Справа № 600/357/18
Справа № 1-кс/600/152/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року суддя Козівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова заяву ОСОБА_3 про відвід судді,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні слідчого судді Козівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000159 від 23 липня 2014 року.
15.08.2018 року від ОСОБА_3 до суду надійшла заява від 15.03.2018 року про відвід слідчому судді ОСОБА_4 .
Заява мотивована тим, що слідчий суддя ОСОБА_4 приймала участь у даному кримінальному провадженні та 10.05.2018 року виносила ухвалу, яку було скасовано 29.05.2018 року апеляційним судом Тернопільської області. Таким чином, посилаючись на ч. 2 ст. 76 КПК України, ОСОБА_3 вважає що повторна участь судді ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні є недопустимою. Також заявник зазначив, що ним подавались заяви про відвід судді ОСОБА_4 у цивільній справі № 600/501/16-ц та у кримінальному провадженні № 1-кс/593/21/2018, які ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 05.12.2017 року та ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 08.02.2018 року було задоволено.
З огляду на викладене, з метою недопущення прийняття суддею ОСОБА_4 завідомо неправдивих рішень, грубого порушення норм процесуального права, з метою уникнення сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_4 просив його заяву задовольнити, а матеріали провадження за його заявою передати керівнику апарату для проведення їх подальшого перерозподілу в автоматизованій системі документообігу суду.
Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчому судді ОСОБА_4 згідно автоматизованого розподілу 15.08.2018 року розподілено судді ОСОБА_1 .
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_4 підтримав та просив її задовольнити.
Суддя ОСОБА_4 на розгляд заяви про відвід не з`явилася, про час та місце її розгляду повідомлена у встановленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи без її участі.
Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали заяви про відвід, дійшов такого висновку.
Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені у ст.ст. 75, 76 КПК України, та їх перелік є вичерпним.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
Як встановлено у судовому засіданні, слідчим суддею ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні постановлено ухвалу від 10.05.2018 року про повернення ОСОБА_3 матеріалів скарги, з посиланням на вимоги ст. 304 КПК України щодо пропуску заявником строку на оскарження, який не порушував питання про поновлення цього строку.
Ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області від 29.05.2018 року ухвалу слідчого судді Козівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_4 від 10.05.2018 року скасовано, а скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000159 від 23 липня 2014 року визнано такою, що підлягає розгляду слідчим суддею у встановленому законом порядку.
Протоколом передачі судової справи від 31.05.2018 року зазначену скаргу ОСОБА_3 передано для розгляду раніше визначеному складу суду, а саме слідчому судді ОСОБА_4 .
Таким чином, у даному кримінальному провадженні судя ОСОБА_4 , як слідчий суддя першої інстанції, будь-яких судових рішень по суті поданої скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000159 від 23 липня 2014 року не ухвалювала, оцінка доказам в даному кримінальному провадженні по суті поданої скарги останньою не надавалась, а вирішувалось лише процесуальне питання дотримання строків подання скарги, передбачених ст. 304 КПК України.
З огляду на викладене, відсутні підстави, які позбавляють суддю ОСОБА_4 брати участь у подальшому розгляді скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000159 від 23 липня 2014 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
При тлумаченні змісту поняття «інші підстави, які викликають сумніви у неупередженості суду» необхідно дотримуватися балансу між виправданою необхідністю застосування широкого тлумачення цієї категорії та недопустимістю зловживання наявністю такого права.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N4785/02, рішення від 10 грудня 2009 року, п. 66, 67).
Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Для висновку про наявність у конкретній справі правомірної підстави сумніватися у безсторонності судді думка особи може враховуватися, але вона не має вирішального значення. Вирішальним є те, чи можна вважати такі сумніви об`єктивно виправданими (див. рішення у справі : «Хаусшільдт проти Данії», рішення від 24 травня 1989 року, п. 48).
В заяві про відвід заявник зазначає про наявність суб`єктивного критерію, тобто упередженого ставлення судді ОСОБА_4 до заявника. Проте, суб`єктивний критерій не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки базується виключно на особистому сприйнятті заявником особистості судді ОСОБА_4 .
Стосовно об`єктивного критерію, суд зауважує, що не погодження з процесуальними діями та рішеннями судді, тим паче, в іншому кримінальному(цивільному) провадженні, котре не стосується кримінального провадження щодо розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000159 від 23 липня 2014 року, не є підставою для відводу судді, передбаченою п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України та не порушує положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо безсторонності суду.
З урахуванням наведеного доводи ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 є надуманими.
Оскільки під час розгляду заяви про відвід не доведено наявність обставин, що виключають участь судді ОСОБА_4 від розгляду даного кримінального провадження, то суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Козівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_4 у справі № 600/357/18 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1