1Справа № 335/8979/18 1-кс/335/7144/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Полтава, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, одружений, маючий на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючий, інвалід ІІІ групи, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, у провадженні слідчого управління ГУНП в Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000179, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2018, за ознаками кримінального правопорушень, передбачених

ч. 2 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно на початку 2018 року ОСОБА_7 , вирішив з метою незаконного збагачення, шляхом вимагання, поєднаним із погрозами життю та здоров`ю, а також знищенням чужого майна, отримувати грошові кошти від мешканців міста Запоріжжя.

Так, 29.05.2018, ОСОБА_7 , маючи єдиний умисел і переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом вимагання грошових коштів, діючи умисно, з корисливих мотивів, узгоджено між собою, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та невстановленими в ході досудового розслідування іншими особами прибув на своєму автомобілі «Kia Sorento» д/н НОМЕР_1 до будинку АДРЕСА_2 , за адресою мешкання потерпілої ОСОБА_9 , з метою подальшого вимагання грошових коштів. Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_8 , не виходячи зі свого автомобілю, підкликав до себе потерпілу ОСОБА_9 , та разом з ОСОБА_7 почав пред`являти останній незаконні вимоги передачі йому грошових коштів у сумі 6000 доларів США, висловлюючи в разі її відмови погрозу застосування до неї та до її близьких родичів фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я, на що потерпіла побоюючись за своє життя та здоров`я, погодилась та обіцяла підшукати зазначену суму грошових коштів, яку вимагали від неї ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Під час вимагання грошових коштів від потерпілої ОСОБА_9 , яке здійснювали безпосередньо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , інші невстановлені в ході досудового розслідування особи усвідомлюючи чисельну перевагу над потерпілою, діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , почали здійснювати психологічний та моральний тиск на останню, що виразилось у висловлюванні нецензурної лайки та погрозах заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень.

Після цього, ОСОБА_8 поставив вимогу до потерпілої ОСОБА_9 , щоб остання до 11.06.2018 передала йому грошові кошти в сумі 6000 доларів США, що в перерахунку на українську гривню, згідно до курсу НБУ на момент вчинення злочину складає 157800 гривень, та отримавши усну згоду від неї, ОСОБА_8 поїхав у невідомому напрямку.

В подальшому, 06.07.2018, приблизно о 16 годині 17 хвилин, ОСОБА_8 діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 на автомобілі «ЗАЗ Leganza», д/н НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився ОСОБА_7 , прибули за адресою мешкання потерпілої ОСОБА_9 , а саме до будинку АДРЕСА_2 , з метою подальшого вимагання грошових коштів. Зустрівшись з потерпілою ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 почали психологічно впливати та погрожувати потерпілій ОСОБА_9 застосуванням до неї та до її близьких родичів фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я. Після висловлювання погроз потерпілій ОСОБА_9 , ОСОБА_8 висловив останній вимогу до кінця липня 2018 року передати йому частину грошей, та крім цього надав усний наказ отримати грошові кошти від останньої ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_8 залишив місце скоєння злочину.

ОСОБА_9 , реально сприймаючи погрози ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи авторитет останніх, побоюючись застосування насильства відносно неї та членів її сім`ї, а також знищення майна, яке належить та перебуває у її користуванні, цього ж дня, перебуваючи біля адреси свого мешкання передала ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 15000 гривень, після чого останній залишив місце скоєння злочину, а також висловив потерпілій ОСОБА_9 вимогу щомісячної сплати грошових коштів для залишення їх у спокої.

Крім цього, 11.07.2018, ОСОБА_7 , маючи єдиний умисел і переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом вимагання грошових коштів, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, узгоджено між собою, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та невстановленими в ході досудового розслідування іншими особами прибули на двох автомобілях «Ланос»» до будинку АДРЕСА_3 , за адресою мешкання потерпілої ОСОБА_10 , з метою подальшого вимагання грошових коштів. Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_8 , підкликав до себе потерпілу ОСОБА_10 , та почав пред`являти останній незаконні вимоги передачі йому грошових коштів у сумі 4000 доларів США, висловлюючи в разі її відмови погрозу застосування до неї та до її близьких родичів фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я, на що потерпіла побоюючись за своє життя та здоров`я, погодилась та обіцяла підшукати зазначену суму грошових коштів, яку вимагали від неї ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Під час вимагання грошових коштів від потерпілої ОСОБА_10 , яке здійснювали безпосередньо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , інші невстановлені в ході досудового розслідування особи, діючи відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи чисельну перевагу над потерпілою, почали здійснювати психологічний та моральний тиск на останню, що виразилось у висловлюванні нецензурної лайки та погрозах заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень.

Після цього, ОСОБА_8 поставив вимогу до потерпілої ОСОБА_10 , щоб остання до 25.08.2018 передала йому грошові кошти в сумі 4000 доларів США, що в перерахунку на українську гривню, згідно до курсу НБУ на момент вчинення злочину складає 105600 гривень та отримавши усну згоду від неї, ОСОБА_8 поїхав у невідомому напрямку.

В подальшому, 18.07.2018, приблизно о 18 годині 00 хвилин, потерпіла ОСОБА_10 зателефонувала ОСОБА_8 та повідомила останнього, що вона зібрала частину грошових коштів, яку в неї раніше вимагали ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

В цей же день, ОСОБА_8 надав усний наказ ОСОБА_7 спільно з невстановленою в ході досудового розслідування особою прибути за адресою: будинок АДРЕСА_3 , до місця мешкання потерпілої ОСОБА_10 з метою подальшого отримання ними грошових коштів. Приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_10 , реально сприймаючи погрози ОСОБА_8 та ОСОБА_7 усвідомлюючи авторитет останніх, побоюючись застосування насильства відносно неї та членів її сім`ї, а також знищення майна, яке належить та перебуває у користуванні потерпілої ОСОБА_10 , перебуваючи біля адреси свого мешкання передала ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 8000 гривень, після чого останній залишив місце скоєння злочину, а також висловив потерпілій ОСОБА_10 вимогу щомісячної сплати грошових коштів для залишення її у спокої.

Далі, 11.09.2018, у вечірній час, ОСОБА_8 , попередньо здійснивши телефонний дзвінок зі свого мобільного телефону на номер потерпілої ОСОБА_10 та нагадавши про вимогу передачі останньому грошових коштів домовився про зустріч за адресою мешкання потерпілої, а саме будинок АДРЕСА_3 . Через деякий час, ОСОБА_8 прибув на автомобілі «ЗАЗ Leganza», д/н НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився ОСОБА_11 , який не приймав участі у скоєнні злочину, до вище вказаної адреси мешкання потерпілої ОСОБА_10 , де ОСОБА_8 повідомив останній про те, що за грошовими коштами в цей же день прибуде ОСОБА_7 , та отримавши усну згоду від неї, ОСОБА_8 поїхав у невідомому напрямку.

В подальшому ОСОБА_7 , в цей же день, приблизно через 30 хвилин, здійснивши телефонний дзвінок ОСОБА_8 та узгодивши з ним подальший план спільних злочинних дій, направлений на вимагання грошових коштів у потерпілої ОСОБА_10 , прибув на своєму автомобілі «BMW 325» д/н НОМЕР_3 за адресою мешкання потерпілої, а саме: будинок АДРЕСА_3 , де отримав від потерпілої ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 100000 гривень, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були затримані співробітниками поліції.

12 вересня 2018 року за підозрою у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12 вересня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 189 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому він підозрюється, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, у задоволенні клопотання просили відмовити, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого управління ГУНП в Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000179, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2018, за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України.

12 вересня 2018 року за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, був затриманий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12 вересня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 189 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні даного клопотання, слідчий суддя бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 189 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

Так, в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження міститься:

-протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 від 16.06.2018;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_9 від 19.06.2018;

-протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 від 09.07.2018;

-протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 16.06.2018;

-протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 06.07.2018;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 19.06.2018;

-протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 06.07.2018;

-протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відеоконтроль особи від 07.07.2018;

-протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відеоконтроль особи від 09.07.2018;

-протокол допиту потерпілої ОСОБА_10 від 18.08.2018;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_10 від 18.08.2018;

-протокол допиту потерпілої ОСОБА_10 від 12.09.2018;

-протокол затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України від 12.09.2018;

-протокол обшуку автомобілю "DAEWOO LEGANZA", в кузові зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_2 від 12.09.2018;

-протокол обшуку автомобілю "DAEWOO LEGANZA", в кузові зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_2 від 12.09.2018;

-протокол обшуку автомобілю "BMW 325", в кузові зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_3 від 12.09.2018.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, що підтверджується наданими матеріалами кримінального провадження. Доводи сторони захисту в цій частині щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя не бере до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду, а матеріали клопотання містять достатньо даних для висновку про причетність ОСОБА_7 до скоєння вказаного злочину.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішені «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Виходячи з того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні слідчого.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_7 , його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, та дані про особу підозрюваного, який має професійно-технічну освіту, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючий, інвалід ІІІ групи, раніше не засуджений.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя враховує обставини, встановлені в ході розгляду клопотання, які підтверджуються наданими доказами, зокрема дані, які характеризують підозрюваного з позитивної сторони та його сімейний стан.

Так, в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 стороною захисту надано достатньо доводів про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором у судовому засіданні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.

Враховуючи, що у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак, враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає не доведеним, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, що виключає застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та приходить до висновку про наявність підстав для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати своє житло цілодобово, та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід як домашній арешт, на переконання слідчого судді, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя вважає недоцільним.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, підозрюваний ОСОБА_7 підлягає негайній доставці до місця проживання і звільненню з-під варти.

Визначаючи коло обов`язків, які слід покласти на підозрюваного, з урахуванням умов цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає необхідним та достатнім покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду з м. Запоріжжя; повідомляти про зміну місця свого проживання слідчого, прокурора, або суд; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та підозрюваними в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, до 11.11.2018 року.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, шляхом заборони протягом двох місяців залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 14 вересня 2018 року по 11 листопада 2018 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

-не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду з м. Запоріжжя;

-повідомляти про зміну місця свого проживання слідчого, прокурора, або суд;

-утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та підозрюваними в даному кримінальному провадженні.

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі суду.

Роз`яснити ОСОБА_7 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

В разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1