АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №646/7509/17 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/1199/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
Іменем України

19 червня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.12.2017р. відносно ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-22.12.2016р. Київським районним судом міста Харкова за ч.1 ст.190 КК України до покарання у вигляді 120год. громадських робіт;
-09.08.2017р. Червонозаводським районним судом міста Харкова за ч.2 ст.185, 71 КК України до покарання у вигляді 2 років 10 днів обмеження волі,
засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 2(двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.08.2017р. та остаточно призначено 2 роки 1 місяця позбавлення волі.
Крім того, вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат у передбаченому порядку.

Згідно вироку, 25.09.2017р. у денний час, точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , знаходячись на території приватного домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти таким чином, вирішив вчинити крадіжку речей, які належали ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до гаражу, звідки викрав автомобільний магнітофон ТМ «JVC» вартістю 367грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на вищевказану суму.
Після чого, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
В апеляційній скарзі обвинувачений не оскаржуючи встановлені фактичні обставини та кваліфікацію просить вирок суду в частині призначення покарання змінити шляхом пом`якшення призначеного покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляцію слід залишити без задоволення виходячи з наступного.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з вироку суду (т.1 а.с.58-60), фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

Так як, судом встановлено, що ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторното суд першої інстанції, на думку колегії суддів, вірно кваліфікував ці його дії за ч.2 ст.185 КК України.

Виходячи з вищевикладеного, перевіряючи апеляційні доводи, колегія суддів виходить з того, що відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував: характер и ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше судимий, до обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 25.10.2017 року відбував покарання за вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова, яким його засуджено за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 2 років 10 днів обмеження волі.
Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого злочину за відсутністю обставин, які б обтяжували покарання.
З урахуванням наведеного, районний суд прийшов до правомірного висновку, за переконанням колегії суддів, що враховуючи підвищену небезпеку обвинуваченого для суспільства і про неможливість його виправлення без ізоляції, йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Такий підхід при призначенні покарання, на думку колегії суддів, в повній мірі відповідає вимогам процесуального закону і тим критеріям які наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Отже, як свідчать вищенаведені обставини справи, суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання, яке не можна вважати явно несправедливим у розумінні ст.414 КПК України, а тому його слід визнати справедливим.
Таким чином, оскільки апеляційною інстанцією не встановлені підстави для зміни чи скасування вироку суду, колегія суддів вважає за необхідне в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а вирок залишити без змін.
Керуючись ст.ст.405, 407-409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.12.2017р. відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, - у той же строк з моменту отримання копії.

Головуючий

Судді