Справа № 504/2052/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2018 року смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Доброслав Одеської області клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, освіта середня, неодруженого, працюючого барменом в кафе «Браво», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,
ВСТАНОВИВ:

13.06.2018р. слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з клопотанням про дозвіл на затримання ОСОБА_5 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ухвалою слідчого судді від 13.06.2018р. вказане клопотання задоволено, надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу до слідчого судді для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 01.08.2018р. на підставі зазначеної ухвали слідчого судді ОСОБА_5 був затриманий співробітниками Лиманського ВП ГУНП в Одеській області та 02.08.2018р. доставлений до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , просили суд його задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання та просив обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник адвокат ОСОБА_6 також заперечувала щодо обрання відносно ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, оскільки останній проживає разом із батьками за адресою: АДРЕСА_2 , отже має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце роботи, раніше не судимий, наміру переховуватися від органів досудового розслідування/суду не мав/не має, а до слідчого не з`являвся оскільки його належним чином не повідомляли.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001108 від 19.06.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
З клопотання вбачається, що 18.06.2017р. приблизно о 16:15 год., перебуваючи в подвір`ї багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_7 та порушення громадського порядку, у зв`язку з тим, що автомобіль «Mercedes Benz Sprinter 315-сdi» білого кольору, який знаходився у користуванні ОСОБА_7 , перешкоджав вільному проїзду автомобілів.
З метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, з хуліганських мотивів та явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський спокій та порядок, з метою самоутвердження, шляхом приниження честі та гідності потерпілого на очах у оточуючих, безпричинно почав кричати та умисно наніс ОСОБА_7 сім ударів руками в область голови, чим спричинив легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, які виразились у черепномозковій травмі, у формі струсу головного мозку, з переломом кісток носу, саднами на червоній каймі верхньої губи, на слизовій оболонці верхньої губи, на слизовій оболонці нижньої губи, з синцями на спинці носу, в правій скроневій області, в лівій лобно-скроневій області.
Після залишення ОСОБА_7 місця події, ОСОБА_5 , у продовження своїх злочинних дій, взяв із свого автомобіля «BMW-330», пристосований для спричинення тілесних ушкоджень предмет у формі дерев`яної палиці з металевим наконечником, та почав очікувати на прибуття ОСОБА_7 .
Надалі, після нанесення ударів ОСОБА_7 в різні частини тіла ОСОБА_5 , не зупинився та не зважаючи на осуд громади, навпаки продовжив реалізувати свій злочинний умисел, направлений на приниження честі та гідності ОСОБА_7 , шляхом вчинення відкритого грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Надалі, ОСОБА_5 , у продовженні своїх хуліганських дій, порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, відкрито використовуючи при цьому дерев`яну палицю з металевим наконечником, спричинив механічні пошкодження автомобілю «Mercedes Benz Sprinter 315-сdi», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_7 , власником якого є матір останнього ОСОБА_8 , чим спричинив майнову шкоду у розмірі 37 701, 92 грн. (тридцять сім тисяч сімсот одна гривня та 92 копійки).
Після чого, ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний мотив, спрямований на грубе порушення громадського порядку, кинув пристосовану, під час хуліганських дій, для нанесення тілесних ушкоджень сапу на дитячий майданчик, чим порушив громадський спокій громадян, які перебували там в цей час.
Правовою кваліфікацією вказаного кримінального правопорушення є ч.4 ст.296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, що відповідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.
В обґрунтування обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчинені вказаного кримінального правопорушення прокурор в судовому засіданні зазначив, що це є:

-протокол огляду місця події від 18.06.2017р., яким зафіксована обстановка на місці вчиненого кримінального правопорушення та механічні пошкодження на автомобілі «Mercedes Benz Sprinter 315-сdi» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
-висновок експерта №131 від 11.08.2017р., яким встановлено, що у ОСОБА_7 , були виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма в формі струсу головного мозку, з переломом кісток носу, з саднами на червоній каймі верхньої губи, на слизовій оболонці верхньої губи, на слизовій оболонці нижньої губи та з синцями на спинці носу, в правій скроневій області, в лівій лобно-скроневій області. Вказані ушкодження могли виникнути 18.06.2017р. від дії тупих предметів, конструктивні особливості яких не відобразились. Спричинені ОСОБА_7 , ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми згідно п.2.3.3. та п.4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відносяться до Легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
-висновок експерта № 17-2985 від 29.09.2017р., яким встановлено, що на автомобілі «Mercedes Benz Sprinter 315-сdi» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 містяться механічні пошкодження на матеріальну шкоду в розмірі 37701,92 гривні (тридцять сім тисяч сімсот одна гривня та дев`яносто дві копійки);
-протокол огляду DWD-R диску від 21.04.2018р., яким встановлено, що чоловік, який має зовнішню схожість на ОСОБА_5 наносить тілесні ушкодження ОСОБА_7 та за допомогою предмета, який схожий на палицю, здійснює механічні пошкодження автомобілю «Mercedes Benz Sprinter 315-сdi»;
-протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 23.08.2017р., яким надано покази про факт вчинення ОСОБА_5 грубого порушення громадського порядку;
-протокол допиту в якості свідка ОСОБА_5 від 18.03.2018р., яким надано покази про підтвердження вчинення ним грубого порушення громадського порядку;
-протокол допитів свідків ОСОБА_9 від 17.03.2018р., ОСОБА_10 від 25.02.2018р., якими надано покази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_5 грубого порушення громадського порядку.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 прокурор та слідчий в судовому засіданні обґрунтовували наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, наявністю обґрунтованих ризиків, та тим, що останній переховувася від органів досудового розслідування, на виклики слідчого не являвся, був затриманий на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання, що свідчить про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Приймаючи рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий суддя, бере до уваги докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, однак в той же час слідчим суддею приймається до уваги і той факт, що ОСОБА_5 є раніше не судимим, має на утриманні батьків, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце роботи, докази про те, що заявлені в клопотанні ризики виправдовують тримання особи під вартою, що є винятковим запобіжним заходом, є недостатніми, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання захисника ОСОБА_6 та ОСОБА_5 і обрати останньому запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме у вигляді домашнього арешту.

Для дієвості кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на думку слідчого судді, буде достатнім та необхідним для ОСОБА_5 і таким, що зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, оскільки підстав для застосування більш суворого запобіжного заходу на даний час не встановлено.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби . Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 176-178, 181,183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, згідно ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- в період часу з 21:00 годин до 06:00 годин наступного дня не залишати місце проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування із потерпілими/свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Обов`язки, визначені ухвалою суду, покладаються на підозрюваного, згідно ч. 6 ст.194 КПК України, на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Підозрюваного ОСОБА_5 , якого було затримано в порядку ст.191 КПК України, негайно звільнити з-під варти.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Лиманського ВП ГУНП в Одеській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 .

Згідно ч.4 ст.181 КПК України, орган Національної поліції зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 2 (два) місяці і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 02.08.2018 року по 02.10.2018 року.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1