Дата документу Справа № 335/3451/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/417/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/3451/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2018 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, приватного підприємця, не одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

відмовлено в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово на строк до 28.05.2018 року, із забороною підозрюваному покидати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України,

в с т а н о в и л а:
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2018 року щодо ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Апелянт вважає, що до ОСОБА_7 неможливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні будь-які документи або покази свідків, які б підтверджували, що ОСОБА_7 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю пенсіонеркою, та, не дивлячись на те, що він є фізичною особою-підприємцем та має стабільний дохід, стійких суспільних зв`язків не має, документів, які б підтверджували те, що його мати дійсно перебуває на його утриманні також не має, зазначені документи стороною захисту під час розгляду клопотання не надавалися та судом не досліджувалися.

Також прокурор зазначив, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий корисливий злочин, яким потерпілій ОСОБА_11 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 153 610 гривень, яка на цей час не відшкодована, цей злочин вчинено, не дивлячись на те, що ОСОБА_7 є фізичною особою-підприємцем і проживає разом з матір`ю-пенсіонеркою, яка, нібито, перебуває на його утриманні.

Крім того, прокурор звертає увагу на те, що, не дивлячись на визначення судом дати та часу розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що ОСОБА_7 було належним чином повідомлено, останній до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя вчасно не з`явився, зв`язок з ним був відсутній, що призвело до затримки та у подальшому до відкладення розгляду клопотання.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника та підозрюваного, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно зі змістом судового рішення, у провадженні слідчого відділення Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000650 від 06.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Слідчий слідчого відділення Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_10 , за погодженням з процесуальним керівником, звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В обґрунтування клопотання зазначив, що 06.03.2018 року, приблизно о 08 годині 15 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись на території гаражного кооперативу «Маяк-2», розташованого по вул. Клари Цеткін у м. Запоріжжі, шляхом злому замку воріт гаражного боксу № НОМЕР_1 , який належить на праві оренди ОСОБА_11 , проник до приміщення вищезазначеного гаражу, звідки таємно викрав майно, з яким зник з місця вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 153 610 гривень.

28 березня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Враховуючи наявність та обсяг пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та відомості про особу підозрюваного, посилаючись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням в ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор».

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя послався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тяжкість злочину, дані про особу підозрюваного, який раніше не засуджений, з 11.12.2008 року є фізичною особою-підприємцем, немає скарг за станом здоров`я, не одружений (розлучений), однак має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2003 та 2009 років народження, а також мати-пенсіонерку ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, слідчий суддя вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки тяжкість інкримінованого на даному етапі ОСОБА_7 діяння та суворість ймовірного покарання свідчать про реальну можливість його переховування від органів досудового розслідування та суду, при цьому слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені пунктами 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено в клопотанні та наголошено прокурором в судовому засіданні, можуть бути усунені і без застосування запобіжного заходу, пов`язаного із ізоляцією від суспільства.

Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, прокурор звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, за наслідками розгляду якої колегією суддів встановлено наступне.
Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухані думки слідчого, прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Також слідчим суддею було встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не було надано достатніх доказів тих обставин, які свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, з чим погоджується й колегія суддів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням зазначених вимог кримінального процесуального закону, наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні слідчого, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, а на утриманні двох неповнолітніх дітей 2003 та 2009 років народження, а також мати-пенсіонерку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , міцність його соціальних зв`язків, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на думку колегії суддів, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя поклав на нього передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.

Твердження прокурора в апеляційній скарзі про те, що стороною захисту не надано слідчому судді документів, які підтверджують сумісне проживання ОСОБА_7 з матір`ю-пенсіонеркою та знаходження останньої на утриманні підозрюваного, а також будь-яких інших відомостей щодо міцності його соціальних зв`язків, не є визначеною законом підставою для застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу, з урахуванням обставин, наведених в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Посилання апелянта на неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, виходячи з тяжкості кримінального правопорушення та суми матеріальних збитків, що були заподіяні потерпілій, які до теперішнього часу залишаються невідшкодованими, не впливають на правильність висновків слідчого судді, який, відповідно до змісту оскаржуваної ухвали, серед іншого, врахував і тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим. Крім того, сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Що стосується наявності ризику впливу ОСОБА_7 на потерпілого та свідків у провадженні, про що зазначено в апеляційній скарзі, то, на думку колегії суддів, покладений при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обов`язок заборони спілкування з потерпілим, є достатнім для його запобігання.

Доводи сторони обвинувачення про можливість перешкоджання ОСОБА_7 кримінальному провадженню іншим чином та про вчинення іншого кримінального правопорушення, є, як вважає колегія суддів, лише припущеннями, оскільки не містять достатньо доказів на їх підтвердження.

Крім того, прокурор у скарзі посилається на те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, про що свідчить, у тому числі, несвоєчасна явка підозрюваного у судове засідання суду першої інстанції, що призвело до відкладення судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Проте, на думку колегії суддів, цей довід апелянта спростовується матеріалами провадження, виходячи з наступного.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
У матеріалах провадження відсутні дані про ухилення ОСОБА_7 від участі у досудовому розслідуванні, про вчинення ним дій, які перешкоджають здійсненню досудового розслідування, а також про невиконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.
При цьому, колегія суддів враховує також і фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Так, підозрюваний ОСОБА_7 , самостійно, за викликом апеляційного суду, з`явився у судове засідання суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій порушувалось питання про застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу без застосування застави.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що вказані вище обставини не можуть свідчити про намагання підозрюваного ухилятися від органів досудового розслідування та суду, що зменшує вірогідність настання цього ризику.
З урахуванням викладеного вище, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги прокурора.
Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2018 року, якою щодо ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово на строк до 28.05.2018 року, із забороною підозрюваному покидати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: