Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4378/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 вересня 2018 року, якою клопотання слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 задоволено частково та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Редени, Республіка Молдова, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці за адресою: АДРЕСА_3 , з покладенням на нього певних обов`язків,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити повністю та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що постановляючи ухвалу слідчий суддя належним чином не оцінив наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , а також те, що відразу після вчинення злочину останній втік з місця події та переховувався від органів досудового розслідування.
В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 звернулася до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001584 від 25.09.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

В клопотанні слідчого зазначено, що 24.09.2018 року близько 03 години ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті виниклого конфлікту з побутових причин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень своїй співмешканці ОСОБА_11 , 1972 року народження, умисно наніс їй удар металевим прутом в життєво-важливий орган - голову, внаслідок чого заподіяв потерпілій ОСОБА_11 умисні тілесні ушкодження у вигляді: вдавленого перелому тім`яної ділянки зліва, забою головного мозку, що є тяжкими тілесними ушкодженнями, небезпечними для життя потерпілої в момент їх заподіяння.

25 вересня 2018р. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 26 вересня 2018р. йому повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

В клопотанні старший слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вважає, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи, в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 за інкримінованим йому злочином, передбаченим ч.1 ст. 121 КК України, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважав, що слідчим та прокурором не доведено та слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах його тримання під вартою, а тому застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги з наведених в ній мотивів, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом заяви потерпілої ОСОБА_11 при вчинення кримінального правопорушення, протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 , протоколами допиту свідків, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 , копії яких знаходяться в матеріалах клопотання.

Разом з тим, згідно ч.2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання (із сім`єю сина), в скоєному щиро розкаюється, співпрацює зі слідством, раніше не судимий, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосувати до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Зазначена в клопотанні та в апеляційній скарзі прокурора обставина про тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , не може слугувати безумовною підставою для застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що підозрюваний відразу після вчинення злочину втік з місця події та переховувався від органів досудового розслідування не впливає на правильність висновків слідчого судді, крім того, вказані обставини враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 співпрацює зі слідством та повністю визнає свою вину, а тому відсутні підстави вважати, що останній може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування та судового розгляду, зокрема впливати на свідків та потерпілу.
Крім того, прокурор в засіданні апеляційного суду підтвердив, що підозрюваний ОСОБА_8 умови домашнього арешту не порушує.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Отже, висновок суду про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є належним чином обґрунтований та відповідає вимогам кримінального процесуального закону України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 вересня 2018 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: