cправа № 570/917/18
провадження № 1-кс/570/526/2018
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2018 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

з участю заявника ОСОБА_2 ,

її представника адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне вул.П.Могили 24) клопотання заставодавця ОСОБА_2 по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2018 року за №0000027за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307КК України відносно ОСОБА_7 ,

про повернення застави,

в с т а н о в и в:

покликаючись на припинення дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заявник у поданому 18 травня 2018 року клопотанні просить повернути внесену нею заставу.

Заставодавець та її представник адвокат ОСОБА_3 просять клопотання задоволити, оскільки спадкодавцем виконано ухвалу суду в частині внесення застави і кошти були внесені. Дію запобіжного заходу у вигляді застави судом не продовжено. Оскільки термін дії ухвали встановлений не більше як 60 діб, строк дії даного запобіжного заходу закінчився 11 травня 2018 р. і запобіжний захід припинив свою дію. З клопотанням до слідчого судді про продовження дії застави ніхто не звертався, запобіжний захід до цього часу продовжено не було. Оскільки застосований відносно ОСОБА_7 запобіжний захід припинив свою дію, заставодавець просила повернути внесені нею в якості застави грошові кошти.

До взяття підозрюваного під варту по іншому кримінальному провадженні, яке на даний час перебуває в провадженні Рівненського районного суду Рівненської області, підозрюваний не порушував умов застави: не переховувався, з`являвся на виклики слідчого, не вчиняв будь-яких дій, які б свідчили щодо тиску на свідків, покладені обов`язки по ухвалі суду виконував.

Слідчий та прокурор не заперечують цих обставин, але вважають, що клопотання не підлягає до задоволення. Прокурор вважає подане клопотання передчасним, оскільки вирішення питання щодо повернення застави має бути розглянуто при ухваленні вироку суду за заявою самого застоводавця.

Заслухавши їх пояснення, ознайомившись із матеріалами справи, вважаючи їх достатніми для винесення рішення, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Як встановлено, 15 березня 2018 року ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 00027 від 04 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК Україно обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 16 год. 32 хв. 11 травня 2018 року з можливістю внесення застави у розмірі 44 050 грн. 00 коп.

21 березня 2018 року застава у вказаному розмірі внесена заставодавцем і підозрюваний звільнений з-під варти.

Ст.176 КПК України передбачено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно ч.4 ст.202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави, при цьому згідно вимог ст.182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України строку дії застави як запобіжного заходу не передбачено.

За змістом ч.1 ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до п.7 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2011 року № 15, кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Відповідно до ст.203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи, що чинним кримінальним процесуальним Кодексом України, зокрема ч.7 ст.42 КПК України, на обвинуваченого покладені і інші процесуальні обов`язки, забезпечення виконання яких і є метою запобіжного заходу у виді застави згідно ч.1 ст.182 КПК України, а також те, що на даний час кримінальне провадження не закінчене, тому у відповідності до ст.203 КПК України запобіжний захід у виді застави відносно нього на даний час не припинив свою дію.

Отже, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00027, в рамках якого ОСОБА_7 повідомлено про підозру не завершилося та з урахуванням того, що дія запобіжного заходу у вигляді застави на час розгляду заяви не припинилась, слідчий суддя вважає, що підстав для повернення застави не має, а відтак клопотання про повернення застави задоволенню не підлягає.

Жодною нормою КПК України не визначено строку дії самого запобіжного заходу як застави, а навіть закінчення визначеного строку дії процесуальних обов`язків встановлених судом не тягне за собою закінчення дії застави.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. Відмова у клопотанні не позбавляє можливості довести суду поважні обставини для заміни запобіжного заходу на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки цей запобіжний захід у виді особистого зобо`язанні не передбачає забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків у виді застави, тому застава, яка внесена заставодавцем, підлягає поверненню.

Ухвала не віднесена до ухвал слідчих суддів, які під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку /ч.1 ст.309 КПК України/. Разом з тим, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на справедливий суд, позбавлення за даних обставин права на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді є фактично порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.

Керуючись ст.ст.182, 309, 372 КПК України,слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про повернення застави.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1