печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4707/18-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0003021 відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0003021 відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона обвинувачення вказує, що Управлінням спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003021 (виділеному 26.10.2016 із кримінального провадження № 0018224 від 12.12.2013), за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365 (в редакції Законів № 3207-VI від 07.04.2011), ч. 4 ст. 41, ст. 340, ч. 2 ст. 28,ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, п.п. 1, 5, ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009).

10.10.2016 у ході розслідування кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_6 у тому, що він, займаючи посаду заступника начальника відділу забезпечення масових заходів управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві, будучи працівником правоохоронного органу, на виконання явно злочинного наказу перевищив владу та службові повноваження, умисно, явно вийшов за межі наданих йому прав та владних повноважень, свідомо порушуючи норми Закону України «Про міліцію», Конституції України, що супроводжувалося насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих діями, а також на виконання явно злочинного наказу вчинив незаконне перешкоджання проведенню зборів та мітингів із застосуванням фізичного насильства, тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365 (в редакції Законів № 3207-VI від 07.04.2011), ч. 4 ст. 41, ст. 340 КК України.

04.05.2018 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні таких кримінальних правопорушень:

- у перевищенні влади та службових повноважень, умисно, явно вийшов за межі наданих йому прав та владних повноважень, свідомо порушуючи норми Закону України «Про міліцію», Конституції України, що супроводжувалося насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих діями, а також на виконання явно злочинного наказу вчинив незаконне перешкоджання проведенню зборів та мітингів із застосуванням фізичного насильства, тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365 (в редакції Законів № 3207-VI від 07.04.2011), ч. 4 ст. 41, ст. 340 Кримінального кодексу України;

- у незаконному перешкоджанні організації та проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій, яке було вчинено службовою особою, із застосуванням фізичного насильства, на виконання явно злочинного наказу, вчинене групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 41, ст. 340 Кримінального кодексу України;

- у перевищенні своїх службових повноважень, тобто умисному вчиненні службовою особою - працівником правоохоронного органу,дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, а також в організації перевищення підлеглими йому працівниками службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівниками правоохоронних органів, з метою виконання явно злочинного наказу, дій які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, що супроводжувалось насильством, застосуванням зброї та спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, діями, за відсутності ознак катування, що спричинили тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, вчинене групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 4 ст. 41, ч. З ст. 365 Кримінального кодексу України (в редакції Закону від 07.04.2011);

- в організації спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого способом, що має характер особливого мучення, а також з метою залякування потерпілого та інших осіб,на виконання явно злочинного наказу, вчинене групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України (в редакції Закону від 05.11.2009);

- в організації умисного вбивства двох і більше осіб, вчиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб, на виконання явно злочинного наказу,тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, п.п.1, 5, ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (в редакції Закону від 05.11.2009).

У клопотанні слідчий зазначає, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, недопущення впливу на свідків та інших підозрюваних, а також з метою недопущення вчинення інших кримінальних правопорушень, а також зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих злочинів, та на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

В судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили задовольнити, посилаючись на його обґрунтованість та наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, наголосивши на відсутності будь-яких ризиків які слугують підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 у кримінальному проваджені у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку підозрюваного, його захисника, думку прокурорів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Управлінням спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003021 (виділеному 26.10.2016 із кримінального провадження № 0018224 від 12.12.2013), за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365 (в редакції Законів № 3207-VI від 07.04.2011), ч. 4 ст. 41, ст. 340, ч. 2 ст. 28,ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, п.п. 1, 5, ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009).

10.10.2016 складено письмове повідомлення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.41, ч. 2 ст. 365 (в редакції Законів № 3207-VI від 07.04.2011), ч.4 ст.41, ст. 340 КК України у кримінальному провадженні № 0018224.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.02.2018 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

03.05.2018 року о 14 год. 34 хв. підозрюваного ОСОБА_6 затримано на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.02.2018.

04.05.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365 (в редакції Законів № 3207-VI від 07.04.2011), ч. 4 ст. 41, ст. 340, ч. 2 ст. 28,ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, п.п. 1, 5, ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке може бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виходячи із правової позиції ЄСПЛ при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи її переконливість. При цьому прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

Протягом судового розгляду прокурором не надано жодних належних та достатніх даних, які б в своїй сукупності вказували на наявність зазначених у клопотанні ризиків таких, як можливість переховування від органів досудового розслідування, знищення документів, які мають значення для досудового розслідування, можливість впливати через свої зв`язки на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження.

Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 31.03.2015 року засуджений Хімкінським міським судом Московської області строком на 3 роки 6 місяців та 20.08.2015 вибув до Управління Федеральної служби виконання покарань Росії по Пермському краю, термін перебування в якому закінчився 01.10.2017 року, та наміру переховування від органу досудового розслідування, суду у останнього не було, після відбування покарання кордон перетнув на законних підставах.

При цьому, є слушними твердження сторони захисту, що досудове розслідування триває уже значний проміжок часу та в ході якого були здійсненні значні слідчі, процесуальні дії, допитані свідки, потерпілі, зібрані всі можливі докази, а відтак ризики, що підозрюваний може впливати на свідків, потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є недоказаними зі сторони обвинувачення.

Слід зазначити, що практика Європейського суду з прав людини, визначає, що якщо навіть побоювання щодо тиску на свідків і могло мати місце на початку слідства, то після багаторазових допитів свідків воно перестає бути таким, що визначає його вибір, [ріш. «Jarzynski v. Poland», n. 43790, «Letellier v. France», n.n. 38-39].

В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що виключних обставин для тримання ОСОБА_6 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати підставами для тримання підозрюваного під вартою.

Враховуючи те, що сторона кримінального провадження не змогла довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного наступний за суворістю запобіжний захід, передбачений ст. 181 КПК України, у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому у період доби з 22-00 год. до 07-00 год. наступної доби не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , який є співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками. При цьому, такий режим може перериватись необхідністю отримання медичної допомоги та необхідності виконання процесуального обов`язку явки за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 202, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому у період доби з 22-00 год. до 07-00 год. наступної доби не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.

Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після проголошення ухвали негайно прибути до місця свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.

Покласти на ОСОБА_6 наступні передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

1) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.

Копію ухвали для виконання передати до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали визначити в межах строку досудового розслідування, але не більше 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 07.05.2018 року о 12.45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1