Справа № 700/250/18
Провадження № 1-кп/700/58/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 р. Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 1-кп/700/58/18 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньої освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не судимого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , у третій декаді березня 2018 року близько 21.00 години в АДРЕСА_1 перебуваючи у житловому будинку, що належить ОСОБА_5 , під час спільного розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на крадіжку, скориставшись тимчасово відсутністю останньої, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 500,00 гривень, які знаходилися на ліжку в одній із кімнат будинку, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину, окрім показань самої обвинуваченого, знайшли своє повне підтвердження у показах потерпілої та матеріалах справи.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю та не заперечував обставин вказаних в обвинувальному акті.
За згодою учасників судового провадження, згідно ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому з`ясовано, що учасники провадження, зокрема обвинувачений, правильно розуміє зміст визнаних ним обставин, сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого немає, наслідки визнання цих обставин обвинуваченому роз`яснено.

Враховуючи визнання вини обвинуваченого, суд вважає його показання достатнім доказом вини в інкримінованому йому злочині і за таких обставин, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченою ч.1 ст.185 КК України є доведеною.

Органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано правильно, як таємне викрадення чужого майна, за ч.1 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.ст. 65-68 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів, дані про особу, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 передбачених ст. 67 КК України, є те, що обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Скоєний ОСОБА_4 злочин відноситься до категорії середньої тяжкості.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 (з наступними змінами і доповненнями) «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо. Згідно довідок Лисянської ЦРЛ на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст.50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

З огляду на те, що ОСОБА_4 не судимий, щиро розкаюється у скоєному, сприяв розкриттю злочину, вчинив злочин, які не пов`язаний з загрозою життю і здоров`ю громадян та не представляє інших загроз соціальній безпеці, виправлення можливе без ізоляції від суспільства. З огляду на викладене вище, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.185 КК України із застосування до нього покарання у виді вісімдесяти годин громадських робіт.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді вісімдесяти годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з моменту проголошення вироку через Лисянський районний суд Черкаської області.

Копію вироку Лисянського районного суду Черкаської області негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1