Справа № 569/9316/18
УХВАЛА

29 травня 2018 року м. Рівне
Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 звернувся в суд із клопотанням про часткове скасування арешту накладеного ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 02.05.2018 року, на майно ОСОБА_5 , а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , на автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , чорного кольору, виключивши обмеження щодо користування вказаним майном та зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000167 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, за фактом викрадення автомобіля «TOYOTA RAV4», д.н.з. НОМЕР_4 , що належить громадянці ОСОБА_6 , повернути ОСОБА_4 у володіння свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , на автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , чорного кольору.

В обґрунтування скарги зазначив, що ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 02.05.2018 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000167 за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку 03.04.2017 року за адресою м. Рівне, вул.. Боженова, 44 майно ОСОБА_8 , в тому числі на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу засобу НОМЕР_1 , на автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , чорного кольору, який зареєстрований за ОСОБА_4 . Вважає, що арешт накладено необґрунтовано та незаконно. В ухвалі від 02.05.2018 року не наведено жодного доводу чи обставини того, що незастосування заборони на використання майна, а також заборони розпоряджатись вказаним майном може провести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, накладений арешт підлягає частковому скасуванню, оскільки порушує право власності ОСОБА_4 щодо володіння вказаним майном.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, зазначених в ньому. Вказав, що підстав для неповернення ОСОБА_4 у володіння свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу немає

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

У випадку арешту майна з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна;можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу.

02 травня 2018 року ухвалою Апеляційного суду Рівненської області у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000167 від 14.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України накладено арешт на на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , на автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , чорного кольору, який зареєстрований за ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Частиною 12 ст. 100 КПК України визначено, що спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.

Пп.5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням того, що ні в поданому клопотанні, ні в інших документах не наведено доводів того, що ОСОБА_4 знала чи могла знати про неправомірність набуття права власності на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , на автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , чорного кольору.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням того, що в ухвалі від 02.05.2018 року не наведено жодного доводу чи обставини того, що незастосування заборони на використання майна, а також заборони розпоряджатись вказаним майном може провести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, накладений арешт підлягає частковому скасуванню, оскільки порушує право власності ОСОБА_4 щодо володіння вказаним майном.

На думку суду, саме по собі місцезнаходження автомобіля за місцем проживання ОСОБА_4 не зашкодить досудовому розслідуванню та проведенню інших процесуальних дій та не вплине на правильність прийнятого судом рішення по суті за пред`явленим обвинувачення.

Керуючись ст.ст. 170, 174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.

Частково скасувати арешт накладений ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 02.05.2018 року, на майно ОСОБА_5 , а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , на автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , чорного кольору.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000167 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, за фактом викрадення автомобіля «TOYOTA RAV4», д.н.з. НОМЕР_4 , що належить громадянці ОСОБА_6 , повернути ОСОБА_4 на відповідальне зберігання свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , на автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , чорного кольору.

Ухвала в порядку ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1