У Х В А Л А
Іменем України

30 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 08.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В :

21 травня 2018 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 08.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000075 від 08.02.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

18.03.2018 о 11 год. 57 хв., ОСОБА_6 було затримано на підставі ст. 208 КПК України та цього ж дня, йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, а саме за ч. 3 ст. 368 КПК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Відповідно до інформації, наданої Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (Державний реєстр речових прав на нерухоме майно і т.д., Єдиний реєстр довіреностей, Єдиний державний реєстр декларацій, системи аналітичного пошуку транспортних засобів «НАІС ДДАІ» МВС України), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності належать приватні будинки за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; квартира за адресою: АДРЕСА_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , яка набута під час спільного проживання з ОСОБА_6 ; земельні ділянки з кадастровими номерами (Київська область, Бориспільський р-н, с. Головурів): :01:003:0004; :04:003:0150; :01:003:0005; :01:008:0901:01:009:0002; :02:001:0001; :01:006:0005; :01:006:0003; :04:003:0093; :02:001:0004, а також транспортні засоби: автомобіль марки «TOYOTA PRADO», д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 ; автомобіль марки «УАЗ CB550SC», д.н.з. НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 ; причіп до легкового автомобіля марки «ПФ 01 ФЕРМЕР», д.н.з. НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , (серійний номер НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ); трактор колісний марки МТЗ 821, 2003 р.в.; причіп марки «2ПТС4», № НОМЕР_7 , НОМЕР_8 .

Враховуючи, що обізнаність ОСОБА_6 про наміри органу досудового розслідування накласти арешт на вказані вище речі та майно може провести до його відчуження, що не забезпечить завдань кримінального провадження, дане клопотання потрібно розглянути за відсутності ОСОБА_6 та його захисників.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з мотивів наведених у ньому, просили його задовольнити.

Слідчий суддя, вислухавши доводи слідчого, прокурора, перевіривши матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Клопотання про арешт майна щодо змісту відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Як убачається з витягу з ЄРДР кримінальне провадження №0000075 розслідується у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

При цьому в клопотанні порушується питання про накладення арешту на майно, що на праві приватної власності належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: приватні будинки за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; квартира за адресою: АДРЕСА_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , яка набута під час спільного проживання з ОСОБА_6 ; земельні ділянки з кадастровими номерами (Київська область, Бориспільський р-н, с. Головурів): :01:003:0004; :04:003:0150; :01:003:0005; :01:008:0901:01:009:0002; :02:001:0001; :01:006:0005; :01:006:0003; :04:003:0093; :02:001:0004, а також транспортні засоби: автомобіль марки «TOYOTA PRADO», д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 ; автомобіль марки «УАЗ CB550SC», д.н.з. НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 ; причіп до легкового автомобіля марки «ПФ 01 ФЕРМЕР», д.н.з. НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , (серійний номер НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ); трактор колісний марки МТЗ 821, 2003 р.в.; причіп марки «2ПТС4», № НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , з метою забезпечення конфіскації майна.

18.03.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у зв`язку з чим у відповідності до ч.1 ст. 42 КПК України останній набув статусу підозрюваного.

Санкцією ч. 3 ст. 368 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_6 , передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

А тому, у разі доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що на праві приватної власності йому належить, про що свідчить також дані, що містяться в електронній декларації ОСОБА_6 , а саме: приватні будинки за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; земельні ділянки, що розташовані с. Головурів, Бориспільського району, Київської області, з кадастровими номерами: :01:003:0004; :04:003:0150; :01:003:0005; :01:008:0322; :01:009:0002; :02:001:0001; :01:006:0005; :01:006:0003; :04:003:0093; :02:001:0004; транспортні засоби: причіп до легкового автомобіля марки «ПФ 01 ФЕРМЕР», д.н.з. НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , (серійний номер НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ); трактор колісний марки МТЗ 821, 2003 р.в.; причіп марки «2ПТС4», № НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , підлягатимуть конфіскації у дохід держави, у зв`язку з чим, у цій частині клопотання підлягає задоволенню, з метою забезпечення конфіскації майна.

Тобто, матеріалами клопотання, слідчим та прокурором у судовому засіданні доведено, що зазначене кримінальне правопорушення було вчинено, а також наявність правових підстав для накладення арешту на це майно.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить підстав для накладення арешту на майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; автомобіль марки «TOYOTA PRADO», д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 ; автомобіль марки «УАЗ CB550SC», д.н.з. НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , виходячи з наступного.

Згідно з даним, що містяться у відомостях з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_2 на праві власності належить ОСОБА_7 .

Згідно даних аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України від 21.05.2018 року, автомобіль марки «TOYOTA PRADO», д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно даних аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України від 30.05.2018 року автомобіль марки «УАЗ CB550SC», д.н.з. НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з тим, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є підозрюваними у даному кримінальному провадженні, а відтак не входять до кола осіб, на майно яких в силу вимог ч. 5 ст. 170 КПК України може бути накладений арешт, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Варто уваги й те, що та обставина, що ОСОБА_7 є дружиною підозрюваного ОСОБА_6 , не може бути правовою підставою для накладення арешту на частини згаданої квартири, так як у розпорядження слідчого судді не надано доказів на підтвердження факту поділу зазначеної квартир між подружжям у встановленому законодавством порядку.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантовано право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Тлумачення положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції при застосуванні її до вилучення майна під час кримінального провадження, надано Європейським судом з прав людини, зокрема, у Рішенні від 23 січня 2014 року у справі ««EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» проти України»:

«…1. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series AN 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, п. п. 49 62 від 10 травня 2007 року).

2. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series AN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series AN 98)…».

Таким чином, враховуючи положення Кримінального процесуального кодексу України, практику Європейського суду з прав людини, на переконання слідчого судді, накладення арешту на зазначену квартиру та автомобілі, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, тоді як власниками даного майна являються інші особи, а не ОСОБА_6 та стосовно яких не здійснюється кримінальне провадження №0000075 від 08.02.2018 року, за умови індивідуальної відповідальності особи за вчинення злочину, призведене в даному випадку до порушення справедливого балансу між інтересами власників, гарантованими їм законом, і завданням цього кримінального провадження.

Слід також зазначити, що слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання слідчого в частині порушеного питання про заборону використання та розпорядження рухомим майном, а саме: причіпом до легкового автомобіля марки «ПФ 01 ФЕРМЕР», д.н.з. НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , (серійний номер НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ); трактором колісний марки МТЗ 821, 2003 р.в.; причіпом марки «2ПТС4», № НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , оскільки слідчим та прокурором не доведено існування обставин, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, як того вимагають положення ч. 11 ст. 170 КПК України.

З огляду на наведене, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131; 132; 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 , про накладення арешту, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 08.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що на праві приватної власності йому належить, а саме:

Приватні будинки за адресами:

- АДРЕСА_1 ;

- АДРЕСА_1 .

Земельні ділянки, що розташовані с. Головурів, Бориспільського району, Київської області, з кадастровими номерами:

- :01:003:0004;

- :04:003:0150;

- :01:003:0005;

- :01:008:0322;

- :01:009:0002;

- :02:001:0001;

- :01:006:0005;

- :01:006:0003;

- :04:003:0093;

- :02:001:0004.

Транспортні засоби:

- причіп до легкового автомобіля марки «ПФ 01 ФЕРМЕР»

д.н.з. НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , (серійний номер 160680, НОМЕР_8 );

- трактор колісний марки МТЗ 821, 2003 р.в.;

- причіп марки «2ПТС4», № НОМЕР_7 , НОМЕР_8 .

В іншій частині клопотання, залишити без задоволення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 та прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя