Провадження 1-кп/522/1247/18
УХВАЛА

19 вересня.2018 року Приморський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, Донецької області, громадянина України, українця, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, освіта середня спеціальна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 постійного місця мешкання не має, зі слів раніше судимий 01.12.2013 Сніжнянським міським судом Донецької області за ст.186 ч. 2 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнився 10.02.2016 з Макіївської ВК (32) Донецької області,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, освіта середня спеціальна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених - - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003643 від 01.07.2017 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, суд, незалежно від наявності клопотань учасників судового розгляду, зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до спливу 60 денного строку.

В судовому засіданні при обговоренні питання щодо продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 під вартою, прокурор вважав за потрібне продовжити строк тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оскільки залишились ризики того, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заперечувала проти продовження строку тримання під вартою, оскільки ризики, вказані прокурором не доведені, просили суд застосувати до обвинувачених менш суворий запобіжний захід.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з наступних підстав.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинувачених дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, обвинувачений раніше судимий, не має місця роботи, навчання, не одружений, не має місця постійного проживання на території м.Одеси, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, а тому обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, обвинувачений не має місця роботи, навчання, не одружений, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, а тому обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що прокурором було доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і про необхідність продовження строку дії відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є забезпечення виконання покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 потрібно продовжити, так як ризики, які суд приймав до уваги при обранні вказаного запобіжного заходу, ще мають місце.

Керуючись ст.ст. 217, 314-315, 334, 369-372, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Одеська установа виконання покарань -21» Південного міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, на 60 діб, тобто до 18.11.2018 року.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ДУ «Одеська установа виконання покарань -21» Південного міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, на 60 діб, тобто до 18.11.2018 року.

Строк дії ухвали суду обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 19.09.2018 року.

Ухвала суду щодо застосування, продовження строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
19.09.2018