Провадження №1-кс/127/9757/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону капітан юстиції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2017 року до Вінницького міського суду звернувся прокурор військової прокуратури Вінницького гарнізону капітан юстиції ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: земельну ділянка» площею 1 га., за адресою: Вінницька область, Погребищенський район, с/рада Педосівка, за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 234, кадастровий номер :02:001:0075, власником якої згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного ресєтру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна являється ОСОБА_4 , транспортний засіб DAF 400, 1989 року випуску, тип ТЗ вантажний, тип кузова Фургон-С, номер кузова НОМЕР_1 , власником якого згідно обліковаї картки приватного ТЗ 38958ВИ являється ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що Військовою прокуратурою Вінницького гарнізону розслідується кримінальне провадження № 0000170 від 18 квітня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що майор ОСОБА_4 , військовослужбовець, призваний за мобілізацією 25.08.2014 ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 06 травня 2014 року № 454/2014, і відповідно до наказу командувача сухопутних військ Збройних Сил України № 17 від 10 липня 2015 року призначений на посаду заступника командира з озброєння ? начальника технічної частини військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

У подальшому, 23.07.2016 ОСОБА_4 уклав контракт про проходження військової служби осіб офіцерського складу і продовжив проходити військову службу на вищевказаній посаді.

17.03.2014 указом в.о. Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та після його затвердження 17.03.2014 року Верховною Радою України, цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє по даний час.

Під час проходження військової служби на посаді заступника командира з озброєння-начальника технічної частини військової частини польова пошта НОМЕР_2 майор ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11,16, 58, 59, 74, 75 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України відповідав за технічне забезпечення частини, за технічний стан, правильну експлуатацію, ремонт та евакуацію озброєння, бойової та іншої техніки підпорядкованих служб, за зберігання боєприпасів та техніки і забезпечення ними підрозділи, за облік, розроблення планів бойової та мобілізаційної підготовки і організацію їх виконання за своєю спеціальністю, організацію експлуатації, ремонт та евакуацію озброєння, бойової та іншої техніки, забезпечення її справності, систематичну перевірку знання особовим складом правил експлуатації, ремонту та евакуації озброєння, бойової та іншої техніки, перевірку не менше ніж двічі на рік наявності і технічний стан озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів на складах і в підрозділах, при цьому проводити номерну перевірку стрілецької зброї поточного забезпечення; організовувати проведення щорічної інвентаризації всього озброєння, техніки і майна у службах, результати перевірок та інвентаризації відображати в актах і наказах по полку (окремому батальйону), здійснювати своєчасне замовлення запасних частин, паркового обладнання та іншого військово-технічного майна, організовувати їх одержання, зберігання і видачу підрозділам частини, забезпечувати правильне використання, знати будову і правила експлуатації озброєння, бойової та іншої техніки полку (окремого батальйону), їх наявність і технічний стан, організовувати та контролювати ведення обліку та звітності в установленому порядку, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вимог п. п. 2.4, 2.5, 2.6, 2.10, 3.1.1, 3.1.4, 3.1.7, 3.1.9, 3.2.1, 3.2.11, 3.3.3, 5.6.8, 5.10.4 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України №300 від 16.07.1997 (далі - Положення), організація та ведення військового господарства включає планування та організацію роботи служб, підрозділів, а також безперервне управління та здійснення контролю за цією роботою, витребування, одержання, підвезення, зберігання, видачу та витрату матеріальних засобів і коштів, своєчасне та повне доведення належних видів постачання, ведення діловодства, обліку і звітності за всіма видами матеріальних засобів. До об`єктів господарського, технічного і медичного призначення належать всі види складів та сховища з накопиченими матеріальними засобами, інші об`єкти з обладнанням, інвентарем і майном.

Найважливішим завданням командирів, начальників та усього особового складу військової частини є постійний розвиток військового господарства, ощадливі та економні витрати матеріальних засобів і коштів.

Крім того, згідно вищевказаних вимог Положення майор ОСОБА_4 відповідав за стан військового господарства, зобов`язаний був знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, настанов, інструкцій та інших керівних документів щодо організації та ведення військового господарства та неухильно керуватись ними у своїй діяльності, здійснювати постійний контроль за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням матеріальних засобів і вживати заходи для боротьби з нераціональним їх використанням, втратами, нестачами, псуванням і розкраданням тощо, проводити інвентаризації у визначений період та знати про стан та місце знаходження кожної одиниці техніки, яка була йому ввірена згідно займаної посади.

