АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2334/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисникаОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 квітня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , та продовжено строк тримання під вартою строком на 60 днів, до 31 травня 2018 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого: 02.04.1998 Київським районним судом м. Донецьк, за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 206, 42 КК України, до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 27.07.2007 Київським районним судом м. Донецьк, за ч. 3 ст. 296, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 70 КК України, до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; притягувався до кримінальної відповідальності Київським РВ м. Донецьк за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 163 КК України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на момент продовження строку тримання під вартою не зменшилися, необхідність проведення ряду слідчих дій, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку про задоволення клопотання слідчого та продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає про те, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення недоведені та доданими до клопотання матеріалами не підтверджені. Додає про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Також адвокат вказує, що єдиною підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 слідчий суддя визнав тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень.

Крім того, захисник звертає увагу суду на те, що стороною обвинувачення не зазначено яка саме структура банди існувала, її ієрархію, правила поведінки учасників цього обгрунтування, функціональні обов`язки кожного з учасників, а відповідно до зміни повідомленої підозри організатором банди є ОСОБА_11 .

У підсумку апелянт вказує на необґрунтованість клопотання слідчого та додає, що підозрюваний проживає довгий час за однією адресою разом з дружиною, має на утриманні малолітню дитину.
Одночасно автор апеляційної скарги ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. В обгрунтування причин пропуску такого строку зазначає, що повний текст ухвали отримано стороною захисту 11 квітня 2018 року. Апеляційна скарга подана до суду 11 квітня 2018 року, відповідно до штампу на конверті.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

Враховуючи, що копію оскаржуваної ухвалиапелянтом отримано 11 квітня 2018 року, апеляційна скарга подана до суду 11 квітня 2018 року, відповідно до штампу на конверті, пятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді апелянтом не порушено, а тому і не підлягає поновленню.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000209, відомості про яке 28.08.2015 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 163 КК України.

13.12.2017 ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15.12.2017 Корольовським районним судом м. Житомира щодо підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.02.2018 включно.

29.03.2018 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 163 КК України.

07.02.2018 Печерським районним судом м. Києва строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 продовжено до 07.04.2018.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено першим заступником Генерального прокурора України ОСОБА_12 до шести м`ясці, тобто до 14.06.2018.

Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , за погодженням із заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 квітня 2018 року задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 на 60 днів, до 31 травня 2018 року.
Під час розгляду клопотання про продовженнящодо ОСОБА_8 строку тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 163 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Як вбачається з оскаржуваної ухвали та журналу судового засідання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Посилання апелянта на відсутність у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, не заслуговують на увагу, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Такі дані містяться зокрема у протоколі обшуку автомобіля «Форт-Транзит», протоколі огляду місця події від 13.12.2017, протоколах обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , протоколі допиту потерпілого ОСОБА_13 від 28.12.2015, протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_14 від 17.01.2017, протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_15 від 06.03.2018, протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_16 від 23.12.2017, протоколі допиту свідка ОСОБА_17 від 04.12.2017, протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.12.2017, протоколі допиту свідка ОСОБА_18 від 04.12.2017, протоколі допиту свідка ОСОБА_19 від 25.11.2017, протоколі допиту свідка ОСОБА_20 від 27.11.2017.

Враховуючи надані стороною обвинувачення факти та обставини на підтвердження у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку.

Враховуючи наведене, твердження захисника про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає непереконливим, оскільки, всупереч положенням ч. 5 ст. 132 КПК України, апелянтом не надано доказів на підтвердження зазначених обставин, з огляду на засади змагальності сторін, проте стороною обвинувачення обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки сторона обвинувачення в повному обсязі довела суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу.

З урахуванням наведеного, доводи захисника про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Твердження захисника стосовно того, що підозрюваний проживає довгий час за однією адресою разом з дружиною та має на утриманні малолітню дитину, не спростовують висновок суду про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою.

Посилання захисника на те, що єдиною підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 слідчий суддя визнав тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, а матеріали справи не містять підстав для продовження такого виключного запобіжного заходу є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Посилання апелянта на те, що стороною обвинувачення не зазначено яка саме структура банди існувала, її ієрархію, правила поведінки учасників цього обгрунтування, функціональні обов`язки кожного з учасників, те, що відповідно до зміни повідомленої підозри організатором банди є ОСОБА_11 , не підлягають з`ясуванню на цій стадії кримінального процесу, яка вимагає від слідчого судді перевірки фактів та обставин, що свідчать про можливу причетність особи до інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Посилання автора апеляційної скарги на необґрунтованість клопотання слідчого, слід визнати непереконливими, у урахуванням змісту клопотання та його відповідності вимогам ст.ст. 183, 199 КПК України.

З огляду на викладене, вимоги апеляційної скарги захисника щодо відсутності підстав для продовження запобіжного заходу, є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, а зазначені в апеляційній скарзі підстави, в яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи наведене, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 квітня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , та продовжено щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою строком на 60 днів, до 31 травня 2018 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ___________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4