Дата документу Справа № 322/417/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/764/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №322/417/17Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.263 КК України
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 18 грудня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гуляйполе Гуляйпільського району Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного злочину,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_8 обвинувачувався у вчиненні злочину за наступних обставин.

24.11.2016 року в період часу 09 години 40 хвилин по 12 годину 40 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 17.11.2016 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено боєприпаси, які згідно з висновком експерта №2-599 від 03.02.2017 року є:

- 16 патронів калібру 9x18 мм до пістолета Макарова (ПМ) виготовлені промисловим способом, придатні до здійснення пострілу, при цьому кулі представлених патронів володіють достатньою вражаючою здатністю та їх питома кінетична енергія вище граничного значення 0,5 Дж/мм2;

- 566 патронів є військовими патронами калібру 7,62x39 мм, промислового виробництва, призначені для використання стрілецькою зброєю калібру 7,62x39 мм (АК-47, АКМ, АКМС, РПК та ін.);

- 1031 патрон є боєприпасами - військовими патронами калібру 5,45x39 мм зразка 1974 року, виготовлені промисловим способом, призначеними для стрільби зі стрілецької зброї калібру 5,45x39 мм: автомати АК-74; АКС-74; АКС-74У; ручний кулемет РПК-74 та їх модифікації, придатні для здійснення пострілу, кулі яких мають питому кінетичну енергію 55,52 Дж/мм2, що значно вище граничного значення 0,5 Дж/мм2;

- 614 патронів є військовими патронами калібру 7,62x53 мм, призначеними для використання стрілецькою зброєю калібру 7,62x53 мм, (гвинтівки, карабіни) конструкції Мосіна, ручні кулемети Дегтярева (ДП), снайперські гвинтівки Драгунова (СВД) та ін. вказані патрони виготовлені промисловим способом, куля якого має середню питому кінетичну енергію 54,29 Дж/мм2, значно вище граничного значення 0,5 Дж/ НОМЕР_1 , які ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, зберігав за місцем свого мешкання без передбаченого законом дозволу, незаконно придбавши їх при невстановлених слідством обставинах.

Вказані дії ОСОБА_8 були кваліфіковані прокурором за ч.1 ст.263 КК, як незаконне носіння, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано невинуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що висновок суду про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_8 складу злочину ґрунтується лише на визнанні недопустимими доказами вилучених в ході обшуку патронів внаслідок помилки в оцінці цих доказів. Натомість вина обвинуваченого повністю доведена зібраними у провадженні доказами, про що прокурор наводить відповідні мотиви.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений просить апеляційну скаргу відхилити як необґрунтовану, а вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який повністю підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги; обвинуваченого і його захисника, які заперечили проти скарги та просили вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

У відповідності до ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, на переконання судової колегії оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам процесуального закону не відповідає.

Так, повністю виправдовуючи ОСОБА_8 у пред`явленому йому обвинуваченні, районний суд виходив з того, що згідно з протоколом обшуку від 24.11.2016 року за результатами обшуку будинку АДРЕСА_1 , за місцем мешкання обвинуваченого, було виявлено та вилучено, крім іншого, патрони в загальній кількості 1936 одиниць. Інших слідчих дій, спрямованих на вилучення у обвинуваченого бойових припасів, під час досудового розслідування проведено не було.

Така сама кількість вилучених патронів (1936) відображена в постанові прокурора ОСОБА_9 про виділення матеріалів досудового розслідування від 25.11.2016 року.

Проте, у постанові про призначення судово-балістичної експертизи від 26.11.2016 року, винесеною слідчим ОСОБА_10 , зазначається про направлення на експертизу вилучених під час проведення обшуку 24.11.2016 року у ОСОБА_8 предметів, схожих на патрони, в загальній кількості 2276 одиниць.

Ця ж кількість патронів (2276) досліджувалася експертом, що випливає у сукупності зі змісту таких доказів: висновку експерта від 03.02.2017 року № 2-599, у якому зазначено об`єкти, що надійшли на експертизу, та що повертаються після проведення експертизи; супровідного листа Запорізького НДЕКЦ МВС України від 26.11.2016 року № 6735/72/7-2016, у якому зазначено про направлення 6 гільз та 6 куль до ДНДЕКЦ МВС України для перевірки за масивом центральної кулегільзотеки; постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 15.02.2017 року, у якій зазначено кількість повернутих після проведення експертизи патронів; протоколом огляду від 09.03.2017 року, у якому зазначено про повернення обвинуваченому частини речових доказів на підставі ухвали слідчого судді.

Стороною обвинувачення під час судового розгляду не надано змістовних пояснень щодо причин виникнення розбіжностей у кількості вилучених у обвинуваченого під час проведення обшуку патронів та їх кількістю, що надавалася експерту для дослідження. Водночас судом під час розгляду справи безпосередньо досліджено речові докази, повернуті після проведення експертизи та з урахуванням вищенаведених письмових доказів встановлено, що експерту на дослідження дійсно було надано патрони у кількості 2276 одиниць. Так само, стороною обвинувачення не надано пояснень з приводу того, яким чином у постанові про призначення судово-балістичної експертизи від 26.11.2016 року, винесеною слідчим ОСОБА_10 , зазначено дійсну кількість патронів, що надсилалася експерту (2276), з огляду на те, що маркування на упаковках містять відомості про іншу кількість патронів 1936.

В зв`язку з чим, пославшись на пункти 1, 2 ч.1 ст.91, ч.1 ст.92 КПК, суд дійшов висновку, що досліджені судом під час судового розгляду, викладені в обвинувальному акті фактичні обставини не були підтверджені допустимими доказами.

Так, на переконання суду, головними доказами у даній справі, враховуючи обсяг висунутого обвинувачення, мають бути самі бойові припаси, що зберігалися обвинуваченим.

За результатами досліджених судом доказів встановлено вилучення у ОСОБА_8 під час проведення обшуку 24.11.2016 року предметів, схожих на патрони в кількості 1936 одиниць. Будь-які відомості про походження решти патронів, наданих експерту, в кількості: 2276 1936 = 340 одиниць у матеріалах справи відсутні. За наявними у справі доказами суд вважав неможливим достовірно встановити, які саме з вилучених під час проведення обшуку 24.11.2016 року у ОСОБА_8 патронів досліджувалися експертом, оскільки зі змісту висновку експерта від 03.02.2017 року № 2-599 вбачається, що під час дослідження експертом було змішано вміст упаковок, а надані йому патрони умовно розподілені ним на чотири групи.

Таким чином, суд визнав досліджені експертом патрони в кількості 2276 одиниць недопустимими доказами, та визнав обґрунтованими висловлені обвинуваченим сумніви з приводу того, що експертом досліджувалися саме ті 1936 патронів, що були вилучені 24.11.2016 року під час проведення обшуку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність виправдання ОСОБА_8 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК за відсутністю в його діях складу злочину.

Проте з такими доводами суду в повній мірі погодитись не можна з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.373 КПК виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що:

1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа;

2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим;

3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Виправдувальний вирок ухвалюється за відсутністю в діянні обвинуваченого складу злочину, коли встановлено, що діяння, яке ставилось у вину обвинуваченому, ним вчинено, але кримінальним законом воно не визнається злочинним, зокрема, якщо воно лише формально містить ознаки злочину, але через малозначність не являє суспільної небезпеки; відсутні інші умови, за яких діяння визнається злочинним (повторність діяння, попереднє притягнення до адміністративної відповідальності тощо); діяння вчинено у стані необхідної оборони чи крайньої необхідності; мала місце добровільна відмова від вчинення злочину, а фактично вчинене не містить складу іншого злочину; обвинувачений не є суб`єктом злочину через відсутність спеціальних ознак, встановлених для суб`єкта даного складу злочину; обвинувачений не досяг віку, з якого він може нести кримінальну відповідальність;

За недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину, виправдувальний вирок ухвалюється, коли факт суспільно небезпечного діяння встановлено, але досліджені судом докази виключають або не підтверджують вчинення його обвинуваченим.

В порушення наведених основ кримінального закону, суд першої інстанції допустив істотне протиріччя між своїми мотивами, відповідно до яких суд вважав недоведеним наданими обвинуваченням доказами інкриміноване ОСОБА_8 обвинувачення, і своїми висновками, згідно до яких даний злочин було вчинено обвинуваченим, але внаслідок незазначених судом обставин, дане суспільно небезпечне діяння не можна визнати злочином.

Крім того, на переконання апеляційного суду, мотиви суду першої інстанції про відсутність належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК, є досить спірними, непереконливими і передчасними. До свого висновку про повну недоведеність вини ОСОБА_8 у пред`явленому обвинуваченні, суд першої інстанції дійшов без належного з`ясування всіх наданих стороною обвинувачення обставин і перевіркою їх доказами.

Так, зокрема фактично свій висновок про неможливість встановлення вини ОСОБА_8 у зберіганні ним боєприпасів, суд зробив лише на тій підставі, що згідно протоколу обшуку в його помешканні було вилучено 1936 патронів, а на проведення експертизи було надіслано 2276 патронів. Дана обставина, на переконання районного суду, унеможливила зробити висновок про те, що предметом експертного дослідження були патрони, які було вилучено саме у ОСОБА_8 .

Проте з такими висновками в повній мірі погодитись не можна.

Так, принаймні згідно з протоколом обшуку у ОСОБА_8 24.11.2016 року

у кімнаті №1 було вилучено 340 патронів (4 пачки по 80 патронів і 1 пачка по 20 патронів) із маркуванням 188 77; 20 патронів із маркуванням 74 60; 40 (2х20) патронів із маркуванням 539, які було поміщено в упаковку №7;

у кімнаті №2 було вилучено картонну коробку, в якій знаходяться 16 патронів з маркуванням 270 01, які було поміщено в упаковку №6.

Всі ці патрони було упаковано, підписано, пронумеровано і в даних упаковках без будь-яких пошкоджень передано у точній відповідності до номенклатурної кількості на проведення експертного дослідження, згідно висновків якого всі зазначені патрони було визнано боєприпасами, придатними до стрільби. 16 патронів з маркуванням 270 01 є набоями до пістолету Макарова, дозволу на володіння якого ОСОБА_8 не мав, а 340 патронів із маркуванням 188 77; 20 патронів із маркуванням 74 60; 40 патронів із маркуванням 539 є військовими патронами, права на зберігання і використання яких ОСОБА_8 також не мав.

Проте наведеним обставинам суд першої інстанції належної уваги не приділив. Будь-яких належних мотивів з приводу відсутності складу злочину в діях ОСОБА_8 щодо незаконного зберігання ним щонайменше зазначених боєприпасів не навів.

За таких обставин вирок суду не можна визнати законним і обґрунтованим. У зв`язку з чим, він підлягає скасуванню, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції. Під час нового розгляду суду належить усунути наведені недоліки та ухвалити законне і обґрунтоване рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 18 грудня 2017 року щодо ОСОБА_8 в цій справі скасувати.

Призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження щодо ОСОБА_8 в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4