Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 594/1263/17
Провадження № 1-кп/596/39/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2018 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників обвинуваченого

адвокатів: ОСОБА_5

ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000250 від 24 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Самбір Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, раніше не судимого, розлученого, працюючого на посаді старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції №4 патрульної поліції Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільської області,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акта в кримінальному провадженні № 0000250 від 24 жовтня 2017 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України за наступних обставин.

ОСОБА_4 , працюючи згідно наказу радника Голови Національної поліції України т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №24о/с від 07.11.2015 року на посаді начальника Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, являючись відповідно до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівником правоохоронного органу, тобто представником влади, діючи всупереч ст.ст.3,19 Конституції України, ст.2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Україною 19.07.1997 року, ст.ст.23,46 Закону України «Про Національну поліції», п.10 Функціональних обов`язків начальника Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, затвердженими начальником Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 12.08.2016 року, неналежно виконував свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки потерпілій з наступних обставин.

22 серпня 2016 року о 20 год. 02. хв. до Борщівського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області зі спеціальної лінії «102» надійшло повідомлення від жителя с.Бабинці Борщівського району ОСОБА_7 про те, що житель цього ж села ОСОБА_8 здійснює постріли з мисливської рушниці в людей.

Оперативний черговий Борщівського відділення поліції ОСОБА_9 , о 20 год.19 хв. направив на місце події групу швидкого реагування у складі інспекторів СПД Борщівського відділення поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Цього ж дня, о 20 год. 20 хв. до Борщівського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області зі спеціальної лінії «102» надійшло повідомлення від жителя с.Бабинці Борщівського району ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_8 на подвір`ї власного будинку здійснив постріл з мисливської рушниці у свою дружину ОСОБА_13 , яка померла на місці події.

Після отримання повідомлення про вчинення тяжкого злочину із застосуванням вогнепальної зброї, вбивства ОСОБА_13 , оперативний черговий Борщівського відділення поліції ОСОБА_9 інспекторам сектора превентивної діяльності відділення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 дав вказівку про повернення їх до райвідділу. Натомість, о 20 год. 28 хв. на місце події він направив слідчо-оперативну групу Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області під керівництвом заступника начальника Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_14 .

Надалі, після виїзду слідчо-оперативної групи з райвідділу, о 20 год. 30 хв. до Борщівського відділення поліції зі спеціальної лінії «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_8 про вбивство ним своєї дружини ОСОБА_13 , про що черговий райвідділу ОСОБА_9 телефоном повідомив ОСОБА_14 .

В проміжок часу з 20 год. 36 хв. до 20 год. 55 хв., моменту прибуття слідчо-оперативної групи Борщівського відділення поліції на місце події, зі спеціальної лінії «102» черговому Борщівського відділення поліції ОСОБА_9 надійшло два повідомлення від жителів с.Бабинці про те, що ОСОБА_8 неподалік домогосподарства здійснює постріли з рушниці та про вбивство ОСОБА_13 , про що він доповів ОСОБА_14 .

Прибувши на місце події ОСОБА_14 пересвідчився у смерті ОСОБА_13 , труп якої він побачив в проході до сараю на території домогосподарства.

ОСОБА_8 в той час перебував в приміщенні літньої кухні свого домогосподарства, тримав рушницю біля підборіддя та погрожував застрелити себе, у зв`язку з чим ОСОБА_14 вів з ним перемовини з метою схиляння його до складання зброї та надання можливості членам слідчо-оперативної групи провести огляд місця події, при цьому ОСОБА_14 через певний проміжок часу виходив з території господарства, а потім знову повертався для проведення перемовин з ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 не погоджувався скласти зброю, а погрожував вбити себе.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_8 не складав зброю і не давав можливості провести огляд місця події, близько 23 години, з метою блокування місця події, до домогосподарства ОСОБА_8 прибули працівники Борщівського відділення поліції, серед яких був старший оперуповноважений сектора кримінальної поліції Борщівського відділення поліції ОСОБА_15

23 серпня 2016 року, близько 00 год. 10 хв. на місце події прибули начальник Борщівського відділення поліції ОСОБА_4 та старший інспектор Борщівського відділення поліції ОСОБА_16 , які перед цим в черговій частині Борщівського відділення поліції отримали спецзасоби: ОСОБА_4 пістолет Макарова та патрони до нього, а ОСОБА_16 два балончики газу «Кобра».

Перебуваючи неподалік домогосподарства ОСОБА_8 , ОСОБА_4 від старшого оперуповноваженого сектора кримінальної поліції Борщівського відділення поліції ОСОБА_15 довідався, що ОСОБА_8 погрожує самогубством, чим не дає можливості провести огляд місця події за фактом вбивства ОСОБА_13 , а ОСОБА_14 веде з ним перемовини з метою схиляння ОСОБА_8 до складання зброї.

Після цього, ОСОБА_4 зайшов на територію домогосподарства та став разом з ОСОБА_14 вести перемовини з ОСОБА_8 з метою схиляння його до складання зброї та надання можливості провести огляд місця події за фактом вбивства ОСОБА_13 .

Під час цих переговорів з ОСОБА_8 , 23 серпня 2016 року в період часу з 3 год.30 хв. до 4 год., ОСОБА_14 разом з мамою ОСОБА_13 - ОСОБА_17 та сватом ОСОБА_18 , які знаходились неподалік домогосподарства, зайшли в будинок ОСОБА_8 , а ОСОБА_4 продовжував з ним розмовляти.

ОСОБА_14 в будинку виявив сейф з боєприпасами до мисливської рушниці ОСОБА_8 , який зачинив та вийшов з будинку на сходи. В той час ОСОБА_8 попросив ОСОБА_4 надати йому можливість підійти до тіла своєї мертвої дружини, яке знаходилось при вході в господарську будівлю, ОСОБА_4 погодився і ОСОБА_8 зайшов до приміщення господарської будівлі.

Знаходячись неподалік тіла вбитої дружини ОСОБА_8 став поводити себе агресивно, можливості підійти ОСОБА_4 до тіла ОСОБА_13 не дав, а направив на нього та ОСОБА_14 рушницю та погрожував здійснити постріл. У зв`язку з такою поведінкою ОСОБА_8 , ОСОБА_14 повернувся в будинок, а ОСОБА_4 вийшов з території подвір`я та став в безпечне місце неподалік на вулиці.
Після цього, 23 серпня 2016 року близько 4 год. 30 хв. старший оперуповноважений кримінальної поліції Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_15 запропонував ОСОБА_4 застосувати до ОСОБА_8 спецзасіб, а саме сльозогінний газ «Кобра».
ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.46 Закону України «Про Національну поліцію», п.10 Функціональних обов`язків начальника Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області самовпевнено, не дослідивши особу правопорушника, незважаючи на погрози ОСОБА_8 застосувати зброю до нього та інших працівників поліції, за наявності законних підстав на застосування зброї стосовно ОСОБА_8 на ураження, погодився на пропозицію ОСОБА_15 та дав йому вказівку застосувати до ОСОБА_8 сльозогінний газ.
Після цього, ОСОБА_15 отримав від ОСОБА_4 сльозогінний газ та за його вказівкою направився до господарської будівлі, де перебував ОСОБА_8 . Розбив бокове вікно у господарській будівлі і застосував до ОСОБА_8 сльозогінний газ, однак рушницю забрати не зміг, а цими діями спонукав ОСОБА_8 до здійснення пострілів з рушниці в бік працівників поліції.
Надалі, ОСОБА_15 , з метою заховатись та щоб не бути ураженим від пострілів мисливською рушницею ОСОБА_8 , побіг вулицею від господарської будівлі в якій той перебував, звідки одним з пострілів ОСОБА_8 смертельно поранив його в ділянку шиї.
Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_4 своїх службових обов`язків, що виразилось в незабезпеченні належного керівництва та контролю за діями підлеглих працівників, не організації належної розстановки сил і засобів, за наявності законних підстав на застосування зброї стосовно правопорушника на ураження, переміщенні злочинця у більш захищене приміщення, що в сукупності призвело до загибелі ОСОБА_15 , спричинено тяжкі наслідки потерпілій ОСОБА_19 .
Вказані дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.2 ст.367 КК України, як службова недбалість, а саме неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки потерпілому. Однак, за результатами розгляду провадження, перевіривши усі зібрані докази, на підставі яких було пред`явлено обвинувачення, суд приходить до переконання про необхідність виправдати ОСОБА_4 з наступних підстав.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав повністю та показав, що 22.08.2016 року він знаходився у відпустці та перебував в м.Тернополі, де проживав на той час. В вечірній час до нього зателефонував черговий Борщівського ВП та повідомив про події в с.Бабинці Борщівського району, що ОСОБА_8 вбив свою дружину та хоче покінчити життя самогубством. Він відразу ж подзвонив до ОСОБА_14 , який виконував обов`язки начальника відділення та той доповів про ситуацію. Він( ОСОБА_4 ) порекомендував йому зателефонувати і доповісти начальнику Головного управління Національної поліції в Тернопільській області та щоб направили спецпідрозділ для локалізації злочинця. Біля 09:30 год. вечора 22.08.2018 року зателефонувавши знову до ОСОБА_14 останній повідомив, що доповів начальнику ГУНП в Тернопільській області про ситуацію та отримав вказівку оцепити периметр, не впускати сторонніх осіб, забезпечити безпеку особового складу, вести перемовини із злочинцем для того, щоб він склав зброю. Також повідомив про те, що його відкликано з відпустки і дано вказівку їхати на місце події.

Після цього, він поїхав в Борщівське відділення поліції, де отримав спецзасоби, черговий провів інструктаж та прибув на місце події орієнтовно пів першої ночі 23.08.2016 року.

