Справа № 161/5531/18
Провадження № 1-кс/161/3101/18
У Х В А Л А
П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А
м. Луцьк 02 травня 2018 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Волинської області юриста 1 класу ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000289, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.04.2013, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 185, ч. 2 ст.292, ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 292 КК України, про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В :
Прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Волинської області ОСОБА_3 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про арешт майна, мотивуючи його тим, що слідчим управлінням ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000289, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.04.2013, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2, 3, 5 статті 185, частиною 2 статті 292, частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 292 КК України.

Окрім того, прокурор зазначив, що в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, 14.03.2018 на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.03.2018 проведено обшук на території садиби АДРЕСА_1 та розташованих на ній приміщеннях.

З врахуванням зазначених обставин, прокурор, посилаючись на ст. ст. 40, 100, 131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий просив суд:

Накласти арешт та заборонити розпоряджатися або користуватися майном, вилученим 14.03.2018 під час обшуку, а саме на:

1) транспортний засіб марки «Volvo», державний номерний знак НОМЕР_1 ;

2) автомобільна цистерна, державний номерний знак НОМЕР_2 ;

3) транспортний засіб марки «Камаз», державний номерний знак НОМЕР_3 з двома пластиковими ємкостями в кузові;

4) автомобільний причіп, державний номерний знак НОМЕР_4 , з металевою ємністю, котра прихована пиломатеріалами;

5) автомобіль марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_5 , з металевою ємністю;

6) два електричні двигуни з резиновими шлангами;

7) резиновий шланг;

8) бензинова помпа марки «Форте» модель FP30С;

9) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 ;

10) довіреність серії ВНК №749705 від 10.09.2009;

11) поліетиленова бирка № 0395578 «Del Avto».

В судове засідання прокурор ОСОБА_4 , володілець майна не з`явилися, хоча належними чином були повідомленими про час та дату судового засідання. До суду прокурор та слідчий подали заяву, в якій клопотання підтримали із підстав зазначених у ньому та просили суд його задоволити, а судове засідання проводити у їх відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Оскільки учасники судового розгляду не прибули, суд розглянув клопотання без застосування технічних засобів фіксації судового розгляду.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»: суддя, при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності слідчого та прокурора не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступні обставини та прийшов до наступних висновків.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 квітня 2013 року, 01 жовтня 2016 року, 21 жовтня 2017 року, 01 грудня 2017 року, 22 лютого 2017 року, 16 березня 2018 року, 19 березня 2018 року за №0000052 прокурором внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2, 3, 5 статті 185, частиною 2 статті 292, частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 292 КК України (а.с.4-6).

Згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2018 року встановлено, що надано дозвіл прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Волинської області ОСОБА_4 та іншим прокурорам групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні, на проведення обшуку на території садиби АДРЕСА_1 , та розташованих приміщеннях, а саме: в нежитловому приміщенні Д-1, нежитловому приміщенні Ж-1, нежитловому приміщенні Б-1, нежитловому приміщенні З-1, нежитловому приміщенні Е-1, нежитловому приміщенні В-1, нежитловому приміщенні Є-1, нежитловому приміщенні Г-1, нежитловому приміщенні К-1, нежитловому приміщенні А-1, нежитловому приміщенні І-1, будівлі адміністративного будинку, будівлі гаражу, будівлі підстанції, будівлі складу, будівлі арматурного цеху, будівлі котельні, споруді для зберігання бензину з під`їзною площадкою, які належать ОСОБА_5 , а також нежитловій будівлі, яка належить ОСОБА_6 , з метою виявлення та вилучення викрадених частин магістрального нафтопродуктопроводу (металевих труб), нафтопродуктів, знарядь та засобів, за допомогою яких здійснено крадіжку, документів про походження наявного майна (а.с.8-40).

Згідно протоколу обшуку від 14 березня 2018 року встановлено, що під час проведення обшуку на території вказаної садиби виявлено та вилучено: 1) автомобіль марки «Volvo» білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; 2) автомобільна цистерна держаний номерний знак НОМЕР_2 ; 3) автомобіль марки «Камаз» оранжевого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 з двома пластиковими ємкостями в кузові; 4) автомобільний причіп з державним номерним знаком НОМЕР_4 з металевою ємністю, котра прихована пиломатеріалами; 5) автомобіль марки «MAN» білого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_5 з металевою ємністю; 6) два електричні двигуни з резиновими шлангами; 7) резиновий шланг; 8) бензинова помпа марки «Форте» модель FP30С; 9) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 ; 10) довіреність серії ВНК №749705 від 10.09.2009; 11) поліетиленова бирка № 0395578 «Del Avto» (а.с.11-15).
Відповідно до постанови прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Волинської області ОСОБА_7 від 15 березня 2018 року встановлено, що вилучені в ході проведення обшуку речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000289 (а.с.16-18).

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 2 вказаної статті тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є матеріальним об`єктом, що є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що слідчим доведено необхідність у накладанні арешту на вилучені речі та документи, оскільки вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, з метою збереження речового доказу, тому клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.98,167,170,172,173,372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Волинської області юриста 1 класу ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000289, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.04.2013, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 185, ч. 2 ст.292, ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 292 КК України, про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт та заборонити розпоряджатися або користуватися майном, вилученим 14.03.2018 під час обшуку, а саме на:

1) транспортний засіб марки «Volvo», державний номерний знак НОМЕР_1 ;

2) автомобільна цистерна, державний номерний знак НОМЕР_2 ;

3) транспортний засіб марки «Камаз», державний номерний знак НОМЕР_3 з двома пластиковими ємкостями в кузові;

4) автомобільний причіп, державний номерний знак НОМЕР_4 , з металевою ємністю, котра прихована пиломатеріалами;

5) автомобіль марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_5 , з металевою ємністю;

6) два електричні двигуни з резиновими шлангами;

7) резиновий шланг;

8) бензинова помпа марки «Форте» модель FP30С;

9) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 ;

10) довіреність серії ВНК №749705 від 10.09.2009;

11) поліетиленова бирка № 0395578 «Del Avto».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1