Справа № 203/4383/17
Провадження № 1-кп/0203/203/2018
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000330 від 02.10.2017 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, проходить службу в Міністерстві Оборони України на посаді старшого саперу інженерно-саперного взводу НОМЕР_1 бригади НОМЕР_2 батальйону, військової частини НОМЕР_3 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
в с т а н о в и в:
01.10.2017 року, ОСОБА_5 знаходився на військових навчаннях в смт. Гвардійське Дніпропетровської області, де отримав у військовій частині НОМЕР_4 для виконання бойового завдання, дві власні частини запалу УЗРГМ, УЗРГМ-2, один мінний детонатор МД-5М, та чотири мотки (фрагменти) металевого дроту з карабінами, які поклав у належний йому дорожній рюкзак. 02.10.2017 року ОСОБА_5 покинув розташування військової частини НОМЕР_4 та через залізничний вокзал станції Дніпро-Головний мав намір виїхати у м. П`ятихатки, маючи при собі належний йому рюкзак, в якому знаходились вищезазначені боєприпаси. В цей же день, 02.10.2017 року, приблизно о 15 год. 40 хв., ОСОБА_5 , знаходячись в будівлі залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, розташованого в адміністративно-територіальних межах Центрального району міста Дніпро, де під час перевірки працівниками поліції документів, що посвідчують його особу, на запитання, чи має він при собі предмети, обіг яких заборонений, повідомив, що має при собі вищезазначені боєприпаси. Після цього, в період часу з 15 год. 40 хв. до 16 год. 10 хв., під час огляду ОСОБА_5 видав працівникам поліції з належного йому рюкзака: дві частини запалу УЗРГМ, УЗРГМ-2, які являються частинами уніфікованих запалів типу УЗРГМ, УЗРГМ-2, промислового виготовлення, відносяться до категорії боєприпасів та придатні для використання за цільовим призначенням, а саме до створення вибуху, та один мінний детонатор МД-5М, який являється частиною мінного універсального вибухника типу МУВ, промислового виготовлення, відноситься до категорії боєприпасів, та придатний для використання за цільовим призначенням, а саме до створення вибуху, які він придбав та носив без передбаченого законом дозволу.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, 01.10.2017 знаходився на військових навчаннях в смт. Гвардійське Дніпропетровської області, де отримав у військовій частині НОМЕР_4 для виконання бойового завдання, дві власне частини запалу УЗРГМ, УЗРГМ-2, один мінний детонатор МД-5М, та чотири мотки (фрагменти) металевого дроту з карабінами, які поклав у належний йому дорожній рюкзак, де зберігав їх. 02.10.2017 ОСОБА_5 покинув розташування військової частини НОМЕР_5 та прибув на залізничний вокзал станції Дніпро-Головний у м. Дніпро, де до нього з метою перевірки документів підійшли працівники поліції та на запитання яких, чи має він при собі предмети, обіг яких заборонений, він повідомив, що має при собі дві частини запалу УЗРГМ, УЗРГМ-2, один мінний детонатор МД-5М, та чотири мотки (фрагменти) металевого дроту з карабінами. Після цього, під час проведення огляду видав працівникам поліції з належного йому рюкзака: дві частини запалу УЗРГМ, УЗРГМ-2, один мінний детонатор МД-5М.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне придбання та носіння бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є військовослужбовцем, характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, є учасником бойових дій, щиро покаявся у скоєному.
Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, наявність на утриманні малолітньої дитини.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.263 КК України, а саме у вигляді позбавлення волі. Однак, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливе без його ізоляції від суспільства.
Судові витрати в розмірі 593 гривень 22 копійки за проведення судової вибухотехнічної експертизи , відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, і призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралася.
Речові докази: чотири мотки (фрагменти) металевого дроту з карабінами,які зберігаються у камері схову речових доказів Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 593 (п`ятсот дев`яносто три) гривень 22 копійок.
На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1