Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5182/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.04.2018 м.Київ
Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000237 від 01.03.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженця м. Олевськ, Олевського р-ну, Житомирської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ УП в метрополітені ГУ НП ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .
Клопотання обґрунтовується тим, що 01.03.2018 р. о 05 год. 40 хв. працівник взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції № 1 управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві, а саме, сержант поліції ОСОБА_7 , виконуючи свої службові обов`язки по забезпеченню публічної безпеки та порядку на території станції метрополітену «Театральна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, перебував у форменому одязі працівника поліції зі знаками розрізнення, на території вищевказаної станції метрополітену. 01.03.2018 р. приблизно о 05 год. 45 хв., ОСОБА_6 перебуваючи в підземному переході, який розташований біля станції метро «Театральна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, достовірно знаючи, що поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції № 1 управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві сержант поліції ОСОБА_7 є працівниками правоохоронного органу, який був одягнений у форму працівника поліції та в цей час проводив заходи з відчинення та розблокування вихідних дверей на станції метрополітену «Театральна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, безпричинно з метою спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_7 , діючи умисно, почав наносити потерпілому удари руками по обличчю та таким чином вчинив насильство щодо працівника правоохоронного органу, яке виразилося у нанесенні побоїв.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу тілесних ушкодженьу зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.
01.03.2018 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02.04.2018 р. клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з особистого зобов`язання на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 було задоволено частково та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 до 14 год. 00 хв. 30 квітня 2018 року.
У судовому засіданні прокурор та слідчий внесене до суду клопотання підтримали, просили його задовольнити. Слідчий зазначив, що закінчити досудове розслідування у строк тримання під вартою не представляється можливим, оскільки не отримано висновку призначеної молекулярно - генетичної експертизи, не проведено слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 .
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник, в судовому засіданні при розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив також відмовити та обрати стосовно його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При цьому, запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до ст. 131 КПК України, а його застосування здійснюється з метою забезпечення дієвості провадження.
У відповідності до роз`яснень наданих в п. 18 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України від 04.04.2013 р. клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням із прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Якщо ж таке клопотання подане пізніше, воно вважається поданим із порушенням процесуальних строків. Слідчий суддя, суд у такому випадку, приймаючи клопотання до розгляду, зобов`язаний порушити питання про відповідальність слідчого, прокурора, який порушив процесуальний строк, перед органами, які уповноважені притягати його до дисциплінарної відповідальності (наприклад, перед прокурором вищого рівня). Слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 Рішення від 06.11.2008 р. у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому, слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК). Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111 112 Рішення від 01.03.2007 р.; п. 85 Рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р.)
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, покарання за яке, передбачено у вигляді позбавлення волі до 5 років.
Аналізуючи ризик, що підозрюваний буде незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення не доведений, оскільки свідки вже були допитані 01.03.2018 р. про що свідчать копії протоколів допиту свідків надані до матеріалів клопотання, а відтак, стороною обвинувачення не доведено, що заявлений ризик наявний чи не зменшився. Також, стороною обвинувачення не доведено, що з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. Те, що у кримінальному провадженні не проведено слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 , а також те, що слідчим ще не отримано висновок призначеної молекулярно - генетичної експертизи, ніяким чином не перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. При цьому, до суду належних доказів неможливості проведення слідчого експерименту за участю потерпілого, надано не було.
Аналізуючи ризик, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, покладений в основу Ухвали Подільського районного суду м. Києва від 02.04.2018 р. при зміні запобіжного заходу з особистого зобов`язання на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , слідчим суддею враховується строк обраного запобіжного заходу 30.04.2018 р., проведенні слідчі та процесуальні дії у кримінальному провадженні, а відтак, суд приходить до висновку, що даний ризик, станом на день вирішення клопотання про продовження строку тримання під вартою, зменшився.
Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою. А відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , слід відмовити.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177 - 178, 182 - 183, 193 - 194, 196 - 197, 199, 202, 205, 309, 331, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000237 від 01.03.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити;
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання;
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:
- не відлучатися за межі м. Києва чи, за погодженням зі слідчим, Житомирської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання;
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.
Строк виконання покладених обов`язків рахувати до 16.05.2018 року;
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1