Прибувши на місце події, керівництво здійснювалось вже ним. Він встановив характеристику особи ОСОБА_20 , опитав родичів, близьких, інспектора дозвільної системи, дізнався, що особа має рушницю. Провів інструктаж з особистої безпеки з працівниками, перевірив всі позиції, чи вони захищені і знаходяться в безпечному місці. Переконався, що периметр перекрито, сторонніх осіб не допущено, що працівники поліції забезпечені бронижелетами, касками, зброєю. Пости були розставлені таким чином, щоб злочинець не мав можливості втекти. Детальніше про ситуацію доповіли йому ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . Виконуючи вказівку керівника ГУНП Тернопільської області, зайшов на територію господарства і продовжив перемовини з злочинцем з метою, щоб він склав зброю і не чинив самогубство. Перемовини тривали з пів першої до пів четвертої ночі, під час яких не вдалося переконати ОСОБА_20 скласти зброю. Біля пів четвертої ночі ОСОБА_20 виявив бажання піти до дружини, яка знаходилась в приміщенні хліва на відстані біля 30 метрів. Коли ОСОБА_20 проходив по подвір`ї, то не доходячи 5-6 метрів до хліва, направив рушницю на нього. В той час він знаходився біля 2 метрів від калитки та розумів, що застосовувати табельну зброю до ОСОБА_20 не доцільно. При спробі дістати зброю з-за спини, ОСОБА_20 вистрелив би першим. Він( ОСОБА_23 ) попросив його опустити зброю та вийшов з території господарства. Після цього дав вказівку працівникам заховатись в укриття і приготувати зброю. Про ситуацію, що склалась, доповів черговому ГУНП та запитав стосовно направлення спецпідрозділу, на що отримав відповідь, що частина спецпідрозділу направлена в Житомирську область, а інша частина в м.Київ. Під час телефонної розмови із відповідальним ОСОБА_24 відповідь була така сама.

Тоді він дав вказівку ОСОБА_22 та ОСОБА_21 перейти в ліву частину господарства зі сторони дороги, яка не проглядалась з метою ведення спостереження за вікном. Сама будівля мала два вікна і двері та з лівої сторони було вікно, яке не проглядалось і через нього злочинець міг втекти.

Через певний проміжок часу з лівої сторони від нього від побачив ОСОБА_21 , який до нього наближався та запропонував застосувати сльозогінний газ, проникнути в приміщення, забрати зброю і таким чином знешкодити злочинця. Він зробив йому зауваження, що він порушує правила особистої безпеки, бо перемістився попри браму, яка просвічувалась лампою, а мав знаходитись з лівої сторони господарства і вести спостереження за вікном. На запропоноване ОСОБА_21 заперечив, та порадившись вони обговорили наступний план дій: ОСОБА_21 мав йти низом попри кущі, пройти попри будівлю, стіну, розбити вікно та випустити балон газу. Газ має сльозогінну дію і при його застосуванні втрачається координація рухів людини. Десь через 2-3 хв. він почув звук розбитого скла і звук, характерних звуку при випусканні газу з балону, 6-7 секунд. Після цього звук бігу людини і долання перешкоди, стрибка. Він подумав, що ОСОБА_21 виконавши усі дії згідно поставленого завдання, перебуває в безпечному місці і здійснює спостереження за вікном.

Протягом 10-15 хв. після цього зі сторони злочинця жодних дій не було, тому вважав, що газ почав свою дію. Проте, десь через 10-15 хв. він почув біля півтора два метри від калитки, біля себе шум і відбувся постріл. Перед ним постав ОСОБА_21 , який сказав, що його поранено. Він підхопив ОСОБА_21 на руки,і допоміг присісти на землю. Коли це робив, то частково випрямився і знову пролунав постріл вже в нього. Після цього він дав вказівку працівникам вести ОСОБА_21 на швидку і прикриваючи підхід до раненого, здійснив 3-5 пострілів в сторону злочинця. Рудика було доставлено до лікарні, а він доповів про ситуацію керівнику Головного управління Національної поліції в Тернопільській області. Біля 6 години ранку прибув зведений загін разом з керівником Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_25 , після прибуття якого він вже виконував команди керівника.

