Справа № 484/2301/18
Провадження: № 1-кп/484/300/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2018р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання : - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003456, по обвинуваченню

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелені Кошари Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, дітей не має, який має неповну середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ст.. 89 КК України є таким, що не має судимості,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 185 КК України

за участю учасників судового провадження

прокурора - ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

26.12.2017р. приблизно о 16:40год. ОСОБА_3 підійшов до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_7 . Знаючи, що проникнення до житла або іншого володіння особи без її згоди є незаконним, вирішив проникнути до зазначеного будинку. Достовірно знаючи, що ключ від дверей будинку знаходиться на стічній трубі біля даху, він взяв його, відчинив ним вхідні двері та умисно, усвідомлюючи конституційне право кожного громадянина на недоторканість житла, яке закріплене у ст. 30 Конституції України, не отримавши дозволу на проникнення до житла, через вхідні двері проник до будинку, чим порушив недоторканність житла потерпілої.

05.03.2018р. близько 09:00 год. ОСОБА_3 прийшов за місцем проживання свого рідного дядька ОСОБА_5 , який проживає по АДРЕСА_2 . Зайшовши на територію домоволодіння, підійшов до будинку та відкривши вхідні двері, які були зачинені на металевий цвях, зайшов до будинку. З`ясувавши, що ОСОБА_5 відсутній, вирішив вчинити крадіжку. В одній із кімнат будинку він побачив бензопилу марки «Гранит» ВРС-455/2250-2 червоного кольору, вартістю 850 грн. 00 коп., яка лежала на підлозі під ліжком. Виконуючи задумане, користуючись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоду, він взяв вищевказану бензопилу, вийшов з будинку та покинув територію домоволодіння, маючи реальну змогу розпорядитися викраденим на власний розсуд. Своїми діями обвинувачений завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 850 грн.

Обвинувачений у судовому засіданні, свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та вказав, що дійсно 26.12.2017р. він прийшов до будинку потерпілої ОСОБА_7 . Він хотів їсти, тому вирішив проникнути до будинку. Вдома нікого не було. Він знав, де знаходиться ключ від вхідних дверей, тому зі стічної труби він взяв ключі, відкрив двері та зайшов до будинку, однак в цей час до будинку зайшов син потерпілої та побачив його. Дозвіл заходити до будинку власниця будинку йому не давала. Він проживає в будинку свого дядька ОСОБА_5 . Він прийшов до будинку останнього та побачив, що дядька немає вдома. Йому були потрібні гроші, тому він вирішив викрасти бензопилу. З-під ліжка він взяв бензопилу та продав її за 100грн. У вчиненому розкаявся.
Потерпіла ОСОБА_7 надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та призначити покарання відповідно до чинного законодавства.
Потерпілий ОСОБА_5 від дачі пояснень відмовився на підставі ст.. 63 Конституції України, оскільки обвинувачений є його племінником.
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, які йому інкримінують, підтверджується іншими доказами, наданими прокурором. Так відповідно до протоколу огляду місця події від 26.12.2017р. та таблиці зображень до нього, оглянута територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що вхідні двері будинку не мають пошкоджень. Зі скла вікна вилучені сліди папілярних узорів, які відповідально до висновку експерта №37 від 16.01.2018р. не придатні для ідентифікації за ними особи (осіб).
Згідно протоколу огляду місця події та таблиці зображень до нього був оглянутий будинок АДРЕСА_2 .
25.05.2018р. ОСОБА_8 добровільно видав працівникам поліції бензопилу марки «Гранит», вказуючи, що її він придбав у ОСОБА_3 05.03.2018р., яка була оглянута, про що 29.05.2018р. складений протокол огляду.
Відповідно до протоколів проведення слідчих експериментів від 30.05.2018р. та таблиць зображень до них, обвинувачений розповів та показав як він проникнув до житлового будинку потерпілої ОСОБА_7 та вчинив крадіжку бензопили, яка належала потерпілому ОСОБА_5 .
Клопотань про виклик на судове засіданні свідків та їх допит учасники провадження не надавали.
Фактичні обставини злочину свідчать про те, що 26.12.2017р. ОСОБА_3 незаконно проник до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 та 05.03.2018 з будинку за адресою: АДРЕСА_2 , до якого він має вільний доступ, викрав бензопилу марки «Гранит» ВРС-455/2250-2, яка належала ОСОБА_5 .
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.1 ст. 162 КК України як порушення недоторканості житла та за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання»при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив злочини невеликої та середньої тяжкості, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є працездатним, але не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але є таким, що не має судимостей.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, дані про його особу, висновок досудової доповіді, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, обставини вчинення злочину, дають підстави для призначення покарання в межа санкції ч.1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі та санкції ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк із застосуванням ст. 70 КК України.
Викладене вище свідчить про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.
На думку суду таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази: бензопилу марки «Гранит» ВРС-455/2250-2, передану на зберігання до камери речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївської області, суд вражає за необхідне повернути потерпілому ОСОБА_5 , три сліди папілярних узорів та дактилоскопічну картку потерпілої ОСОБА_9 , передані на зберігання до камери речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївської області - знищити.

Також суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого судові витрати на залучення експерта в сумі 572грн.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання за:
-ч.1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
- ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавленні волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: бензопилу марки «Гранит» ВРС-455/2250-2, передану на зберігання до камери речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївської області, повернути потерпілому ОСОБА_5 , три сліди папілярних узорів та дактилоскопічну картку потерпілої ОСОБА_9 , передані на зберігання до камери речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївської області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення експертизи в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн.. 00коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Миколаївської області протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1