Провадження № 1-кп/317/295/2018
Справа № 317/1938/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участі:
прокурорів ОСОБА_3
ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000718 від 05.06.2018 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта неповна середня, працевлаштованого на посаді бетонщика ТОВ «ЗТЕП», не одруженого, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:
10.06.2002 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до обмеження волі на строк 1 рік з випробувальним терміном 1 рік;

07.05.2003 року Ленінським районним судом м. Запоріжжяза ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

03.12.2008 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

22.04.2015 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців;

27.07.2015 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки з випробувальним терміном 3 роки;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Третього червня 2018 року, приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, через металевий паркан проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , де усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, з корисливих мотивів, перекинув металеві вироби з чорного металу через металеву огорожу, загальною вагою 207,1 кг, вартість якого відповідно до висновку експерта №1765/18 від 13.06.2018 р. складає 6 грн. 25 коп. за 1 кг, загальною вартістю 1294 грн. 37 коп. та трубу з нержавіючої сталі довжиною 8 м, діаметром 5 мм, вагою 20 кг, вартість якої відповідно до висновку експерта №1765/18 від 13.06.2018 р. складає 19 грн. 50 коп. за 1 кг, на суму 390 грн. 00 коп., мідний кабель довжиною 10 м, січенням 3 кв., вагою 2,5 кг, вартість якого відповідно до висновку експерта №1765/18 від 13.06.2018 р. складає 122 грн. 50 коп. за 1 кг, на суму 306 грн. 25 коп., отримавши змогу розпоряджатись вказаним майном, тим самим викрав його.

Таким чином, в результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1990 грн. 62 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, суду пояснив, що 03.06.2018 року він з братом, сусідом та іншими особами випивали за місце його проживання. Коли усі розійшлись, то приблизно о 17 годині він поліз через паркан на городі до сусіда, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у двір, перекинув метал на свою ділянку і сховав. Взяв кардани, роздатку, нержавіючу трубу та інші металеві вироби. Хотів здати на металобрухт. Встиг продати лише нержавіючу трубу за 230,00 грн. Гроші витратив на власні потреби. На вчинення злочину підштовхнуло безробіття. Жалкує про вчинене.

Оскільки обвинувачений дав показання в яких повністю визнав свою вину і не оспорює фактичні обставини, враховуючи думку прокурора, який вважав, що можливо розглянути кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого, потерпілого, які також не заперечували проти вказаного порядку розгляду провадження, а також з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, розмір заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив злочин у період іспитового строку, офіційно працевлаштований, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Так, у відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, належить до категорії тяжких.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи особу обвинуваченого, думку прокурора, зважаючи на наслідки злочину, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статті.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 останній раз засуджений 27.07.2015 р. Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст.ст. 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, а тому остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, частково приєднавши покарання за попереднім вироком.

З урахуванням усіх обставин, відомостей про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння нових злочинів є покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_5 остаточного покарання у вигляді позбавлення волі та у визначеному судом розмірі буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Документально підтверджені процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк дії якого на час винесення вироку вже сплинув.

Клопотання прокурором про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу під час судового розгляду не заявлялось, підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 27.07.2015 р. та остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_5 запобіжний захід не обирати.
Початок строку відбуття покарання відраховувати з моменту фактичного затримання.

Речові докази:

диск «Arena» DVD-R 16х із записом слідчого екперименту залишити в матеріалах кримінального провадження у прокурора;

металеву роздатку з автомобіля «УВАЗ-452» розміром 40х40 см вагою 50 кг, чотири металевих кути «100» довжиною по 1,5 м кожний, металеву шину довжиною 3 м, два кардана до автомобіля «УВАЗ-452», арматуру у кількості 12 шт. діаметром 30 мм довжиною 1,7 м кожна, металеві кути в кількості 6 шт., передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1