ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року

м. Київ
справа №227/4460/16-к

провадження № 51-3198км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001731, за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білозерського Донецької області, жителяАДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 Кримінального кодексу України (далі КК),
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК,
за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у суді апеляційної інстанції, на вирок Апеляційного суду Донецької області від 5 липня 2017 року щодо ОСОБА_6 .

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанції обставини

За вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 9 лютого 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 цього Кодексу звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки і покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК.
Апеляційний суд Донецької області вирок суду першої інстанції скасував у частині призначення покарання та ухвалив новий вирок від 5 липня 2017 року, яким призначив ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 309 КК із застосуванням ст. 69 КК у виді виправних робіт на строк на 2 роки з відрахуванням у дохід держави 15 % заробітку.

ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 3 листопада 2016 року приблизно о 18:00, перебуваючи на лузі в смт Святогорівцях Добропільського району Донецької області, виявив кущі дикорослої рослини коноплі, зірвав цілі рослини з центральними стеблами, гілками з листям та верхівковими частинами і таким чином незаконно для особистого вживання без мети збуту придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який поклав у мішок і попрямував у м. Добропілля Донецької області, незаконно зберігаючи вказану рослинну речовину з метою її подальшого використання.

Однак того ж дня приблизно о 20:25 біля ЗОШ № 6 у м. Добропіллі ОСОБА_6 був зупинений працівниками поліції, яким у подальшому в присутності двох понятих видав вищевказаний мішок із цільними рослинами коноплі, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом масою 2790,06 г у перерахунку на суху речовину (що є особливо великим розміром), який він незаконно придбав та зберігав, для особистого вживання без мети збуту.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати вирок щодо ОСОБА_6 і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість.

На обґрунтування своїх доводів скаржник посилається на те, що суд апеляційної інстанції, задовольняючи апеляційну скаргу прокурора лише частково та призначаючи ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК, не врахував належним чином:
- ступеня тяжкості вчиненого злочину та підвищеної суспільної небезпеки правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів;
- конкретних обставин вчинення ОСОБА_6 злочину, а саме того, що останній незаконно зберігав понад 3 кг особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу;
- даних про особу засудженого, який у порядку ст. 89 КК не має судимості, що характеризує його як особу, схильну до вчинення кримінальних правопорушень.
Позиції інших учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор підтримала касаційну скаргу.
Від інших учасників кримінального провадження заперечення на касаційну скаргу не надходили.
Мотиви Суду
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оскаржуються.
Відповідно до вимог ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
У ч. 1 ст. 69 КК зазначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з

урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду

основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання послався на вчинення ним злочину вперше, наявність на його утриманні малолітньої дитини, присутність стійких соціальних зв`язків, а саме те, що він одружений, має постійне місце роботи, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання; також суд урахував пом`якшуючу покарання обставину щире каяття, і призначив ОСОБА_6 мінімальне покарання, пов`язане з позбавленням волі, звільненням на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Розглядаючиапеляційну скаргу прокурора на м`якість призначеного ОСОБА_6 покарання, апеляційний суд вказав у вироку, що суд першої інстанції належним чином не врахував характеру та ступеня суспільної небезпечності вчиненого злочину, а саме того, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, що є небезпечним суспільним явищем, обставин вчинення кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, і дійшов передчасного висновку про призначення обвинуваченому міри кримінального покарання з випробуванням. На підставі вищевказаного апеляційний суд скасував вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання й ухвалив новий вирок, призначивши покарання із застосуванням положень, передбачених ст. 69 КК у виді виправних робіт на строк 2 роки з відрахуванням в дохід держави 15% заробітку.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, (котрий тривалий час працює на ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (дільниця шахтного транспорту) гірничим підземним робітником, раніше не був судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину та хвору непрацевлаштовану дружину, яка не працює, має стійкі, міцні соціальні зв`язки, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно) та наявності обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому й істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину (його щире каяття у вчиненому, його молодий вік та те, що він фактично є єдиним годувальником сім`ї), суд апеляційної інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 69 КК.
З урахуванням зазначеного доводи, наведені в касаційній скарзі прокурора, щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме положень, передбачених ст. 69 КК, є необґрунтованими.
Разом із цим, на думку Суду, апеляційний суд, постановляючи такий вирок, не повною мірою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, підвищену суспільну небезпеку правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, кількість вилученого наркотичного засобу і помилково призначив покарання у виді виправних робіт, що є явно несправедливим у зв`язку з надмірною м`якістю обраного виду покарання, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою невідповідність призначеного виду покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення через м`якість, у зв`язку з чим відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413, п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для скасування вироку апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
За таких обставин касаційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.
При новому розгляді суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК, належно оцінити всі доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, і прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 369, 419, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, п. 15 Перехідних положень КПК, пунктами 4, 6 параграфа 3 розділу 4 Закону України від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII, Суд

ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Апеляційного суду Донецької області від 5 липня 2017 року щодо ОСОБА_6 скасувати.
Призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_7 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3