Номер провадження: 11-сс/785/890/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Судді доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2018 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000101 від 12.03.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України , -
встановила:
Зазначеною ухвалою слідчого судді клопотання слідчого СВ Київського ВП в місті Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000101 від 12.03.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України задоволено.
Накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , у тому числі:
- квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 33,9 кв.м., реєстраційний номер майна:18625500 (із забороною права розпорядження);
- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 50,8 кв.м., реєстраційний номер майна: 16818114 (із забороною права розпорядження);
- транспортний засіб «Mazda CX-5», 2014 року випуску, д/н НОМЕР_2 (із забороною права розпорядження та користування).
Не погодившись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2018 року про арешт майна скасувати. Адвокат посилається на те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання безпідставно та незаконно не врахував, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться в приватній спільній частковій власності зокрема 1/5 частина належить ОСОБА_9 , 1/5 частина належить ОСОБА_10 , 1/5 частина належить ОСОБА_8 і тільки 2/5 частини вищевказаної квартири належали ОСОБА_12 та з 20 квітня 2018 року ця частка квартири належить, відповідно до договору дарування, ОСОБА_8 яка являється добросовісним набувачем. Таким чином відсутні правові підстави для арешту даної квартири.

ОСОБА_8 20 квітня 2018 року стала власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до договору дарування і стала добросовісним набувачем і тому дана квартира також не може знаходитися під арештом.

20 квітня 2018 року ОСОБА_10 став власником транспортного засобу (автомобіля) «Mazda CX-5» 2014 року випуску, д/н НОМЕР_2 відповідно до договору купівлі продажу, таким чином став добросовісним набувачем і тому вищевказаний транспортний засіб не може знаходитись під арештом.
Заслухавши доповідача адвоката ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Частиною 6 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Частиною 10 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні слідчого відділу Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000101 від 12.03.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України.
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.04.2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 358 (в редакції 2001 року) КК України.
Санкція ч. 5 ст. 191 КК України, передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна.
Тому слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна в даному кримінальному провадженні.
При розгляді клопотання слідчий суддя вірно наклав арешт на майно, що належить ОСОБА_12 .
Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого про накладення арешту на майно, за період з грудня 2010 року по кінець 2015 року організована група незаконно заволоділа грошовими коштами у розмірі 213 млн. грн. та здійснила замах на заволодіння грошовими коштами у розмірі 320,9 млн. грн.
З урахуванням викладеного, беручи до уваги суму збитків, завданих державі внаслідок можливого вчинення кримінальних правопорушень, про які йдеться в клопотанні, слідчий суддя вірно дійшов до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого.
Що стосується накладення заборони на розпорядження та користування зазначеним у клопотанні майном, то з урахуванням необхідності запобігання можливому зникненню, перетворенню або передачі зазначеного у клопотанні майна, слідчий суддя вірно наклав арешт майна саме в такій формі.
Таким чином, слідчий суддя прийняв законне та справедливе рішення, у зв`язку з чимапеляційний суд вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не підлягає задоволенню.

Більш того, на момент розгляду клопотання слідчого, а саме 17.04.2018 року, власником зазначеного майна був підозрюваний ОСОБА_12 , а відчуження відбулося лише 20 квітня 2018 року, тобто під час дії арешту.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 7, 9,167,170-173, 404, 405,407, 419, 422, КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргуадвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2018 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000101 від 12.03.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України - залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4