Справа № 478/1217/15-к Провадження № 1-кп/478/55/2018
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
18 вересня 2018 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, Миколаївської області, громадянина України, українця, не військовозобов`язаного, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17.05.2002 року Казанківським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.345 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю на два роки;
- 31.07.2003 року Казанківським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.188, ст.69, ст.71 КК України позбавлення волі строком на 3 роки і 1 місяць, 27.04.2006 року умовно - достроково звільнений від відбування покарання на невідбутий строк, який складає 4 місяці 28 днів;
- 17.04.2007 року Казанківським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки і 4 місяці, 19.03.2010 року звільненого по відбуттю строку покарання;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, неупередженому та безпосередньому дослідженні всіх обставин кримінального провадження та доказів, керуючись законом, визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за наступних обставин.
В червні 2015 року (точної дати та часу під час судового розгляду встановити не представилося можливим) обвинувачений ОСОБА_4 , в період не знятої та не погашеної у встановленому законом порядку судимості, вчинив новий корисливий злочин, а саме: прийшов до території домоволодіння свого знайомого ОСОБА_7 , з яким підтримував приятельські відносини, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та шляхом відкриття вхідних дверей, які були не зачинені зайшов до будинку та почав гукати господаря, проте ОСОБА_7 в будинку не було.
Перебуваючи в приміщенні будинку, обвинувачений ОСОБА_4 в одній з кімнат побачив зварювальний інвертор марки «Дніпро-М» модель «N2500», який був у використанні, та в цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Впевнившись в тому, що його ніхто не помітить та не зможе йому перешкодити, обвинувачений ОСОБА_4 взяв вищевказаний зварювальний інвертор, виніс з будинку, яким, після переміщення його за межі території садиби, розпорядився за власним розсудом, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 , якому належав на правах приватної власності зварювальний інвертор марки «Дніпро-М» модель «N2500», який був у використанні, матеріальні збитки на суму 2446,42 гривні (дві тисячі чотириста сорок шість гривень 42 копійки), яку було відшкодовано шляхом повернення викраденого майна.
В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відмовився від надання пояснень суду. Щиро розкаявся у вчинених діях.
Не залежно від визнання своєї вини та відмові від надання пояснень суду, в ході судового розгляду, за власною ініціативою обвинуваченого ОСОБА_4 , давались деякі пояснення щодо певних обставин справи, з яких суд дійшов висновку щодо визнання вини обвинуваченим в частині, оскільки погоджуючись із обвинувальним актом, обвинувачений повідомив суд, що зварювальний інвертор марки «Дніпро-М» модель «N2500», який був у використанні він виніс з будинку і сховав в кущах на подвір`ї біля будинку. І саме такі обставини визнаються ним в повному обсязі.
Також зі слів обвинуваченого ОСОБА_4 , які знайшли підтвердження в поясненнях захисника та прокурора, зварювальний інвертор був повернений ОСОБА_7 його братом за проханням обвинуваченого.
За допомогою досліджених під час судового розгляду доказів, судом встановлено наступне.
Так, з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.06.2015 року, вбачається, що до Казанківського РВ звернувся ОСОБА_7 з заявою про викрадання з приміщення його будинку за адресою: АДРЕСА_1 зварювальний пристрій - інвертор марки «Дніпро-М» моделі ММА (МОS) «N250 D». На підставі наданою ОСОБА_7 заяви (згоди) б/н та б/д представниками органу поліції було проведено огляд території його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається з протоколу огляду місця події від 23.06.2015 року та таблиці зображень до нього, встановлено, що вхід до території домоволодіння ОСОБА_7 здійснюється через дерев`яну хвіртку, візуальних пошкоджень не виявлено. На відстані 6 м. на подвір`ї знаходиться житловий будинок, вхід до якого здійснюються через дерев`яні двері, які на момент проведення огляду були відчинені. Візуальних пошкоджень дверей не виявлено. Під час проведення огляду, в кімнаті № 3 житлового будинку було виявлено поліетиленовий мішок білого кольору, в середині якого знаходився зварювальний інвертор марки «Дніпро-М» моделі ММА (МОS) «N250 D» чорного кольору.
Постановою про визнання в якості речового доказу від 28.06.2015 року зварювальний інвертор марки «Дніпро-М» моделі «N250 D», колишнього використання, було визнано в якості речового доказу, після чого 28.06.2015 року повернуто під розписку ОСОБА_7 .
Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2939 від 06.09.2017 року, ринкова вартість зварювального інвертору марки «Дніпро-М» модель «N250D», який був у використанні, згідно ринкових цін, на момент вчинення злочину, тобто станом на 20.06.2015 року складає 2446,42 гривні (дві тисячі чотириста сорок шість гривень 42 копійки), а ринкова вартість на момент розгляду справи в суді складає 2637,30 грн.
Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 21.07.2015 року та таблиці зображень до нього за участю підозрюваного ОСОБА_4 , останній розповів та показав на місці обставини викрадення ним майна, а саме зварювального інвертору марки «Дніпро-М» модель «N250D» з приміщення будинку громадянина ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_1 . Так, на слідчому експерименті підозрюваним ОСОБА_4 було відтворено, як він зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_7 через вхідну хвіртку, яка була не зачинена. Потім він підійшов до житлового будинку та увійшов до нього через не зачинені на замок вхідні двері.
