Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11сс/778/904/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , на постанову слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 від 25 червня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000074 від 24 листопада 2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_12 ,

представника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області,

ВСТАНОВИЛА:

представник ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 липня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на постанову слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 від 25 червня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 24 листопада 2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Своє рішення слідчий суддя мотивував відсутністю законних підстав для задоволення вищезазначеної скарги.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 від 25 червня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000074 від 24 листопада 2012 року.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали слідчим суддею не досліджено та не надано належної оцінки наступним обставинам. Постанова слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження № 0000074 від 24 листопада 2012 року винесена внаслідок неповноти досудового розслідування, невідповідності висновків слідчого фактичним обставинам справи та матеріалам досудового розслідування, порушенням норм матеріального та процесуального закону.
Так, слідчим не враховано, що пп. 1.3. рішення Виконавчого комітету Бердянської міської ради народних депутатів від 25 березня 1993 року № 161 (т. 4 а. 141) в зв`язку з підтопленням міста було вирішено, що житлові будинки по АДРЕСА_1 ) підлягають знесенню. Рішенням Бердянської міської ради народних депутатів від 19 травня 1994 року № 19 (т. 4 а. 33) вирішено, що будинок, який знаходиться у приватній власності громадян та підлягає знесенню, може бути відчужений (проданий, подарований, обміняний) виключно з дозволу міської Ради народних депутатів. При цьому встановлено, що предметом договору відчуження не можуть бути непридатний до проживання житловий будинок (частина будинку).
На теперішній час зазначені вище рішення не скасовані та є чинними.
Крім того, окремо повинно було досліджено питання чи було можливим відчуження без відповідного дозволу виконавчого комітету Бердянської міської ради будинку по АДРЕСА_2 , який внесено до переліку будинків, які підлягають знесенню. Також постало питання, чи необхідно було внесення зазначеного будинку до Єдиного реєстру заборон відчуження.
На вказані питання надано відповідь листом Бердянського міського голови від 15 листопада 2016 року № 4190/01-П-3655, у якому зазначено, що будинок по АДРЕСА_2 не міг бути відчужений без відповідного дозволу виконкому, оскільки його внесено до переліку будинків, які підлягають знесенню.
Крім того, у вказаному листі зазначено, що Єдиний реєстр заборон відчуження нерухомого майна утворено на підставі наказу Міністерства юстиції України від 09 червня 1999 року № 31/5, а тому відомості про заборону відчуження будинку по АДРЕСА_2 , станом на 05 березня 1997 року (момент відчуження його частки, яка належала ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ), вноситися до вказаного реєстру не могли. Отже нотаріус під час оформлення такого правочину повинен був перевірити наявність дозволу Виконавчого комітету Бердянської міської ради на відчуження цього будинку (його частини).
Також відповідно до листа Виконавчого комітету Бердянської міської ради від 22 травня 2018 року № 1206/01-П-1060 повідомлено, що відчуження (продаж, дарування, міна тощо) житлових будинків, визначених у рішенні виконавчого комітету Бердянської міської ради від 25 березня 1993 року №161 (в тому числі будинок АДРЕСА_2 ), в тому числі за умови наявності довідки-характеристики КПТІ про можливість відчуження, за відсутності дозволу виконавчого комітету Бердянської міської ради, є таким, що суперечить рішенню Бердянської міської ради народних депутатів Запорізької області від 12 травня 1994 року №19.
Одночасно повідомлено, що відповідно до листа Державного архіву Запорізької області від 30 березня 2017 року № 01-32/0627 в документах виконкому Бердянської міської ради Запорізької області з липня 1995 по березень 1997 рішення про надання дозволу на відчуження 1/5 частини будинку по АДРЕСА_2 відсутнє.
