Справа №359/211/18
Провадження №1-кп/359/253/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2018 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , та його захисника адвоката ОСОБА_5 , заявників поручителів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

під час судового розгляду кримінального провадження за №0002510, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.11.2017 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, немаючого на утриманні непрацездатних осіб, раніше судимого за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.08.2015 року за ч.1 ст. 190 КК України до 100 годин виправних робіт, за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.07.2016 року за ч.2 ст. 389 КК України до 1 місяця трьох днів арешту, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та тимчасово проживаючого в АДРЕСА_2 ,

щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та клопотання заявників поручителів про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді особистої поруки, -

в с т а н о в и в :
На розгляді в Бориспільському міськрайонному суді Київської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 .
18.07.2018 року під час судового засідання прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Яке обґрунтував тим, що відповідно до вимог п. 4 ст. 184 КПК України під час досудового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України: враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та те, що він переховувався від суду у даному кримінальному провадженні, є достатні підстави вважати, що він продовжить переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення буде незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані, оскільки знайомий з ними та перебуває у родинних зв`язках; та також ОСОБА_4 раніше судимий: 21.08.2015 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 100 годин виправних робіт та 28.07.2016 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 389 КК України до 1 місяця 3 днів арешту, на даний час не працює та не має постійного джерела доходу, то є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 вчинить інші злочини.
Обвинувачений заперечив щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив суд надати йому можливість виправитися.
Захисник обвинуваченого заперечив щодо обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що обвинувачений буде перешкоджати розгляду кримінального провадження.

Під час судового засідання, від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (заявників-поручителів) надійшли заяви про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.
Прокурор заперечив проти заяв заявників-поручителів про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, зважаючи на відсутність на те визначених законом підстав.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просили суд застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши пояснення сторін провадження, ознайомившись за матеріалами кримінального провадження в обсязі, необхідному для розгляду заявленого клопотання та заяв, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як вбачається з п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 p. N 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч.1 ст.194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; а також враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Так, з цього приводу, суду стороною обвинувачення, на момент розгляду клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не доведено наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України та на момент розгляду заяв заявників-поручителів про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, не надано вагомих доказів щодо його застосування.
З цього приводу у суду відсутні достатні доводи та докази для утримання обвинуваченого під вартою та застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.
Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та не виключається можливість ухилення від відповідальності, та неявки до суду, а запобігти указаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме запобіжного заходу у виді домашнього арешту з запровадженням до ОСОБА_4 у відповідності до ст. 194 КПК України, відповідних обов`язків.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-179, 180, 181, 183-190, 194, 331, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
У задоволенні заяв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, - відмовити.

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем фактичного проживання ( АДРЕСА_2 ), - терміном на два місяці з моменту проголошення ухвали суду, тобто з 18.07.2018 року до 24.00 год. 15.09.2018 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- заборонити залишати фактичне місце проживання в період з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня;

- прибувати до суду та Бориспільської місцевої прокуратури за першою вимогою відповідних посадових осіб;

- не відлучатися з місця тимчасового проживання, а саме: АДРЕСА_2 , без дозволу суду;

- повідомляти суд, залежно від стадії кримінального провадження про необхідність зміни свого місця проживання;

- в разі наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- заборонити спілкуватись з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно. Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Оголошено повний текст ухвали суду 20.07.2018 року.

Суддя: ОСОБА_1