УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/2892/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 115 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
30 травня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей немає, приватного підприємця, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-
- обвинуваченого за ч.1 ст. 115 КК України,-
В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, змінивши правову кваліфікацію кримінального правопорушення. Вважає, що розгляд справи відбувся однобічно з обвинувальним ухилом, а висновки суду викладені у судовому рішенні є необ`єктивними та не відповідають дійсності, оскільки в діях ОСОБА_9 відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Зазначає, що суд не надав належної оцінки показанням обвинуваченого, які були надані ним під час проведення слідчого експерименту від 16.09.2016 року та під час судового розгляду. Крім того, вважає, що суд першої інстанції самостійно визначив ту обставину, що « ОСОБА_9 з метою вбивства, наніс ОСОБА_10 по голові та інших ділянках тіла численні удари руками та ногами, внаслідок чого умисно вбив останню», оскільки дана обставина не підтверджується показами свідків та матеріалами кримінального провадження. Вказує, що висновки експерта ОСОБА_11 не можуть бути вичерпними та певною мірою допустимими доказами, адже на розсуд експерта ставилися питання відповідності показань ОСОБА_9 , наданих на слідчому експерименті характеру та природі тілесних ушкоджень потерпілої. А під час допиту експерта в судовому засіданні, останній повідомив, що смерть потерпілої від отриманих травм настала не одразу. Від отриманих травм до моменту смерті може пройти проміжок часу до однієї доби, що характеризується виключно фізіологічною індивідуальністю організму та інших факторів, зокрема наявністю алкоголю в крові. Дана обставина певною мірою підтверджується показами обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_12 перебувала у стані схожому на алкогольне сп`яніння, непритомніла тощо. Посилається на те, що суд сприймав покази свідків виключно з обвинувальним ухилом, а потерпіла ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_13 перебували з обвинуваченим у неприязних стосунках ще до події, тому до їх показів слід віднестися з сумнівом.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 , просить вирок суду скасувати. Вважає, що висновки суду викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки із власної ініціативи фізичного впливу до своєї дружини не застосовував та абсолютно спокійно поставився до подій, які відбулися по АДРЕСА_3 , коли він застав свою дружину ОСОБА_12 з незнайомим чоловіком, що підтвердив свідок ОСОБА_14 . Вказує, що потерпіла ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_13 надавали суду суперечливі покази. Крім того, суд обмежив його право на захист, відмовивши у виклику та допиті свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .. Просить суд апеляційної інстанції повторно дослідити матеріали справи та допитати свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та експерта ОСОБА_11 . Звертає увагу суду на те, що він має групу інвалідності, за місце реєстрації характеризується позитивно та був працевлаштований.
В запереченні на апеляційні скарги, яке надійшло від прокурора ОСОБА_23 йдеться про безпідставність доводів апелянтів та залишення вироку суду без зміни.
Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 13 вересня 2017 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено попередній - тримання під вартою.
Зараховано в строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України з урахуванням змін, внесених Законом України №838-VІІІ від 26.11.2015 року "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" (день за два) з 12 вересня 2016 року по 20 червня 2017 року, а з 21.06.2017 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з урахуванням змін, внесених Законом України №2046-19 від 18.05.2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» (день за день).
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задоволено частково. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 300 000 (триста тисяч) грн.
У рахунок задоволення позову потерпілої про відшкодування моральної шкоди звернуто стягнення на мобільні телефони «Нокіа Н8» та «Нокіа 105», які були вилучені у ОСОБА_9 при затриманні та належать останньому.
Вирішено питання щодо речових доказів.
За обставин встановлених судом та викладених у вироку, 11 вересня 2016 року близько 11 години на території домоволодіння ОСОБА_20 , що розташоване по АДРЕСА_4 , між ОСОБА_9 та його дружиною ОСОБА_24 , на ґрунті ревнощів та неприязних стосунків виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_9 умисно кулаком руки наніс декілька ударів ОСОБА_24 в обличчя.
У цей же день за вказаною адресою, близько 12 години ОСОБА_9 разом із ОСОБА_24 та їх спільним знайомим ОСОБА_20 , вживали спиртні напої. Після розпивання спиртних напоїв, ОСОБА_9 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні даного будинку, в період часу з 13 години до 19 години, на ґрунті ревнощів та неприязних стосунків умисно наніс декілька ударів в область голови ОСОБА_24 .
Цього ж дня, близько 22 години ОСОБА_9 та ОСОБА_24 знаходились поблизу будинку № 5 по вул. Київській в с. Березина Житомирського району розпивали алкогольні напої. В цей час, на ґрунті ревнощів та неприязних стосунків у ОСОБА_9 виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_24 .
Так, цього ж дня близько 23 години обвинувачений ОСОБА_9 , знаходячись біля названого будинку № 5 по вул.Київській в с.Березина разом із ОСОБА_24 , з метою вбивства останньої, наніс їй по голові та інших ділянках тіла численні удари руками та ногами, внаслідок чого умисно вбив останню.
Смерть ОСОБА_24 настала від закритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів під оболонки головного мозку, масивних крововиливів у м`які тканини голови, ран на обличчі та волосистій частині голови, множинних синців та саден на голові, яка супроводжувалася набряком та здавленням головного мозку і при житті має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Крім того, в ході умисного вбивства ОСОБА_9 заподіяв потерпілій синці на молочних залозах, грудині, правому та лівому плечі, передпліччі, правій та лівій кисті, грудній клітині, на сідницях, правому та лівому стегні, на правому лікті з переходом на передпліччя та зап`ястя, на лівому лікті з переходом на верхню частину передпліччя, на лівій та правій стопі, на правому коліні, на шиї, на правому плечовому суглобі, що при житті мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_9 на ґрунті ревнощів та неприязних стосунків умисно вбив ОСОБА_24 .
Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 в підтримання їхніх апеляційних скарг, доводи прокурора та думку потерпілої ОСОБА_7 в заперечення апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині. Дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.1 ст. 115 КК України судом кваліфіковано вірно.
В судовому засіданні місцевого суду обвинувачений ОСОБА_9 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, відмовився від дачі показань, але повністю підтримав свої пояснення, які він надав під час слідчого експерименту про те, що він не вбивав свою дружину ОСОБА_10 , а остання померла від того, що перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння падала та вдарялась головою, а також іншими частинами тіла об каміння та щебінь. Саме внаслідок цих падінь їй і були заподіяні тілесні ушкодження, від яких вона померла.
Доводи апелянтів про те, що в діях ОСОБА_9 відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не спростовують висновків суду.
Зокрема, висновки суду ґрунтуються на:
- показах потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_9 є чоловіком її дочки ОСОБА_12 , з якою разом проживали у с. Стрижівці Коростишівського району Житомирської області. Коли ОСОБА_9 потрапив у ДТП, то вона забрала їх дітей до себе у м. Бердичів. В цей час обвинувачений та її дочка ОСОБА_12 почали вживати алкогольні напої, обвинувачений неодноразово застосовував до її доньки ОСОБА_12 фізичну силу, а у травні 2013 р. він так побив ОСОБА_12 , що вона лежала в лікарні. Через те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_12 останні чотири роки сильно вживали алкоголь, вона з чоловіком забрали її до себе та лікували. Перед вбивством дочка проживала в Бердичеві та ходила на роботу. В липні обвинувачений приїздив до них та вимагав повернення ОСОБА_12 , погрожував, що уб`є її, якщо вона не повернеться до нього. 02 вересня 2016 року дочка подала на розірвання шлюбу із ОСОБА_9 , а 09 вересня 2016 року вона поїхала у ОСОБА_25 до своїх друзів. 10 вересня вона зателефонувала батькам та сказала, що знаходиться в Житомирі у якогось чоловіка на ім`я ОСОБА_26 , по голосу було чути, що вона була на підпитку. 11 вересня 2016 року після 17 год. 30 хв. вона зателефонувала своєму сину і повідомила, що дуже схвильована, так як несподівано зустріла ОСОБА_9 . Після чого вона із чоловіком - ОСОБА_13 намагалась додзвонитися до дочки, але зв`язок був відсутній. Про смерть доньки вона дізналась від самого ОСОБА_9 12 вересня 2016 року, коли її чоловік зателефонував ОСОБА_27 , а той відповів, що ОСОБА_12 померла. Вона не знає як та чому дочка опинилась в с. Березина Житомирського району разом із ОСОБА_9 ;
- показах свідка ОСОБА_13 , який підтвердив показання потерпілої ОСОБА_7 та додав, що 11 вересня 2016 року, коли ОСОБА_12 зателефонувала своєму сину, слухавку взяв він. Під час тієї розмови ОСОБА_12 лише повідомила його про те, що випадково зустріла свого чоловіка ОСОБА_9 та про те, що останній буде її повільно вбивати. Після цієї телефонної розмови вони ще декілька разів намагалися додзвонитись до дочки, але її телефон вже був вимкнутий. 12 вересня 2016 року о 6 годині ранку йому все ж таки вдалося додзвонився до ОСОБА_12 , проте взяв слухавку ОСОБА_9 , який повідомив, що ОСОБА_28 мертва лежить у кукурудзі ;
- показах свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що він увечері 10.09.2016 року познайомився із ОСОБА_10 у кафе с. Березина Житомирського району. Вона сиділа із хлопцями та розпивала алкогольні напої. Після того як ці хлопці пішли з кафе, він підійшов до неї та представився, потім вони випили пива і пішли до нього додому. Вдома вона розповіла, що є вільною особою та вже 3 місяці не живе зі своїм чоловіком. Після інтимних стосунків вони заснули, будь-яких тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_12 він не бачив. Наступного дня біля 11 години ранку до нього прийшов обвинувачений із ОСОБА_29 та забрали з собою ОСОБА_12 . Обвинувачений ударів ОСОБА_12 не наносив, вів себе спокійно. Від нього вони втрьох пішли в напрямку будинку ОСОБА_30 . ОСОБА_31 йшов разом із ОСОБА_12 та тримав її за руку, вона була одягнена у лосини та «олімпійку» темного кольору. Про те, що ОСОБА_12 померла він дізнався від сусіда у неділю вранці. З даного приводу він говорив із ОСОБА_32 , який сказав, що її вбили, але за яких обставин не розповідав;
- показах свідка ОСОБА_20 , який в суді першої інстанції пояснив, що у п`ятницю ввечері він разом із ОСОБА_14 пив пиво в кафе с. Березина Житомирського району. Там він зустрів ОСОБА_10 , яка з кафе пішла разом із ОСОБА_14 до останнього. За день до цього він на пилорамі в с. Стрижівка бачив ОСОБА_9 , який говорив, що шукає ОСОБА_12 , тому вранці він зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що ОСОБА_12 знаходиться в с. Березина у ОСОБА_33 . Через 20 хвилин ОСОБА_34 приїхав до нього і вони разом пішли по ОСОБА_12 . У ОСОБА_33 вдома ОСОБА_9 забрав свою дружину ОСОБА_12 та вони втрьох пішли до нього додому. ОСОБА_12 з ОСОБА_9 залишились у нього вдома, а він пішов по дві пляшки горілки. Коли повернувся додому з горілкою, то побачив ОСОБА_12 , яка сиділа на сходах, обличчя в неї було червоне, а з губи йшла кров це було десь біля 11-00 години. ОСОБА_9 наказав ОСОБА_12 власноруч написати зізнання про вчинення нею якоїсь крадіжки. При цьому останній вдарив її один раз кулаком по губі. Від цього удару з губи ОСОБА_12 бризнула кров на заяву про крадіжку та йому на футболку. До 12 години вони розпивали горілку, яку він приніс, після чого він ліг спати у веранді, а коли проснувся побачив у себе в кімнаті, що обвинувачений з ОСОБА_12 лежать у нього на дивані. Оскільки наступного дня йому треба було йти на роботу, він сказав ОСОБА_35 збиратися додому. З його будинку вони вийшли втрьох, на вулиці було вже темно. Дійшли до кафе «Вікторія» і він пішов у кафе та взяв ще пляшку горілки, яку вони всі втрьох розпили. Потім пішов купити води, але коли повернувся, то побачив ОСОБА_36 , яка лежала на землі, а з губи у неї знову йшла кров. На прохання ОСОБА_12 він дав їй води та пішов додому. Наступного дня десь о 6 чи 7 годині до нього прийшов ОСОБА_9 , який повідомив, що ОСОБА_12 мертва. ОСОБА_9 дав свою футболку та наказав йому її спалити, оскільки на цій футболці була кров ОСОБА_12 . Він це виконав. Також за вказівкою ОСОБА_9 він спалив кофту з капюшоном, яку залишила потерпіла у нього на заборі. Після чого він надав ОСОБА_37 свою футболку. Де ОСОБА_9 із ОСОБА_12 були з вечора до ранку йому не відомо, за весь час коли вони були разом, він бачив, як обвинувачений вдарив ОСОБА_12 2-3 рази по обличчю кулаком;
- показах свідка ОСОБА_38 , який пояснив, що у вересні 2016 року після обіду вони з дружиною повертались додому з Житомира. Біля свого будинку у с. Березина побачили обвинуваченого із жінкою. Між ним була сварка, ОСОБА_9 тримав жінку за волосся. Побачивши це, він зробив зауваження обвинуваченому, який сказав, що жінка є його дружиною та вони вже йдуть геть. Коли обвинувачений із жінкою відійшли на відстань 50-60 метрів, то він здогадався, що ці люди приходили до ОСОБА_39 , який живе неподалік від них та зловживає спиртними напоями. Через деякий час його дружина попросила винести їм води. Вийшовши на дорогу він побачив як обвинувачений несподівано почав цілувати та обнімати жінку, у якої обличчя було запухлим, а на губах була чи кров, чи розтерта помада. Спілкувався з ними він десь 1 хвилину, жінка при цьому мовчала, а говорив лише чоловік. Йому здалось, що вони обидва були на підпитку. Більше за все його обурило те, що даний обвинувачений був агресивно налаштований по відношенню до своєї дружини, а саме тримав її за волосся;
- показах свідка ОСОБА_21 , який проживає по АДРЕСА_5 напроти бару «Вікторія», згідно яких 11 вересня 2016 року біля 22 години він вийшов на двір покурити та побачив як обвинувачений ОСОБА_9 піднімав якусь дівчину, яка нічого не говорила та була геть нерухома. Обвинувачений її піднімав, проте тіло останньої знову опускалось. Він добре розгледів обвинуваченого, так як це було на відстані 20 метрів від нього на території яка добре освітлюється. Потім, десь через 40 хвилин, він знов вийшов покурити та побачив як ОСОБА_9 вже сам сидів біля стовпа та пив пиво, а тіла дівчини вже не було. Вранці робочі з фабрики виявили на відстані 200 метрів від його будинку труп дівчини.
Крім того, місцевий суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження, які були досліджені в судовому засіданні :
- протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього та планом-схемою від 12.09.2016 року, згідно якого під час проведення огляду ділянки дороги між будинком АДРЕСА_6 виявлено труп ОСОБА_24 .
Під час огляду трупа на тілі виявлені численні садна та синці на сідницях, передній поверхні грудної клітини, в ділянці тазу, справа на задній поверхні ліктів та передпліччі, животі, а також садна на шиї, тильній поверхні кисті, лівій молочній залозі, на тильній поверхні обох стоп. Також виявлені синці на лобі, навколо очей, на носі, щоках, підборідді, на ліктях, передпліччях, кисті рук, на лівій боковій поверхні грудної клітини. Рани на губах і підборідді. Під штанами на тілі виявлені сліди бруду сірого кольору та частини трави. Окрім того виявлено рану на потиличній ділянці голови. Також, під час проведення огляду місця події на дорозі біля трупа на різній відстані були виявлені та вилучені численні плями речовини бурого кольору різного розміру та сліди волочіння довжиною до 37,3 м, які мають сліди розвороту та перевертання трупа (т.2 а.п.2-19);
- висновками експерта №1075 від 31.10.2016 року, №1076 та №1077 від 26.102016 року, згідно яких виявлені при ОМП 12.09.2016 року зазначені вище сліди бурого кольору на дорозі є слідами крові людини, яка може належати потерпілій ОСОБА_24 (т.2 а.п. 100-102, 106-111);
- висновками експерта №1070 та №1073 від 26.10.2016 року, згідно яких на виявленому та вилученому під час огляду місця пригоди від 12.09.2016 року одязі трупа ОСОБА_24 , а саме жіночому бюстгальтері, футболці, штанах та простирадлі були виявлені сліди крові людини, які можуть належати потерпілій ОСОБА_24 (т.2 а.п. 97-98, 112-114);
- протоколом огляду місця події від 13.09.2016 року, згідно якого у ОСОБА_20 в приміщенні Житомирського РВП вилучено два аркуші паперу із слідами речовини бурого кольору (т.2 а.п. 55-56);
- протоколом огляду трупа від 12.09.2016 року, з якого вбачається, що під час огляду трупа ОСОБА_24 на тілі останньої виявлені множинні тілесні ушкодження у вигляді синців, саден та ран в області голови, тулуба та кінцівок. В області геніталій та анального отвору виявлено та вилучено качани кукурудзи (т.2 а.п. 38-39);
- висновком експерта № 884 від 12.09.2016 року, зі змісту якого вбачається, що смерть ОСОБА_24 настала близько 6-12 годин до моменту експертизи трупа від закритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів під тверду мозкову оболонку в правій тім`яній ділянці, в ділянці основи та зовнішньої поверхні лівої півкулі, під м`якою мозковою оболонкою в лівій тім`яно-висковій ділянці на основі та по зовнішній поверхні, на основі та в ділянці верхівки лівої лобної долі, правої лобної долі, на основі та по зовнішній поверхні правої вискової долі, над черв`яком мозочка, масивні крововиливи в м`які тканини шкірного лоскута голови на всьому протязі, синці на лобі посередині, на спинці носа, навколо очей, на щоках, губах, підборідді, садна на лобі, в лівій скуловій ділянці з переходом на щоку, в правій скуловій ділянці з переходом на щоку, на губах, носі, підборідді з переходом під підборіддя, рани на підборідді, в потиличній ділянці посередині, на слизовій оболонці нижньої губи посередині, на слизовій оболонці верхньої, розрив вуздечки верхньої губи з утворенням рани по перехідній складці, які утворились від дії тупого(их) предмета(ів) у проміжок часу до одної доби до моменту смерті та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, при житті мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя
Окрім цього, на тілі потерпілої ОСОБА_24 виявлені інші тілесні ушкодження у виді синців на молочних залозах, грудині, правому та лівому плечі, та передпліччі, правій та лівій кисті, грудній клітині, на сідницях, правому та лівому стегні, на правому лікті з переходом па передпліччя та зап`ястя, на лівому лікті з переходом на верхню частину передпліччя, на лівій та правій стопі, на правому коліні, на шиї, на правому плечовому суглобі, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження з врахуванням їх характеру та локалізації не могли виникнути при падінні з вертикального положення (т.2 а.п. 41-44);
- висновком додаткової судово-медичної експертизи №2835 від 28.11.2016 року, яка підтверджує висновок експерта № 884 від 12.09.2016 року, та у відповідності до якої тілесні ушкодження, виявлені при експертизі трупа ОСОБА_24 могли утворитись у проміжок часу від 12 години 00 хвилин 11.09.2016 року до 06 години 00 хвилин 12.09.2016 року не менше ніж від 10-12 травмуючих дій в ділянці голови та не менше ніж 15-19 травмуючих дій в ділянці тулуба та кінцівок. Тілесні ушкодження в ділянці голови ОСОБА_24 , які знаходяться у прямому причинному зв`язку із її смертю, не виключають можливість їх утворення від ударів руками та ногами (т. 2 а.п. 124-126);
- показами в суді експерта ОСОБА_11 , який підтвердив ці висновки та пояснив, що основною причиною настання смерті ОСОБА_24 є внутрішня гематома поступове стиснення мозку. Даний процес може тривати до 12-13 годин. Ті тілесні ушкодження, які потягли за собою смерть потерпілої не можуть утворитись від одноразового падіння;
- висновком судово-медичної експертизи №1071 від 31.10.2016 року, з якого вбачається, що на вилучених (у відповідності до протоколу затримання 12.09.2016 року ОСОБА_9 ) кросівках та штанах, які належать обвинуваченому ОСОБА_9 , виявлені сліди крові людини, яка може належати потерпілій ОСОБА_24 (т.2 а.п. 53-54, 91-93).
Вказані докази є належними та допустимими, зауважень щодо вказаних доказів при розгляді провадження в суді першої інстанції від обвинуваченого ОСОБА_9 не надходило.
Проаналізувавши сукупність зібраних доказів, місцевий суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення за яке його засуджено доведена повністю.
З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Твердження апелянтів про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки перелічені вище докази, кожний окремо та у сукупності, підтверджують пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення.
Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для з`ясування змісту і спрямованості умислу особи при дослідженні доказів необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події та їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.
Так, місцевим судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 та потерпіла ОСОБА_24 перебували на стадії розірвання шлюбу через неодноразове побиття обвинуваченим своєї дружини. Викладені факти в суді не оспорювались стороною захисту. Крім того, факт жорсткого ставлення обвинуваченого до потерпілої підтверджуються показаннями її батьків, а саме подружжя ОСОБА_40 , а також оглянутими в суді фотознімки потерпілої ОСОБА_10 , на тілі якої зафіксовані сліди тілесних ушкоджень, які, зі слів ОСОБА_40 , були їй спричиненні обвинуваченим ще у 2013 році.
Судом був встановлений мотив вбивства обвинуваченим потерпілої. Так, ОСОБА_9 достовірно було відомо, що в ніч з 10 на 11 вересня 2016 року його дружина мала інтимні стосунки із ОСОБА_14 , тому саме на ґрунті ревнощів обвинувачений і вирішив вбити ОСОБА_10 .