Таким чином, апелянт вважає, що 1/5 частина будинку по АДРЕСА_2 , яка належала на праві власності ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , не могла бути відчужена (продана, подарована, обміняна) без дозволу Бердянської міської ради народних депутатів.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що такий дозвіл Бердянською міською радою не надавався.
В той же час, в матеріалах кримінального провадження міститься лист заступника голови Виконавчого комітету Бердянської міської ради ОСОБА_13 від 23 травня 1996 року № 418 на адресу Бердянської міської нотаріальної контори та Підприємства з технічної інвентаризації (т. 4 а. б/н). У вказаному листі зазначено, що рішенням комісії з інвентаризації житлового фонду від 20 липня 1995 року № 329 дозволено ОСОБА_8 і ОСОБА_9 здійснити оформлення документів на відчуження 1/2 (а не 1/5) частини житлового будинку по АДРЕСА_2 .
Водночас, у листі Виконавчого комітету Бердянської міської ради від 27 жовтня 2016 року № 4007/01-Ко-3384 зазначено, що рішенням Виконавчого комітету Бердянської міської ради від 20 липня 1995 року № 329 (т. 4 а. 42) затверджено новий склад комісії з інвентаризації житлового фонду. Вказаним рішенням встановлено повноваження заступника голови виконкому направляти листи до нотаріальної контори та КПТІ про оформлення документів на відчуження будинків, які підлягають знесенню. Одночасно з тексту рішення Виконавчого комітету Бердянської міської ради від 20 липня 1995 року № 329 вбачається, що рішення про надання дозволу ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на відчуження частини будинку по АДРЕСА_2 взагалі не приймалось.
З урахуванням викладеного вище, висновок слідчого в оскаржуваній постанові про відсутність складу кримінального правопорушення при направленні листа від 23 травня 1996 року № 418, на думку апелянта, суперечить матеріалам кримінального провадження та фактичним обставинам справи.
Також апелянт зазначає, що в оскаржуваній постанові слідчим зроблено помилковий висновок про відсутність підроблення Висновку Проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро від 14 листопада 1996 року про технічну можливість оформлення документів на будівництво веранди та санвузлу по АДРЕСА_2 (т. 4 а. 76). Так, досудовим розслідуванням не встановлено на підставі чиєї заяви видано цей висновок - така заява в матеріалах кримінального провадження відсутня. Крім того, з тексту вказаного висновку вбачається, що рукописний текст резолютивної частини висновку має закреслення та дописку іншим почерком. Вказаний факт слідчим взагалі не перевірено та належним чином не оцінено.
Також при винесенні оскаржуваної постанови не надано належної оцінки листу Управління архітектури та містобудування від 10 вересня 1996 року № 339 на ім`я ОСОБА_8 (т. 7 а. 116) про неможливість оформлення самовільно збудованих будівель в зв`язку з перебуванням будинку в зоні зносу на підставі рішення виконкому № 161 від 25 березня 1993 року, рішення сесії міськради № 19 від 12 травня 1994 року.
З урахуванням наведеного вище, п. 3.6. рішення виконкому Бердянської міської ради від 06 грудня 1996 року № 558 (т. 4 а. 119), яким дозволено управлінню містобудування та підприємству з технічної інвентаризації оформити документи на побудовані споруди громадянину ОСОБА_9 , що мешкає по АДРЕСА_2 , був прийнятий за відсутності заяви ОСОБА_9 та на підставі висновку, який має ознаки підроблення.
Отже, як вважає апелянт, висновок слідчого в оскаржуваній постанові про законність вказаного рішення є помилковим, а висновок слідчого про відсутність складу злочинів в діях певних осіб є наслідком неповноти досудового розслідування та суперечить матеріалам кримінального провадження і фактичним обставинам справи.
Заслухавши доповідь судді; ОСОБА_14 та її представника адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги; прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги та просила оскаржувану ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, старшим слідчим Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_15 внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, на підставі відповідних заяв ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , самостійного виявлення слідчим кримінального правопорушення, матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, та розпочато досудове розслідування.