Відповідно до ст. ст. 1, 2, 3, 4, 5, 7 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. Військова частина використовує закріплене за ним військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 4 ? 9 Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання військового майна у Збройних Силах України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1225 від 4 серпня 2000 року, передбачено, що у військовій частині ведеться облік військового майна у кількісних, якісних, обліково-номерних та вартісних показниках за відповідними службами. Облік військового майна ведеться з метою отримання даних про його наявність, втрату, нестачу, рух, вартість та якісний стан, обліку підлягає все військове майно незалежно від його призначення та джерел надходження. Облік військового майна ведеться як у мирний час, так і в особливий період на об`єктах військового (корабельного) господарства, у службах забезпечення органів військового управління, службах військових частин і з`єднань, на складах, базах в арсеналах згідно з цим Положенням. Облік військового майна ведеться шляхом запису (відображення) в книгах (картках) обліку, інших матеріальних носіях даних про кількість, якісний (технічний) стан, облікові та заводські номери, вартість (ціну) військового майна, а також про його рух, втрату та нестачу.

Згідно зі ст. 6 ЗУ « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 та п.п.6, 7, 9, 10, 14, 22, 30, 31, 35, 37, 38, 41 постанови №1921 Кабінету Міністрів України «Про затвердження положення про військово ? транспортний обов`язок» від 28.12.2000 військово-транспортний обов`язок установлюється з метою задоволення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань на особливий період транспортними засобами і технікою і поширюється на центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації, у тому числі на залізниці, порти, пристані, аеропорти, нафтобази, автозаправні станції дорожнього господарства та інші підприємства, установи і організації, які забезпечують експлуатацію транспортних засобів, а також на громадян ? власників транспортних засобів, порядок відшкодування державою вартості майна чи збитків, яких зазнають центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації, а також громадяни внаслідок вилучення чи примусового відчуження транспортних засобів в особливий період, визначається законом, приймання-передача транспортних засобів, залучених під час мобілізації, та їх повернення після оголошення демобілізації здійснюються на підставі актів приймання-передачі, в яких зазначаються відомості про власників, технічний стан, залишкову (балансову) вартість та інші необхідні відомості, що дають змогу ідентифікувати транспортні засоби, повернення транспортних засобів власнику здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту оголошення демобілізації, порядок компенсації шкоди, завданої транспортним засобам внаслідок їх залучення під час мобілізації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Крім того, згідно посадових обов`язків заступника командира військової частини з озброєння ? начальника технічної служби ОСОБА_4 був наділений адміністративно ? господарськими та контрольно ? розпорядчими функціями, тобто повинен був вести облік та відповідати за матеріальний стан військової техніки, яка є в експлуатації у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 .

Проте майор ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, зухвало та нехтуючи вимогами вищевказаного законодавства, вирішив стати на злочинний шлях та вчинити кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

15.05.2014 на підставі указу в.о. Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію» із ПРАТ «Зернопродукт МХП», що знаходиться за адресою: Вінницька область, Вінницький район, село Великий Митник, вулиця Центральна 1, згідно наряду № ПВ 1688 про поставку техніки, до ІНФОРМАЦІЯ_2 поставлено автомобіль марки КАМАЗ 5320 державний номерний знак (далі д.н.з) НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 .

У подальшому, 15.05.2014 вищезазначений автомобіль поставлений з ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , де його було обліковано та присвоєно військовий номер ( далі в.н.) НОМЕР_5 .

Протягом 2015 ? 2016 років автомобіль КАМАЗ 5320 д.н.з НОМЕР_3 , в.н. НОМЕР_5 , використовувався за призначенням у зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, де в період бойових дій отримав механічні пошкодження і в січні 2016 року був доставлений для проведення ремонтних робіт до ремонтного відділення частини, що знаходиться на території військової частини польова пошта НОМЕР_6 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .

23.03.2016 майор ОСОБА_4 , достовірно знаючи вимоги вищевказаного законодавства, розуміючи той факт, що військова техніка перебуває на обліку у військовій частині, ремонтується та експлуатується лише силами та засобами, які наявні у військовій частині, переслідуючи злочинний умисел на викрадення автомобіля КАМАЗ 5320 д.н.з НОМЕР_3 , в.н. НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_4 (надалі КАМАЗ 5320), не повідомляючи справжньої мети, віддав усний наказ двом підлеглим військовослужбовцям, заступнику командира взводу матеріального забезпечення військової частини-польова пошта НОМЕР_2 старшому сержанту ОСОБА_5 та водію взводу матеріального забезпечення військової частини- польова пошта НОМЕР_2 сержанту ОСОБА_6 , вивезти автомобіль КАМАЗ 5320 із території військової частини польова пошта НОМЕР_6 ( АДРЕСА_1 ) і доставити його до м. Вінниці.

За для досягнення незаконної мети, майором ОСОБА_4 було прийнято рішення транспортувати КАМАЗ 5320 на жорсткому щепленні за допомогою іншого автомобіля марки КАМАЗ.

Перебуваючи на контрольно-пропускному пункті (надалі - КПП) військової частини польова пошта НОМЕР_6 майор ОСОБА_4 , користуючись своїм службовим становищем, віддав наказ невстановленим слідством військовослужбовцям, що знаходились у добовому наряді на КПП, випустити транспортний засіб за межі військової частини польова пошта НОМЕР_6 , при цьому, не повідомляючи про мету та причину виїзду.

Близько 10 год. 30 хв. 23.03.2016 справний автомобіль марки КАМАЗ під керуванням ОСОБА_6 маючи на жорсткому щеплені КАМАЗ 5320 в якому знаходився ОСОБА_5 та у супроводі майора ОСОБА_4 , який рухався попереду та вказував напрямок руху на невстановленому автомобілі марки Пежо, виїхав через КПП військової частини польова пошта НОМЕР_6 і продовжив рух по автомобільній дорозі М 12 з м. Гайсин до м. Вінниці.

Близько 13 год. 20 хв. 23.03.2016 вищевказані автомобілі з`їхали з кільцевої дороги Е 50 на автомобільну дорогу М 21 та в`їхали в м. Вінниця зі сторони вулиці Київської. Продовжуючи рух по вулиці Київській, близько 14 год. 00 хв. автомобілі в супроводі майора ОСОБА_4 , звернули на вулицю Айвазовського у м. Вінниця де знаходиться промислова зона.

Приблизно в 14 год. 30 хв. майор ОСОБА_4 перебуваючи на невстановленому слідством підприємстві, що займається розборкою автомобілів на території промислової зони у м. Вінниця по вул. Айвазовського, передав автомобіль КАМАЗ 5320 невстановленим слідством особам, чим завдав матеріальної шкоди державі в особі військової частини польова пошта НОМЕР_2 у розмірі 95 000 (дев`яносто п`ять тисяч) грн., що підтверджується висновком судово-бухгалтерської експертизи № 18 від 23.05.2018.

30 липня 2018 року до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, заявлено цивільний позов щодо стягнення із підозрюваного на користь держави в особі військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_7 ) майнової шкоди завданої злочинними діями на суму 285000 (двісті вісімдесят п`ять тисяч) грн.

Під час досудового розслідування встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_4 наявне наступне майно: Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного ресєтру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`юкта встановлено, що за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 234, кадастровий номер :02:001:0075 наявний об`єкт нерухомого майна «земельна ділянка» площею 1 га., за адресою: Вінницька область, Погребищенський район, с/рада Педосівка, власником якої являється ОСОБА_4 .

Відповідно до відповідін на запит із Регіонального сервіснеого центру у Вінницькій області та відповідно до доданої обліковаї картки приватного ТЗ 38958ВИ встановлено, що у власності ОСОБА_4 наявний транспортний засіб DAF 400, 1989 року випуску, тип ТЗ вантажний, тип кузова Фургон-С, номер кузова НОМЕР_1 .

З метою можливості подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно.
Прокурор в судове засідання не зявився, надав заяву про зрозгляду клопотання у його відсутність, згідно якої клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України в судове засідання не викликався, з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Так як, зазначене у клопотанні майно, а саме земельну ділянка, площею 1 га., за адресою: Вінницька область, Погребищенський район, с/рада Педосівка, за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 234, кадастровий номер :02:001:0075, власником якої згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного ресєтру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна являється ОСОБА_4 , транспортний засіб DAF 400, 1989 року випуску, тип ТЗ вантажний, тип кузова Фургон-С, номер кузова НОМЕР_1 , власником якого згідно обліковаї картки приватного ТЗ 38958ВИ являється ОСОБА_4 є майном, яке може бути використане в подальшому з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Згідно ст.. 175 КПК України, ухвала про арешт майна негайно виконується слідчим, прокурором.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 131, 132, 170-172 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону капітан юстиції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: земельну ділянка, площею 1 га., за адресою: Вінницька область, Погребищенський район, с/рада Педосівка, за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 234, кадастровий номер :02:001:0075, власником якої згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного ресєтру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна являється ОСОБА_4 , транспортний засіб DAF 400, 1989 року випуску, тип ТЗ вантажний, тип кузова Фургон-С, номер кузова НОМЕР_1 , власником якого згідно обліковаї картки приватного ТЗ 38958ВИ являється ОСОБА_4 ..

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до апеляційного суду Вінницької області.

Слідчий суддя/підпис/

Копія вірна.

Суддя / ОСОБА_1 /

Секретар / ОСОБА_2 /