Жодного документа, яким би він мав керуватись в такій ситуації, на той час не було. Обов`язку застосовувати до злочинця зброю в нього відповідно до статті 46 Закону України «Про Національну поліцію» не було, оскільки це являється правом кожного працівника поліції. Необхідність застосувати сльозогінний газ була, оскільки він мав подіяти на злочинця та забезпечити неможливість його втечі і чинити активний опір. Рудик після застосування сльозогінного газу, повинен був безпечно вернутись і здійснювати спостереження, проте не виконав вказівки і з власної ініціативи, перебіг територію господарства, де вона проглядалась злочинцем з вікна. ОСОБА_21 був забезпечений бронижелетом, каскою, пістолетом ОСОБА_26 і набоями до нього, з ним проводився первинниий інструктаж та безпосередньо ним. Просить виправдати його за пред`явленим обвинуваченням.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_19 не з`явилась, подала письмову заяву, в якій просила суд проводити розгляд даного кримінального провадження без її участі, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до роз`яснень ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року, за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. У статтях 7-8 КПК України закріплено найважливіші засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини. Сторона обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_4 посилалась на показання свідків, які були безпосередньо допитані в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні показав, що 22.08.2018 року від оперативного чергового дізнався про події в с.Бабинці, що ОСОБА_20 вбив свою дружину. Після 21 години він розмовляв з ОСОБА_27 , який повідомив про ситуацію, що ОСОБА_20 погрожує себе вбити і дав вказівку забезпечити охорону працівників поліції та вести переговори. Крім того, відкликав з відпустки ОСОБА_23 . Біля четвертої години зателефонував ОСОБА_23 і повідомив, що переговори зайшли в тупік, після чого він дав вказівку ОСОБА_28 зібрати спец призначенців, які залишились на місці і направити на місце події. Коли телефонував ОСОБА_23 , то був шум, відбувались події, ОСОБА_20 погрожував працівниками поліції і поранив одного. Коли вони, взявши спецзасоби виїхали на місце події, біля 5 години 40 хвилин, від ОСОБА_23 дізнався, що поранений працівник поліції помер до дорозі в лікарню. Біля 6 години ранку він прибув на місце та прийняв на себе керування. Прибули спецназ, штурмова група і було доручена провести штурм. За кілька секунд до штурму пролунав постріл та було поранено працівника поліції ОСОБА_10 , який помер. Після чого відбувся штурм, чинився опір злочинцем та він був знешкоджений. З моменту, коли прибув на місце події ОСОБА_23 та до моменту приїзду його( ОСОБА_25 ) на місце події, керівництво здійснював ОСОБА_4 . Застосування зброї є правом працівника поліції, а не обов`язком, використання сльозогінного газу не є забороненим у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію». Плани спеціальних заходів для знешкодження озброєних злочинців «Грім», «Сирена» не вводились. Інших нормативно-правових документів, які б регулювали дії на місці події працівників поліції, та зокрема, керівника, не було. Вважає, що своїми діями ОСОБА_23 не порушував норми Закону України «Про Національну поліцію».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 показав, що до нього подзвонив оперативний черговий після 18 години повідомив що в с.Бабинці сталась така подія. Він разом з іншими працівниками поліції ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та ОСОБА_27 поїхали на місце події. На порозі сиділа бабка, мама покійної. Вони зайшли на подвір`я. Він був з правої сторони в кухні. Тоді вони вийшли, ОСОБА_27 почав переговори. Пізніше під`їхали всі інші хлопці, коли приїхав ОСОБА_23 не бачив. Він побачив ОСОБА_23 вже на подвір`ї, коли він вів переговори з ОСОБА_20 . Вони з ОСОБА_21 були разом, ОСОБА_21 пішов до начальства, до кого саме, він незнає, погодити свої дії. Коли повернувся, ОСОБА_21 розбив вікно, випустив газ. Після чого почув постріл, почув крики, пізніше дізнався, що ОСОБА_21 було поранено.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_32 показав, що працює начальником сектору превенції Борщівського ВП, йому зателефонували про подію що мала місце в с.Бабинці задокументувати злочин, провести опитування осіб. Він пригадує, що в стайні знаходилась померла. Коли приїхала слідчо оперативна група, ОСОБА_27 розмовляв з ОСОБА_20 , ОСОБА_23 під`їхав пізніше. Він особисто знаходився за межами господарства. Коли відбувався постріл, то знаходились в авто, коли вибігли, то ОСОБА_21 був біля воріт. Вони перенесли ОСОБА_21 в авто. ОСОБА_20 знаходився в стайні, де була покійна.

Свідок ОСОБА_33 надав в судовому засіданні показання, а саме, що він в той період часу працював на посаді старшого інспектора чергового відділення Борщівського ВП та отримав повідомлення з с.Бабинці про те, що особа ходить по селу з рушницею. Було направлено групу з двох чоловік. Потім друге повідомлення поступило, що особа застрелила дружину і групу було повернуто і в складі опера, слідчого і повідомив відповідального. Тоді виїжджали вперше група швидкого реагування ОСОБА_34 і інший працівник. І перша і друга група отримали всі необхідні спецзасоби, бронижелети, каски. Також отримували зброю та спецзасоби особовий склад, що прибував по тривозі. Крім табельної, видавалась автоматична зброя і набої до неї. В.о. начальника на той час був Рибачок, а по телефону він повідомив ОСОБА_23 про подію. Коли приїхав ОСОБА_23 , то він також видав йому спецзасоби, зброю.