В ході досудового розслідування: долучено до матеріалів провадження копію актового запису про смерть ОСОБА_16 №952 від 03 липня 2009 року; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 , допитано останню; долучено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 ; відібрано заяву про допуск до участі у провадженні в якості потерпілої ОСОБА_8 з наступним її допитом у якості потерпілої; допитано ОСОБА_7 в якості свідка, та долучено його заяву про допуск до участі у провадженні в якості потерпілого, а також аналогічну заяву від ОСОБА_10 ; допитано ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 в якості свідків; долучено копію актового запису про смерть ОСОБА_26 №1494 від 04 листопада 2013 року; відповідь на запит генерального директора ПАТ «Азовський машинобудівний завод» ОСОБА_27 .

Крім того, до матеріалів провадження долучено: відмовний матеріал за заявами ОСОБА_7 від 19 жовтня 2012 року, 08 жовтня 2012 року, 01 листопада 2011 року, 17 лютого 2012 року; відмовний матеріал за фактом підробки підпису громадянином ОСОБА_17 ; відмовний матеріал відносно ОСОБА_17 від 03 квітня 2012 року, відмовний матеріал за фактом підробки підпису в свідоцтві на право власності на домоволодіння по АДРЕСА_3 від 30 серпня 2012 року; відмовний матеріал за заявою ОСОБА_7 від 22 листопада 2011 року; відмовний матеріал за заявою ОСОБА_7 від 14 вересня 2011 року; відмовний матеріал за заявою ОСОБА_7 від 07 квітня 2010 року; відмовний матеріал за заявою ОСОБА_7 від 23 листопада 2010 року; відмовний матеріал за заявою ОСОБА_7 від 05 жовтня 2011 року; відмовний матеріал за фактом підробки підпису в замовленні на обстеження будинку за адресою: АДРЕСА_4 від 19 листопада 2012 року, тощо.

Зазначені матеріали містять в т.ч.: копію ухвали Верховного Суду України від 26 жовтня 2011 року; копію рішення Бердянської міської ради народних депутатів Запорізької області від 12 травня 1994 року; копію рішення Бердянської міської Ради народних депутатів Запорізької області від 25 березня 1993 року, від 06 грудня 1996 року; копію висновку за матеріалами службового розслідування відомостей, викладених у зверненні громадянина ОСОБА_7 ; копію рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 травня 2010 року; копію рішення Апеляційного суду Запорізької області від 30 серпня 2010 року; копію технічного паспорту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ; копію витягу з протоколу засідання опікунської ради від 21 квітня 1999 року; копію реєстраційної картки про право власності на житло; копію свідоцтва про право власності на житло; висновок спеціаліста № 292 від 26 вересня 2012 року.

Крім того, до матеріалів провадження долучено: відзив міського голови м. Бердянська; копію листа виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 14 квітня 2014 року на ім`я ОСОБА_8 про розгляд звернення від 07 квітня 2014 року; копію рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради народних депутатів Запорізької області від 20 липня 1995 року; копію листа виконавчого комітету Бердянської міської ради народних депутатів Запорізької області від 23 травня 1996 року; копію заказу № 599 до Бердянського підприємства інвентаризації від 24 травня 1996 року;

копію заказу № 1196 до Бердянського підприємства інвентаризації від 21 серпня 1996 року; копію довіреності від 17 вересня 1996 року на ім`я ОСОБА_17 ; копію висновку про технічну можливість оформлення документів на будівництво веранди та санвузла від 14 листопада 1996 року; копію заказу № 1836 до Бердянського підприємства інвентаризації від 10 грудня 1996 року; копію довідки-характеристики на ОСОБА_17 від 09 січня 1997 року; копію договору дарування; лист Головного управління юстиції у Запорізькій області від 04 липня 2014 року; відповіді на запити архівного відділу виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 18 квітня 2014 року, від 27 червня 2014 року, від 14 липня 2014 року, тощо.

За результатом проведення досудового розслідування, 14 жовтня 2014 року винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_17 , ОСОБА_28 складу злочину, передбаченого ст. 358 КК України, нотаріуса ОСОБА_29 та ОСОБА_16 , працівників СГІРФО Бердянського МВ ГУМВС, КПТІ ОСОБА_30 , ОСОБА_23 та ОСОБА_22 та Виконавчого Комітету Бердянської міської ради ОСОБА_25 та ОСОБА_26 складу злочину, передбаченого ст.ст. 358, 364, 365, 366 та 367 КК України.

Постановою старшого прокурора Бердянської міжрайонної прокуратури від 11 листопада 2014 року скасовано вищезазначену постанову та матеріали кримінального провадження № 0000074 направлено начальнику СВ Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області для проведення досудового розслідування.

Під час досудового розслідування до матеріалів провадження долучено: відповідь від 07 квітня 2015 року виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області; відповідь від 14 жовтня 2014 року директора КП ТІ БМР ОСОБА_31 ; відповідь від 30 жовтня 2014 року виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області; лист про надання інформації від 27 жовтня 2014 року з управління житлово-комунального господарства; відповідь від 16 червня 2015 року Бердянського міського голови; відповідь від 16 вересня 2015 року Бердянського міського голови; допитано в якості свідка ОСОБА_17 ; проведено одночасний допит потерпілого ОСОБА_7 та ОСОБА_17 ; допитано в якості свідків: ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 ; долучено висновок експерта від 03 червня 2015 року №168; відповідь в.о. завідувача Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області від 25 квітня 2016 року, тощо.

За результатом проведення досудового розслідування 19 серпня 2016 року винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_17 , ОСОБА_28 та ОСОБА_37 складу злочину, передбаченого ст. 358 КК України, нотаріуса ОСОБА_29 та ОСОБА_16 , начальника СГІРФО Бердянського МВ ГУМВС ОСОБА_38 , працівників КПТІ ОСОБА_30 , ОСОБА_23 та ОСОБА_22 та працівників виконавчого комітету Бердянської міської ради ОСОБА_25 та ОСОБА_26 складу злочину, передбаченого ст.ст. 358, 364, 365, 366 та 367 КК України.

На вказану постанову представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав скаргу до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області. 10 лютого 2017 року ухвалою зазначеного суду у задоволенні вказаної скарги відмовлено.

23 березня 2017 року постановою першого заступника прокурора області постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000074 скасовано та кримінальне провадження направлено до Бердянської місцевої прокуратури для організації подальшого розслідування.

В ході проведення досудового розслідування долучено лист від 05 серпня 2018 року про розгляд звернень від 22 липня 2016 року та від 01 серпня 2016 року Бердянського міського голови; лист від 27 жовтня 2016 року про розгляд звернення від 07 жовтня 2016 року Бердянського міського голови; лист від 15 листопада 2016 року про розгляд звернення від 07 листопада 2016 року Бердянського міського голови; допитано в якості свідка ОСОБА_25 , проведено огляд документів, допитано ОСОБА_10 в якості потерпілої, допитано в якості свідка ОСОБА_39 , тощо.

Постановою від 19 вересня 2017 року закрито кримінальне провадження

у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_17 , ОСОБА_28 та ОСОБА_37 складу злочину, передбаченого ст. 358 КК України, нотаріуса ОСОБА_29 та ОСОБА_16 , начальника СГІРФО Бердянського МВ ГУМВС ОСОБА_38 , посадових осіб виконавчого комітету Бердянської міської ради ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , співробітників КПТІ ОСОБА_40 , ОСОБА_23 , ОСОБА_39 , ОСОБА_22 , ОСОБА_41 складу злочину, передбаченого ст.ст. 358, 364, 365, 366 та 367 КК України.

18 січня 2018 року постановою першого заступника прокурора області вищезазначену постанову скасовано та кримінальне провадження направлено для організації подальшого розслідування.

В ході досудового розслідування долучено копію листа від 18 грудня 2017 року Бердянського міського голови про розгляд звернення від 04 грудня 2017 року; допитано в якості свідків: ОСОБА_42 , ОСОБА_43 ; долучено відповіді начальника сектору інформаційної підтримки Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_44 ; копію рішення виконкому Бердянської міської ради Запорізької області від 06 грудня 1996 року; проведено одночасний допит свідка ОСОБА_23 та потерпілої ОСОБА_10 , тощо.

25 червня 2018 року постановою слідчого закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_17 , ОСОБА_28 та ОСОБА_37 складу злочину, передбаченого ст. 358 КК України, нотаріуса ОСОБА_29 та ОСОБА_16 , начальника СГІРФО Бердянського МВ ГУМВС ОСОБА_38 , посадових осіб виконавчого комітету Бердянської міської ради ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , співробітників КПТІ ОСОБА_40 , ОСОБА_23 , ОСОБА_39 , ОСОБА_22 , ОСОБА_41 складу злочину, передбаченого ст.ст. 358, 364, 365, 366 та 367 КК України.

Вказану постанову оскаржено до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області представником потерпілих адвокатом ОСОБА_6 та у задоволенні скарги останнього ухвалою слідчого судді від 27 липня 2018 року відмовлено.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вказаного судового рішення, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до положень п.8 ч.2 ст. 40, п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, слідчий повноважний приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст. 284 КПК України, а саме: коли встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

При здійсненні досудового розслідування слідчий є самостійним у своїй діяльності, втручання в яку, крім керівника органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду є незаконним і тягне за собою кримінальну відповідальність. Елементами процесуальної самостійності слідчого є його право починати досудове розслідування, приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні, оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням.

Повноваження слідчого приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, здійснюється у формі винесення постанови. Зокрема, у випадках, які виключають подальше розслідування кримінального провадження, слідчий може прийняти рішення про закриття кримінального провадження. Перелік таких обставин наведений у ч.1 ст. 284 КПК України.

Матеріали провадження свідчать про те, що слідчий всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, надав оцінку доказам,зібраним у провадженні, у їх сукупності, виконав вказівки прокурора щодо необхідності проведення відповідних процесуальних дій, та, не здобувши достатніх доказів для висновку про наявність в діях ОСОБА_17 , ОСОБА_28 та ОСОБА_37 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України, нотаріуса ОСОБА_29 та ОСОБА_16 , начальника СГІРФО Бердянського МВ ГУМВС ОСОБА_38 , посадових осіб виконавчого комітету Бердянської міської ради ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , співробітників КПТІ ОСОБА_40 , ОСОБА_23 , ОСОБА_39 , ОСОБА_22 , ОСОБА_41 складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358, 364, 365, 366 та 367 КК України, виніс постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи скарги адвоката ОСОБА_6 , дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування вищевказаної постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Доводи апелянта щодо не дослідження та не надання слідчим суддею належної оцінки тому, що постанова слідчого від 24 листопада 2012 року про закриття кримінального провадження, винесена внаслідок неповноти досудового розслідування, невідповідності висновків слідчого фактичним обставинам провадження, та матеріалам досудового розслідування, є безпідставними, оскільки слідчим суддею перевірялась законність та обґрунтованість іншої постанови слідчого.

Доводи апелянта щодо наявності рішення, яким встановлено, що предметом договору відчуження не можуть бути непридатний до проживання житловий будинок (частина будинку) та щодо відсутності дозволу виконавчого комітету Бердянської міської ради на відчуження будинку по АДРЕСА_2 спростовуються відомостями, які містяться у відповіді від 23 травня 1996 року виконавчого комітету Бердянської міської ради, згідно з якою, рішенням комісії з інвентаризації житлового фонду від 20 липня 1995 року №329 дозволено гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_9 провести оформлення документів на відчуження частини вищезазначеного житлового будинку, а також показанням ОСОБА_25 , який особисто підписував такий дозвіл.

Що стосується доводів апелянта стосовно обов`язковості перевірки нотаріусом під час оформлення відчуження будинку (його частини) наявності відповідного дозволу Виконавчого комітету Бердянської міської ради, колегія суддів встановила наступне.

Так, згідно листа вих.№ 1394/0116 від 25 квітня 2016 року, відповідно до даних Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, інформація щодо наявності заборони (арешту) на 1/5 частини будинку АДРЕСА_2 - відсутня.

Згідно з відповіддю від 26 липня 2017 року № 7458-05-17/05-31 головного територіального управління юстиції у Запорізькій області встановлено, що нотаріусом ОСОБА_45 на примірнику договору, який зберігався у справах нотаріальної контори, здійснено відмітку про перевірку відсутності заборони відчуження та арешту відчужуваної частини житлового будинку, яка викладена після посвідувального надпису.

Тобто, будь-яких незаконних дій та порушень зі сторони нотаріуса не вбачається.

Згідно з матеріалами провадження, зокрема, показаннями ОСОБА_25 , лист від 23 травня 1996 року № 418, у якому йдеться про те, що рішенням комісії по інвентаризації жилого фонду від 20 липня 1995 року № 329 надано дозвіл на відчуження частини будинку АДРЕСА_2 , про який зазначає апелянт в своїй апеляційній скарзі, ймовірніше був підготовлений за відповідним запитом. Перед підписанням таких листів останній перевіряє правильність його написання та додані до нього документи, проте які саме документи було додано саме до цього листа не пам`ятає. Проте, зазначає, що якщо у даному листі вказано, що до нього було додано рішення про надання дозволу на відчуження частини вищезазначеного будинку, то це відповідає дійсності. Вказані показання ОСОБА_25 матеріалами провадження не спростовуються, підстав критично ставитись до них не вбачається.

Крім того, свідок ОСОБА_24 дала показання про те, що станом на теперішній час в управлінні житлово-комунального господарства відсутні рішення виконкому та акти обстеження домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 за 1995-1997 роки, що могло статися внаслідок тривалого спливу часу та реорганізацію управління.

Що стосується заяви від 10 жовтня 1996 року, про яку апелянт зазначає в апеляційній скарзі, колегія суддів встановила наступне.

Так, в матеріалах провадження, міститься заява з проханням дозволити оформити нежитлову прибудову до будинку. Вказана заява, як було встановлено, зокрема, на підставі результатів проведеної почеркознавчої експертизи, та пояснень ОСОБА_17 , написана останнім, який вважав, що діяв в межах наданих йому повноважень, на підставі довіреності від імені ОСОБА_9 .

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 травня 2010 року зазначена довіреність, в тому числі і на відчуження 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , визнана дійсною.

Крім того, рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 30 серпня 2010 року договір дарування 1/5 частини зазначеного житлового будинку, визнаний дійсним, рішення з приводу довіреності залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 26 жовтня 2011 року вищезазначене рішення апеляційної інстанції залишено без змін.

Органом досудового розслідування не здобуто достатніх доказів того, що вищезазначена заява підроблена.

Доводи апелянта щодо помилкового висновку слідчого про відсутність підроблення висновку проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро від 14 листопада 1996 року про технічну можливість оформлення документів на будівництво веранди та санвузлу по АДРЕСА_2 , є безпідставними, оскільки даний висновок був виданий на підставі відповідної заяви ОСОБА_9 , яка міститься в матеріалах провадження, в якому відсутні відомості про те, що будь-якою особою порушувалось питання щодо справжності такого висновку та необхідності проведення відповідної експертизи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що слідчий провів всі необхідні слідчі дії, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та прийшов до правильного висновку про відсутність в діях, зазначених в постанові осіб складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358 КК України та ст.ст. 358, 364, 365, 366 та 367 КК України.

Доводи апелянта зазначених висновків слідчого судді не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 липня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на постанову слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 від 25 червня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 24 листопада 2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3