В кімнаті № 3 він побачив зварювальний інвертор і в цю мить у нього виник умисел викрасти даний інвертор. Потім він його взяв в руки та вийшов з будинку через двері та покинув територію домоволодіння ОСОБА_7 через вхідну хвіртку.
Оцінюючи встановлені під час судового розгляду обставини, суд враховує, що відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» як джерело права застосовується Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини визначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Досліджені докази, в своїй сукупності, суд визнає належними та допустимими та такими, що узгоджуються із показами обвинуваченого ОСОБА_4 наданими під час судового розгляду, що доводить «поза розумним сумнівом» вину обвинуваченого ОСОБА_4 .
Розглядаючи наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 умислу на вчинення саме крадіжки, суд враховує, що із суб`єктивної сторони крадіжка передбачає усвідомлення особою, що своїми діями посягає на чужу власність, таємно вилучає чуже майно, на яке вона не має ніякого права, передбачає й спричинення матеріальної шкоди власнику майна, що фактично й відбулось в результаті вчинених обвинуваченим дій.
Таким чином, суд вважає встановленим наявність прямого умислу у обвинуваченого ОСОБА_4 на вчинення крадіжки.
Кваліфікацію органом досудового розслідування дій обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає правильною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, у зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_4 за вчинені ним дії підлягає кримінальному покаранню.
При призначені покарання, суд керується ст. 65 КК України та враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.
Згідно зі ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
З огляду на довідку виданої Скобелевською сільською радою від 30.06.2015 року № 171, ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . До складу його сім`ї входять: мати ІНФОРМАЦІЯ_2 та батько ІНФОРМАЦІЯ_3 .
За довідкою Лагодівської сільської ради від 13.01.2016 року № 05, до складу сім`ї ОСОБА_4 входить співмешканка ОСОБА_9 , 1973 року народження.
Згідно характеристики особи обвинуваченого ОСОБА_4 , виданої Скобелевською сільською радою від 30.06.2015 року № 02-18/270, обвинувачений ОСОБА_4 характеризується за місцем проживання з негативної сторони. Не працює, вживає алкогольні напої, притягувався до кримінальної відповідальності за крадіжки. Скарг від населення не поступало.
Також, за характеристикою виданою Лагодівською сільською радою від 13.01.2016 року № 06, ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_2 з співмешканкою ОСОБА_9 , 1973 р.н. Ніде не працює. Порушень громадського порядку не допускав. З оточуючими не конфліктний. За час проживання на території сільської ради від мешканців села скарг не надходило.
З листа Казанківської ЦРЛ від 02.07.2015 року № 01-13/1950 вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у лікарів невропатолога, психіатра та нарколога не перебуває.
Згідно запису від 09.06.2015 року здійсненим у військовому квитку серії НОМЕР_1 виданого обвинуваченому ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 визнаний придатним до військової служби.
З досліджуваної судом досудової доповіді також встановлено, що орган пробації оцінює ризики вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення як середній, ризик небезпеки для суспільства також оцінюється, як середній.
Також, соціально-психологічна характеристика обвинуваченого засвідчила, що обвинувачений ОСОБА_4 вчетверте притягається до кримінальної відповідальності за умисний злочин, до адміністративної відповідальності притягувався двічі, на обліку у лікаря фтизіатра не перебуває, не одружений, офіційно не працює. На життя заробляє випадковими заробітками. За місцем проживання характеризується задовільно, але зловживає спиртними напоями. Скарг від сусідів та мешканців села не надходили.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує й особу винного, те, що він в період не знятої та непогашеної у встановленому законом порядку судимості вчинив злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризуються задовільно, не працює, на обліку у лікарів невропатолога, нарколога та психіатра не перебуває, характер вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння, те, що потерпілі до нього претензій не мають, оскільки матеріальні збитки йому відшкодовані шляхом повернення викраденого майна, щире каяття та схильність до рецидиву, висновок органу пробації, згідно якого існує ймовірність виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства і вважає необхідним та достатнім для попередження нових злочинів призначити йому покарання в межах санкції, визначеної ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: арешту на строк 6 місяців.
При цьому, суд враховує, що за вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 12.08.2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 25.10.2015 року обвинувачений ОСОБА_4 приступив до відбування покарання, у зв`язку з чим з 17.11.2015 року його було затримано, з 26.11.2015 року по 07.06.2016 рік він фактично відбував покарання у виправній колонії.
Тобто, з моменту приведення вироку Казанківського районного суду Миколаївської області від 12.08.2015 року до виконання та, до моменту звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні пройшло 6 місяців 21 день.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що відбутий строк покарання обвинуваченим ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, перевищує покарання, яке суд вважає необхідним призначити за даним вироком.
Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 6 (шість) місяців.
Зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в строк відбування покарання строк перебування в установі виконання покарань згідно вироку Казанківського районного суду Миколаївської області від 12.08.2015 року з 17.11.2015 року по 07.06.2016 року.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, у зв`язку із фактичним відбуттям покарання у межах даного кримінального провадження.
Речові докази: зварювальний інвертор марки «Дніпро-М» модель «N250D», який передано на зберігання ОСОБА_7 залишити останньому, як законному володільцю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Казанківського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1