Із показань свідка ОСОБА_35 в судовому засіданні видно, що він працював на посаді ст.інспектора Борщівського ВП та біля 10 години вечора від чергового надійшло повідомлення про вбивство в с.Бабинці. Коли вони прибули на місце події, на дорозі біля подвір`я було багато жителів села, а на подвір`ї домогосподарства перебував в.о.начальника Борщівського ВП Рибачок та вів переговори з ОСОБА_20 , щоб останній склав зброю. ОСОБА_20 погрожував себе вбити та тримав ствол рушниці на шиї, а пальцями на спуску курка. ОСОБА_23 приїхав на місце події пізніше. Потім було дано команду забрати всіх людей з території навколо господарства та не підпускати сторонніх осіб. Виконуючи вказівку, він знаходився на деякій відстані від подвір`я. Через декілька годин пролунав постріл і він побачив, що ОСОБА_21 чи вибіг чи ховався зі сторони подвір`я. Коли вони до нього підбігли, він сказав, що його зачепило, потім почав харчати і хлопці перенесли його в службовий автомобіль та повезли назустріч швидкій, яку викликали. Що саме відбувалось на подвір`і він не бачив, оскільки мав завдання не підпускати сторонніх людей, яке виконував. ОСОБА_23 застосовував зброю в сторону ОСОБА_20 , була перестрілка.

Свідок ОСОБА_36 в судовому засіданні показав, що він працює слідчим СВ Борщівського ВП, 22.08.2016 року біля 10 години вечора до нього зателефонував черговий що треба прибути в Борщівське ВП. Коли він прибув, то вони разом з ОСОБА_15 , ОСОБА_37 і Завінським виїхали в с.Бабинці, де чоловік вчинив вбивство дружини. Коли вони прибули на місце події біля 11 години вечора, там вже була попередня слідчо-оперативна група і заступник начальника ОСОБА_27 , ОСОБА_31 , ОСОБА_38 , ОСОБА_34 , інші працівники поліції. Через деякий час прибув ОСОБА_4 і вони з ОСОБА_27 почали вести переговори з ОСОБА_20 . Труп жінки знаходився в приміщенні сараю. Тоді було отримано вказівку чи від ОСОБА_23 чи від ОСОБА_27 відійти з території господарства за забор, щоб не ускладнювати ситуацію та вони були десь біля 50 метрів від господарства і продовжували переговори орієнтовно до 3 години ночі. ОСОБА_20 погрожував себе вбити. ОСОБА_20 знаходиться в сараї, де було тіло вбитої. Біля четвертої-пів п`ятої години ОСОБА_20 знаходився вже сараї, де була покійна. Тоді ОСОБА_39 , ОСОБА_31 він і ОСОБА_27 пішли з правої сторони і хотіли зайти від городу, а ОСОБА_21 пішов зі сторони дороги зліва. Почули постріл, ОСОБА_21 перебігав через двері, де знаходився ОСОБА_20 і попав в лінію відкритих дверей. Працівники, які знаходились з лівого флангу, допомогли перенести ОСОБА_21 в машину, він був в бронижелеті.

Свідок ОСОБА_40 показав суду, що працює на посаді начальника сектору реагування Борщівського ВП і на той час виконував обов`язки начальника штабу і допомогав видавати спецзасоби. По дзвінку чергового з`явився в відділення і дочекався ОСОБА_23 , він отримав спецзасоби і зброю і вони поїхали на місце події. Коли приїхали, то ОСОБА_21 їх зустрів, доповів, бо в той час заступник начальника Рибачок вів переговори з ОСОБА_20 . Коли перемовини зайшли в глухий кут, то ОСОБА_22 , ОСОБА_21 і ОСОБА_4 говорили, і після цього ОСОБА_22 з ОСОБА_21 пішли за ту будівлю, де знаходився ОСОБА_20 . Вони там були тривалий час. Біля 4 години ранку він чув постріл і візуально побачив тінь, коли ОСОБА_21 пробігав повз ту будівлю до дороги, де знаходився ОСОБА_20 . Повертався іншим маршрутом ніж, йшов туди. Це було біля хвіртки. ОСОБА_21 був в бронижелеті і касці.

Свідок ОСОБА_41 в суді показав, що працює слідчим СВ Борщівського ВП та 22.08.2016 року біля 21 години поступило повідомлення з с.Бабинці про вбивство. Отримавши спецзасоби, вони в складі слідчо-оперативної групи виїхали на місце події. Прибувши на місце події, зліва на подвір`ї знаходився сарай, де лежала вбита, а справа господарська будівля, де знаходився ОСОБА_20 , який нікого не до допускав на подвір`я, з ним ОСОБА_27 велися переговори. Було дано вказівку відійти від подвір`я з зони видимості. Коли приїхав ОСОБА_23 , вів переговори з ОСОБА_20 , а він опитував родичів та сидів в машині. Коли почув постріл, то побіг до воріт і побачив ОСОБА_21 вже на вулиці, коли він отримав поранення. ОСОБА_21 мав бронижелет і шлем.

Свідок ОСОБА_42 в судовому засіданні показав, що він є начальником сектору реагування патрульної поліції Борщівського ВП та зі слів працівників поліції йому було відомо про подію, на місці якої особисто не був.

Свідок ОСОБА_43 в судовому засіданні пояснив, що він працює інспектором Борщівського ВП та 22.08.2016 року по виклику в с.Бабинці виїхали на місце події з ОСОБА_21 , Спольським, Завінським. Вони приїхали, був дільничний інспектор поліції, пізніше під`їхали керівник підрозділу, інші працівники, начальник ОСОБА_23 . Він особисто знаходився за межами господарства, не допускав цивільних громадян до подвір`я. Біля 3-ої год. ночі він заснув і прокинувся від пострілу. Коли вийшов з автомобіля, то вже ОСОБА_21 був поранений та лежав біля господарства. Він разом з іншими працівниками ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , Завінським перенесли та везли його в авто до карети швидкої допомоги.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він працює дільничним інспектором Борщівського ВП. 23.08.2016 року він прибув на місце події о 05 год. ранку разом з Українцем, ОСОБА_46 в с.Бабинці. Зі слів працівників поліції йому стало відомо про те, що ОСОБА_15 поранено.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні службової недбалості, передбаченої ч.2 ст.367 КК України, а саме, в неналежному виконанні своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, яке виразилось в незабезпеченні належного керівництва та контролю за діями підлеглих працівників, не організації належної розстановки сил і засобів, за наявності законних підстав на застосування зброї, стосовно правопорушника на ураження, переміщенні злочинця у більш захищене приміщення, що в сукупності призвело до загибелі ОСОБА_15 , спричинено тяжкі наслідки потерпілій ОСОБА_19 .

Відповідно до статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Частина друга статті 367 КК України передбачає відповідальність за невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.

Несумлінне ставлення до службових обов`язків належить до об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст.367 КК України, що проявляється у невиконанні службових обов`язків або в неналежному виконанні.

Для правильної кваліфікації кримінального правопорушення за ст.367 КК України під час дослідження об`єктивної сторони необхідно встановити 1) нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи та коло її службових обов`язків; 2) які конкретні обов`язки особа повинна була виконати і чи мала вона реальну можливість належним чином виконати ці обов`язки; 3) які були допущені особою порушення службових обов`язків; 4) які наслідки спричинили ці порушення і чи знаходяться вони в причинному зв`язку з наслідками.

Таким чином, об`єктивна сторона службової недбалості зумовлена вчиненням діяння чи бездіяльності з використанням влади чи службового становища, яке передбачає використання тих повноважень, якими службова особа наділена у зв`язку із зайняттям нею певної посади.

Із наданих стороною обвинувачення наказів по особовому складу видно, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді начальника Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, дійсно являвся службовою особою.

Зокрема, наказом №340 о/с від 02.12.2014 року по особовому складу т.в.о.начальника Управління МВС України в Тернопільській області, підполковника ОСОБА_4 призначено на посаду начальника Борщівського районного відділу Управління МВС з 25.11.2014 року.(а.с. 52 том 2)
Відповідно до Витягу з наказу №165 о/с від 01.08.2016 року по особовому складу начальника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області підполковнику ОСОБА_4 , начальнику Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, надано частину щорічної основної чергової відпустки за 2016 рік з 12.08. по 01.09.2016 року.(а.с.53 том 2)
22.08.2016 року у зв`язку із службовою необхідністю ОСОБА_4 було відкликано з чергової відпустки за 2016 рік Наказом №189 о/с від 22.08.2016 року начальника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.(а.с.54 том 2)
З 27.04.2017 року та по даний час обвинувачений ОСОБА_4 перебуває на посаді старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції №4 патрульної поліції Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області(Наказ №94 о/с від 27.04.2017 року по особовому складу начальника ГУНП в Тернопільській області.(а.с.56 том 2)

Компетенція начальника відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області та коло його службових обов`язків визначалась Законом України «Про Національну поліцію» та Функціональними обов`язками начальника Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, з якими ОСОБА_4 був ознайомлений.
Згідно висунутого обвинувачення, ОСОБА_4 порушив вимог ст.46 Закону України «Про Національну поліцію» та п.10 Функціональних обов`язків начальника Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області та самовпевнено, не дослідивши особу правопорушника, незважаючи на погрози ОСОБА_8 застосувати зброю до нього та інших працівників поліції, за наявності законних підстав на застосування зброї стосовно ОСОБА_8 на ураження, погодився на пропозицію ОСОБА_15 та дав йому вказівку застосувати до ОСОБА_8 сльозогінний газ.
Проте, наведене не знаходить свого підтвердження в судовому засіданні.
Статтею 46 Закону України «Про Національну поліції»(далі-Закону) передбачено порядок застосування поліцейськими вогнепальної зброї.

Відповідно до пунктів 4-13 даної статті Закону передбачено повноваження поліцейського у виняткових випадках застосовувати вогнепальну зброю; поліцейський уповноважений застосовувати вогнепальну зброю тільки після попередження про необхідність припинення протиправних дій і намір використання заходу примусу, визначеного цією статтею; передбачено випадки можливості застосування вогнепальної зброї без попередження; мета, місце застосування вогнепальної зброї; випадки коли поліцейський може взяти до рук вогнепальну зброю, привести її у готовність та попередити про можливість її застосування; може використати вогнепальну зброю для подання сигналу тривоги або виклику допоміжних сил.

Крім цього, стаття 46 Закону також містить обов`язок поліцейського у письмовій формі повідомляти свого керівника про застосування вогнепальної зброї, а також негайно повідомити свого керівника про активне застосування вогнепальної зброї, який, у свою чергу, зобов`язаний поінформувати центральний орган управління поліції та відповідного прокурора.

Тобто, норми статті 46 Закону України «Про Національну поліції» передбачають випадки, коли поліцейський має право застосовувати вогнепальну зброю.

Стаття 46 даного Закону не містить обов`язку поліцейського застосовувати вогнепальну зброю, а тому викладене в обвинуваченні твердження що ОСОБА_4 вчинив службову недбалість, порушивши вимоги ст. 46 Закону, не знаходить свого підтвердження. Із пред`явленого обвинувачення випливає, що ОСОБА_4 також порушив п.10 функціональних обов`язків начальника Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

Як вбачається із Функціональних обов`язків начальника Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, затверджених начальником Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 12.08.2016 року, в пункті 10 передбачена особиста відповідальність начальника за організацію роботи та особисту безпеку працівників відділення, зберігання і використання зброї, боєприпасів, спеціальних засобів, хіммайна, криміналістичної техніки, і засобів зв`язку, експлуатацію автотранспорту і службових приміщень.(відповідно до Закону України «Про Національну поліції», Кримінального кодексу України, Кримінально та процесуального кодексу України, наказів МВС України №459-00, 141-08).(а.с.62-64 том 2)
Станом на 22-23 серпня 2016 року оперативні плани «Сирена», «Грім» відповідно до Наказу МВС України від 24 квітня 1998 року № 230 дск Настанови про заходи органів, підрозділів внутрішніх справ, частин внутрішніх військ МВС України щодо розшуку і затримання озброєних та інших злочинців, які становлять підвищену суспільну небезпеку, не вводилися. Наведене підтверджується показаннями свідка ОСОБА_25 , що плани спеціальних заходів для знешкодження озброєних злочинців «Грім», «Сирена» не вводились, оскільки Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, яке утворено відповідно до постанови КМУ 16.09.2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію органів Міністерства внутрішніх справ», не є правонаступником УМВС України в Тернопільській області. Набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію», а Наказ МВС України від 24.04.1998 року № 230 дск регулював діяльність органів міліції, а не поліції.

Також це вбачається із письмової інформації слідчому в особливо важливих справах СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_47 за резолюцією т.в.о.Голови Національної поліції України ОСОБА_48 від 27.12.2016 року №44532.(а.с.84-89 том 2)

Даючи оцінку показанням свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_29 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_35 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , які суд безпосередньо сприймав під час судового засідання, а тому може обґрунтовувати свої висновки на цих показаннях згідно положень ч.4 ст.95 КПК України як достовірних, приходить до висновку, що із вказаних показань судом не здобуто підтвердження неналежного виконання ОСОБА_4 своїх службових обов`язків, що виразилось в незабезпеченні належного керівництва та контролю за діями підлеглих працівників, не організації належної розстановки сил і засобів, за наявності законних підстав на застосування зброї стосовно правопорушника на ураження, переміщенні злочинця у більш захищене приміщення, що в сукупності призвело до загибелі ОСОБА_15 , чим спричинено тяжкі наслідки потерпілій ОСОБА_19 .
Із показань свідків ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 випливає, що під час подій, які мали місце 22-23 серпня 2016 року в с.Бабинці Борщівського району, працівники поліції, в тому числі ОСОБА_15 , були забезпечені зброєю та спецзасобами:бронижелетами, касками. На місці події з моменту приїзду ОСОБА_4 до моменту приїзду начальника ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_25 керівництво операцією здійснював ОСОБА_4 . Обвинувачений ОСОБА_4 в суді показав, що під час подій 22-23 серпня 2016 року діяв у відповідності до Закону України «Про Національну поліції» та Функціональних обов`язків начальника відділення: на місці події забезпечував керівництво та контроль за підлеглими, організовував належну розстановку сил і засобів, встановив характеристику особи ОСОБА_20 , опитав родичів, близьких, інспектора дозвільної системи. Провів інструктаж з особистої безпеки з працівниками, перевіряв всі позиції на предмет їх безпечності. Переконався, що периметр перекрито, сторонніх осіб не допущено, що працівники поліції забезпечені бронижелетами, касками, зброєю. Пости були розставлені таким чином, щоб злочинець не мав можливості втекти. Такі показання ОСОБА_4 жодними доказами стороною обвинувачення не спростовуються, а підтверджуються показаннями допитаних в судовому засіданні свідків сторони обвинувачення- ОСОБА_29 , ОСОБА_50 , ОСОБА_35 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_55 .
Будь-яких показань, що свідчили б про неналежне виконання службових обов`язків ОСОБА_4 відповідно до висунутого обвинувачення, із показань свідків не здобуто.

Надані стороною обвинувачення докази на підтвердження винуватості ОСОБА_4 , суд оцінивши з точки зору належності, допустимості, достовірності не знаходить такими, що можуть бути покладені в обґрунтування вини обвинуваченого.

Також доказів на підтвердження зазначеного в обвинуваченні про те, що ОСОБА_4 , незважаючи на погрози ОСОБА_8 застосувати зброю до нього та інших працівників поліції, за наявності законних підстав на застосування зброї стосовно ОСОБА_8 на ураження, її не застосував, а було застосовано сльозогінний газ, що в сукупності призвело до загибелі ОСОБА_15 , не представлено.

Як показав обвинувачений ОСОБА_4 , ОСОБА_8 більшість часу погрожував покінчити життя самогубством, що підтверджується і показаннями свідків ОСОБА_35 , ОСОБА_51 , тому застосовувати до нього найбільш суворого заходу примусу, не було необхідності. Коли ОСОБА_8 направив прицільно рушницю на нього, то застосувати зброю не було можливості-при спробі дістати зброю з-за спини, ОСОБА_8 вистрелив би першим. Після пострілу ОСОБА_8 , яким було поранено ОСОБА_15 , було застосовано зброю.

Нічим не підтверджено зазначену в обвинуваченні обставину про те, що застосування сльозогінного газу спонукало ОСОБА_8 до здійснення пострілів, оскільки невідомо, з яких причин він на ОСОБА_8 не подіяв та що саме спонукало ОСОБА_8 до здійснення пострілів в сторону працівників поліції.
Ці показання обвинуваченого ОСОБА_4 стороною обвинувачення не спростовано.
Крім наведених вище обставин, не підтверджується в судовому засіданні і викладена в обвинувальному акті обставина, що ОСОБА_15 , застосувавши сльозогінний газ, не зміг забрати рушницю та з метою заховатись та щоб не бути ураженим від пострілів мисливською рушницею ОСОБА_8 , побіг вулицею від господарської будівлі в якій той перебував.
Як вбачається із показань обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_15 не дотримався попередньо обговореного плану дій та вказівки, згідно якої він мав після випуску газу, знаходитися за глухим парканом в зоні, що не проглядалась ОСОБА_20 . Натомість, порушивши вказівку, самостійно змінив, повертаючись, шлях переміщення та місце знаходження, перебіг територію господарства, де вона проглядалась злочинцем з вікна.

Із показів свідка ОСОБА_29 випливає, що мав місце попередньо узгоджений план дій ОСОБА_15 . Як показав свідок, ОСОБА_15 пішов до керівництва узгоджувати свої дії, та коли повернувся, розбив вікно і випустив в будівлю, де знаходився ОСОБА_8 , сльозогінний газ.

Такі показання ОСОБА_4 підтверджено в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , з яких видно, що ОСОБА_15 повертався повз будівлю, де знаходився ОСОБА_8 не тим самим маршрутом, що йшов до будівлі і попав в поле зору ОСОБА_8 .

В судовому засіданні були також досліджені інші докази, надані стороною обвинувачення, а саме: висновок судово-медичної експертизи смерті ОСОБА_15 №591 від 23.09.2018 року, складений судово-медичним експертом Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи.

Згідно висновку, виявлені в ОСОБА_15 травматичні зміни, створювали небезпеку для життя в момент їх заподіяння і тому належать до тяжких тілесних ушкоджень. Смерть гр-на ОСОБА_15 настала від вогнепальних дробових сліпих проникаючих поранень шиї та грудей, з ушкодженням внутрішніх органів, що призвело до розвитку внутрішньогрудної кровотечі та масивної крововтрати. Таким чином, між травмуванням та настанням смерті потерпілого, існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. (а.с. 44-51 том 2)

Як вбачається із витягу із ЄРДР № 0000308 (а.с.80 том 2), 20.10.2017 року за ст.345 ч.2 КК України, була внесена інформація про те, що 23.08.2016 року в с.Бабинці Борщівського району ОСОБА_8 при вчиненні збройного опору спричинив тілесні ушкодження начальнику Борщівського ВП ОСОБА_4 , який є потерпілим по кримінальному провадженні.

Статтею 17 КПК України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стаття 22 КПК України визначає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Відповідно до ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин передбачених ст.91 цього Кодексу покладається на прокурора.

Аналізуючи показання обвинуваченого, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що вони не доводять винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що серед основних засад судочинства закріплено, зокрема, такі, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення обвинуваченому права на захист.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, не надано.

Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року, Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого (підсудного)».

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Згідно до ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Враховуючи вищевикладене, оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано доказів, які б підтверджували того, що в діях ОСОБА_4 є склад інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України. За встановлених фактичних обставин, виходячи із закріпленого в статті 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, суд приходить до висновку про недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в пред`явленому обвинуваченні, а тому за цим обвинуваченням ОСОБА_4 слід виправдати, ухваливши відносно нього виправдувальний вирок з підстав передбачених п.3 ч.1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України. Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді відсторонення від займаної ним посади - старшого інспектора - чергового сектору реагування патрульної поліції №4 патрульної поліції Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільської області підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.368- 371, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , обраний ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15 серпня 2018 року у вигляді відсторонення від займаної ним посади - старшого інспектора - чергового сектору реагування патрульної поліції №4 патрульної поліції Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільської області - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляції через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя:підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1