УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №290/1011/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
29 серпня 2018 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
обвинуваченого ОСОБА_7
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Чуднівського районного суду Житомирської області від 03 липня 2018р., якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повернуто прокурору, скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Апелянт посилається на те, що ухвала Чуднівського районного суду Житомирської області від 03 липня 2018 року винесена із грубим порушенням норм Кримінального процесуального кодексу України, є незаконною та підлягає скасуванню.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що повертаючи обвинувальний акт прокурору з підстав не зазначення у ньому анкетних даних потерпілого ОСОБА_10 , суд не врахував, що обвинувальний акт містить достовірну інформацію про єдиного у даному кримінальному провадженні потерпілого ОСОБА_11 , в той час як ОСОБА_10 не має у вказаному провадженні статусу потерпілого у зв`язку із відповідною відмовою останнього.
Вказав, що твердження суду про невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального законодавства, а саме: п.3 ч.2 ст.291 КПК України, є безпідставними.
Своє рішення суд обґрунтував тим, що в обвинувальному акті при викладі фактичних обставин та правової кваліфікації кримінального правопорушення зазначено, що обвинувачений ОСОБА_7 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди заподіяв ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження, а також заподіяв середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_10 . Однак, в порушення вимог п.3 ч.2 ст.291 КПК України, в обвинувальному акті не зазначено відомостей про ОСОБА_10 , як потерпілого, а саме прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_9 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та ухвалу суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції виходив з того, що він не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки у ньому не зазначено у якості потерпілого ОСОБА_10 .
Проте погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна за таких підстав.
Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Повернення обвинувального акта прокурору допускається при наявності в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Вимоги до обвинувального акта визначені виключно ст.291 КПК України.
Для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК, суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням ст.291 КПК України.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості ОСОБА_10 та тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_11 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.
Як вбачається зі змісту обвинувального акта, в ньому містяться виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та відповідні відомості щодо потерпілого у даному кримінальному провадженні.
Посилання суду на те, що в обвинувальному акті не містяться відомості щодо усіх потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, а саме, не зазначено у якості потерпілого ОСОБА_10 , є безпідставним.
Частиною 1 статті 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч.2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно обвинувального акту, потерпілим в даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_11 , якому внаслідок скоєння кримінального правопорушення завдано тілесні ушкодження, які відносяться до тяжкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10 потерпілим у вказаному провадженні у встановленому законом порядку не визнавався, пам`ятка про права та обов`язки потерпілого йому не вручалась. Під час досудового розслідування із відповідними заявами до СВ Романівського ВП Новоград Волинського ВП ГУНП у Житомирській області він не звертався, а тому посилання на те, що ОСОБА_10 не було зазначено в обвинувальному акті як потерпілого, є безпідставним.
Крім того, в матеріалах кримінального провадження міститься копія заяви від ОСОБА_10 , в якій зазначено, що претензій до ОСОБА_7 по факту ДТП не має. Брати участь у кримінальному провадженні в якості потерпілого категорично відмовляється(а.с.52).
Доводи апеляційної скарги прокурора матеріалами кримінального провадження не спростовуються.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Чуднівського районного суду Житомирської області від 03 липня 2018 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повернуто прокурору, скасувати.
Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ: