Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________ 528/85/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 р. м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000445 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тячів Закарпатської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення - прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Зазначене кримінальне провадження перебуває у проваженні Гребінківського районного суду Полтавської області.

13.07.2018 року прокурором подано клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 з домашнього арешту на тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що 16.05.2018 ухвалою Гребінківського районного суду відносно обвинуваченої ОСОБА_3 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із покладенням обов`язків прибувати до суду за кожною вимогою, не залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 цілодобово, носити електронний засіб контролю та визначено строк дії запобіжного заходу до 16.07.2018. При цьому обвинувачена ОСОБА_3 покладені на неї обов`язки не виконала. У судові засідання 27.06.2018 та 11.07.2018 не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. Крім цього, згідно рапортів працівників Гребінківського ВП ГУНП у Полтавській області від 09.07.2018 та 10.07.2018 ОСОБА_3 була відсутня за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно пояснень ОСОБА_6 та її співмешканця ОСОБА_7 , які проживають за вищевказаною адресою разом з ОСОБА_3 установлено, що остання 04.07.2018 близько 07 год. ранку поїхала до м. Гребінка для оформлення документів відносно її дітей, але додому так і не повернулася, місцезнаходження останньої їм невідомо. Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 порушила покладені на неї ухвалою суду від 16.05.2018 обов`язки. Метою застосування даного запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_3 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду.

Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник та обвинувачена заперечували проти зазначеного, посилаючись на наявність у обвинуваченої дітей. Обвинувачена пояснила, що їздила в Київ на лікування, однак не може назвати конкретну організацію, сказала, що то якась церква. Перебувала там три тижні, суд забула повідомити про залишення житла. Діти весь цей час знаходились на піклуванні у ОСОБА_6 , там і знаходяться на даний час.

З`ясувавши думку учасників провадження щодо клопотання прокурора, вивчивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Ухвалою суду від 16 травня 2018 року обвинуваченій ОСОБА_3 було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, строком на два місяці до 16 липня 2018 року. На обвинувачену ОСОБА_3 покладено наступні обов`язки: прибувати до суду за кожною вимогою; не залишати житло за адресою АДРЕСА_3 цілодобово, носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років у сукупності із такими обставинами як вік обвинуваченої. Також суд бере до уваги, що згідно обвинувального акту обвинувачена має на утриманні 3 малолітніх і 1 неповнолітню дитину, розлучена; не має місця роботи чи навчання; раніше не судима.

Однак, обвинувачена ОСОБА_3 обов`язки визначені ухвалою Гребінківського районного суду від 16.05.2018 року не виконувала, а саме, будучи належним чином повідомленою про судове засідання /а.с. 159, / не з`явилася за викликами до суду 27.06.2018 року, про причини неявки суд не повідомила, у зв`язку з чим було ухвалено застосувати привід до обвинуваченої, а також згідно рапортів дільничного офіцера поліції від 09.07.2018 року та 10.07.2018 року обвинувачена ОСОБА_3 залишила місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Суд вважає, що в сукупності вищезазначені обставини дають підстави вважати, що існує ризик можливості переховуватись від суду, визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказаному ризику можна запобігти лише шляхом застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, що відповідатиме меті запобіжного заходу.

Також суд бере до уваги, що в силу п. 4 ч. 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З огляду на зазначене, зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_3 обов`язків визначених ухвалою Гребінківського районного суду від 16.05.2018 року щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не виконувала, а саме не з`являлася за викликами до суду, та залишала місце свого проживання, доказів існування поважних причин зазначеного суду не надала, доказів існування обставин, які б перешкоджали взяттю під варту з огляду на стан здоров`я обвинуваченої суду також не надано, суд дійшов висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не дасть можливості запобігти доведеним прокурором ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людей; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини, який є тяжким злочином, враховуючи обставини та спосіб вчинення злочину, у якому вона обвинувачується, доведені ризики, а також особу обвинуваченої, суд вважає, що відсутні підстави для визначення розміру застави в даному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, клопотання належить задовольнити та змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, взявши під варту негайно у залі судового засідання, зважаючи на складність кримінального провадження з метою надання достатньо часу для судового розгляду відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 КПК України та виконання вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись розділом II, ч. 3 ст. 331 КПК України, суд,

постановив:

клопотання задовольнити повністю.

Змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, взявши під варту негайно у залі судового засідання.

Строк тримання під вартою обчислювати із взяття під варту, тобто, з 13.07.2017 року до 10.09.2017 року.

Строк дії ухвали визначити до 10 вересня 2018 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Cуддя ОСОБА_1