Вказаний факт, підтверджується показаннями батька потерпілої ОСОБА_13 про те, що донька йому зателефонувала о 17 год. 30 хв. 11.09.2016 року та повідомила, що обвинувачений буде її повільно вбивати.
Також, зі слів свідка ОСОБА_20 було встановлено, що він особисто бачив агресивне, жорстке поводження ОСОБА_9 до потерпілої, а саме бачив як той два чи три рази вдарив останню кулаком по обличчю та розбив їй губу.
Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину доводиться показаннями інших свідків, а саме показаннями подружжя ОСОБА_41 , які бачили, як обвинувачений у післяобідній час тягав потерпілу за волосся біля їх будинку, а свідок ОСОБА_21 підтвердив той факт, що потерпіла о 22 годині вже була без свідомості.
Покази свідків повністю підтверджуються висновками вищенаведених судово-медичних експертиз, у відповідності до яких смерть потерпілої настала внаслідок спричинених їй вищеописаних тяжких тілесних ушкоджень у проміжок часу від 12 години 11.09.2016 року до 06 години 12.09.2016 року. При цьому виявлені у потерпілої тілесні ушкодження могли утворитися від не менше ніж 10-12 ударів руками та ногами по голові та не менше ніж 15-19 цих же ударів по тулубу та кінцівкам.
Також, доказом винуватості ОСОБА_9 у вчиненні вбивства ОСОБА_24 суд визнав показання свідка ОСОБА_20 про те, що обвинувачений після вчинення вбивства потерпілої намагався приховати сліди вчиненого ним злочину, а саме наказав ОСОБА_42 спалити футболку із плямами крові та спортивну кофту з капюшоном, яку померла залишила у домоволодінні свідка.
Твердження в апеляційній скарзі захисника про те, що судом першої інстанції були неправильно (хибно) сприйняті ряд обставин в справі, зокрема невідповідність показань обвинуваченого ОСОБА_9 викладених у мотивувальній частині вироку з його ж показаннями наданими під час слідчого експерименту від 16.09.2016 року, не свідчить про невинуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину за який його засуджено.
Вказання захисника на те, що висновки експерта ОСОБА_11 не можуть бути вичерпними та певною мірою допустимими, адже на розсуд експерта ставились питання відповідності показань ОСОБА_9 , наданих на слідчому експерименті характеру та природі тілесних ушкоджень потерпілої. Зокрема це стосується кількості травмуючих дій в області голови потерпілої, апеляційний суд вважає безпідставним.
Так, в засіданні апеляційного суду за клопотанням сторони захисту був допитаний експерт ОСОБА_11 , який підтвердив висновки експертиз та пояснив, що основною причиною настання смерті ОСОБА_24 є внутрішня гематома поступове стиснення мозку. Даний процес може тривати до 12-13 годин. Ті тілесні ушкодження, які потягнули за собою смерть потерпілої не можуть утворитись від падіння. Тілесні ушкодження ОСОБА_24 знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті останньої. Висновки експертиз були надані з урахуванням слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 та його захисника від 16.09.2016 року.
Посилання захисника на те, що показання свідків сприймались судом виключно з обвинувальним ухилом (наприклад, беззаперечно сприйняті свідчення потерпілої ОСОБА_7 та її чоловіка (батька ОСОБА_10 ) - ОСОБА_13 ) не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді, оскільки покази батьків загиблої - Фролових узгоджуються з іншими доказами. Крім того, висновки суду не ґрунтуються лише на показах батьків загиблої - ОСОБА_40 . Судом першої інстанції всі докази оцінювались у їх сукупності та взаємозв`язку між собою.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про обмеження його права на захист внаслідок відмови у допиті певних свідків, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки обвинуваченим не були зазначені адреси вказаних свідків. Крім того, в суді апеляційної інстанції такого клопотання не заявлялося обвинуваченим.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України..
Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України в межах санкції статті за якою його засуджено. Призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
З вищенаведеними висновками місцевого суду погоджується і апеляційний суд та, з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, відсутності істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які б безумовно тягнули за собою скасування судового рішення, не вбачає підстав для скасування вироку суду.
На підставі викладеного, вирок суду щодо ОСОБА_9 відповідає вимогам закону, тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 13 вересня 2017 року щодо ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців, а засудженим ОСОБА_9 в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: