Справа № 369/8278/18
Провадження №1-кс/369/2645/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2018 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0004229 від 10.07.2018 року за ознаками злочину кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України,

В С Т А Н О В И В:
У провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0004229, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2018 за фактом відкритого викрадення чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.07.2018 у приміщенні Вишнівської міської лікарні (ідентифікаційний код юридичної особи 22201472), що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Машинобудівників, 7, помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який із 07.07.2018 року по 09.07.2018 року перебував у даній лікарні.

11.07.2018 до місцевої прокуратури надійшли заяви батька ОСОБА_5 та рідного брата ОСОБА_6 померлого про залучення до провадження як потерпілих, які задоволено.

Крім цього, в даних заявах потерпілі просять провести досудове розслідування за фактом неналежного надання медичної допомоги медичними працівниками Вишнівської міської лікарні ОСОБА_4 .

Разом із цим, у ході досудового розслідування зібрано достатньо інших доказів, які дають підстави вважати, що в діях медичних працівників Вишнівської міської лікарні вбачається невиконання своїх професійних обов`язків щодо хворого, який потребував невідкладної допомоги, а також залишення хворого без належного нагляду та контролю, що спричинило тяжкі наслідки, а саме смерть потерпілого ОСОБА_4 , тіло якого для встановлення причин смерті направлено до Києво-Святошинського районного відділення комунального закладу Київської обласної ради «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи».

11.07.2018 року у період часу з 15:40 год. по 12:20 год. слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_3 до постановлення ухвали слідчого судді було проведено невідкладний обшук на підставі постанови старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області юрист 1 класу ОСОБА_7 в приміщенні моргу Києво-Святошинського районного відділення комунального закладу Київської обласної ради «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» (ідентифікаційний код юридичної особи 02125734) за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Соборності, 51, де виявлено та вилучено медичну карту стаціонарного хворого № 1924 ОСОБА_4 .

11.07.2018 року вилучена медична документація (історія хвороби), а саме медична карта стаціонарного хворого № 1924 ОСОБА_4 на підставі ст. 98 КПК України визнана речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Вказана медична карта стаціонарного хворого № 1924 ОСОБА_4 матиме значення для досудового розслідування та може бути доказом під час судового розгляду, оскільки відомості, які в ній містяться, будуть використані при проведенні комплексних судово-медичних експертиз.

У відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Судом встановлено, що постановою слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 від 11 липня 2018 року у кримінальному провадженні № 0004229 від 10.07.2018 року медичну карту стаціонарного хворого № 1924 ОСОБА_4 на підставі ст. 98 КПК України визнана речовим доказом.

Відповідно до вимог ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на медичну карту стаціонарного хворого № 1924 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1