими особами, суспільно-небезпечний характер діяння, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи вимоги ст.ст.50, 65 КК України, суд вважає необхідним і достатнім призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, та на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків призначити остаточне покарання.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04.01.2017 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який судом було продовжено.

Враховуючи те, що під час розгляду даного кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 відбуває покарання за попереднім вироком, суд вважає, що потреби продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

На підставі викладеного та керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання приєднати частково невідбуту частину покарання за попереднім вироком Новоград-Волинського міського суду Житомирської області від 15 лютого 2017 року та остаточну міру покарання призначити у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання у даному кримінальному провадженні рахувати з дня затримання обвинуваченого ОСОБА_4 03 січня 2017 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Рівненської області на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту його оголошення через Корецький районний суд Рівненської області, а обвинуваченим в такому ж порядку і в такий же строк, але з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1