Єдиний унікальний номер 225/2774/18
Номер провадження 11-кп/775/780/2018

УХВАЛА

Іменем України

15 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області клопотання засудженого ОСОБА_6 про вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за його апеляційною скаргою на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 14 червня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 14 червня 2018 року в задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, до арешту не працював, до засудження не працював, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1)26.12.2013 року Краматорським міським судом Донецької області за ч.1 ст. 185 КК України до 150 годин громадських робіт, 2) 13.02.2015 року Краматорським міським судом Донецької області за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.70, ч.1 ст.70, 71, 72 КК України до 5 років позбавлення волі, засуджений: 29.04.2015 року Краматорським міським судом Донецької області за ч.2 ст. 389 КК України до 1 місяця арешту; ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 09.12.2015 року застосовано ст.71 КК України, до покарання призначеного вироком Краматорського міського суду від 29.04.2015 року, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Краматорського міського суду від 13.02.2015 року, визначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 років 20 днів; ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 04.02.2016 року зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11.10.2014 року по 16.07.2015 року, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

про вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовлено.

Засуджений ОСОБА_6 повідомлений належним чином про день та час розгляду кримінального провадження, не надав заяви про участь при апеляційному розгляді.

В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 14 червня 2018 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього положення ст. 81 КК України. Зазначає, що з першого дня перебування в виправної колонії він був офіційно працевлаштований, не мав правопорушень, неодноразово був заохочений адміністрацією виправної колонії за зразкову поведінку і сумлінне ставлення до праці. Зазначає, що відбув вже 2/3 покарання та відсутні будь-які порушення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарги засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 81 КК України, вбачається не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, вбачається, що не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Суд обґрунтовано зазначив та послався на п. п. 6.6 "Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів", затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.06.2012 № 847/5 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 червня 2012 р. за № 957/21269) - Повторно питання про можливість подання до суду матеріалів щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 Кримінального кодексу України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 Кримінального кодексу України) або до ДПтС щодо переведення на підставах, встановлених частиною першою статті 101 та абзацом третім частини другої статті 151-1 Кримінально-виконавчого кодексу України, осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років або засуджених до довічного позбавлення волі, може бути розглянуто на засіданні комісії тільки після досягнення засудженим необхідного ступеня виправлення, що відображається в характеристиці на засудженого, не раніше ніж через один рік з дня винесення рішення про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше ніж через шість місяців (стаття 154 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_6 відбув 2/3 призначеного строку покарання, згідно останньої характеристики 06.06.2018 року ОСОБА_6 характеризується позитивно, має загалом чотири заохочення - одне у 2016 і три у 2017 роках. Станом на червень 2018 року раніше накладені стягнення на засудженого є погашеними.

Також судом першої інстанції було встановлено, що з боку адміністрації установи обов`язків, не встановлено поршень, визначених ч. 3 ст. 154 КВК України - не було допущено бездіяльності чи несвоєчасності звернення до суду із відповідним поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого, тому Державною установою "Торецька виправна колонія №2" не було порушено права засудженого на вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а відтак засуджений передчасно і безпідставно звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення, не будучи належним суб`єктом такого звернення.

Водночас сформована Верховний Судом України та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ судова практика передбачає, що висновки про становлення особи на шлях виправлення слід робити не лише за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, або умовно-дострокове звільнення, а за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Відбуваючи з 11.10.2014 року п`ятирічний строк позбавлення волі, засуджений ОСОБА_6 у 2015-2016 роках характеризувався посередньо, відмовлявся працювати мав численні стягнення і не мав заохочень. Лише в 2017 році засуджений почав працювати, отримав загалом чотири заохочення, 14 стягнень наразі є погашеними.

Колегія суддів вважає, що подібна поведінка засудженого викликана тим, що на момент зміни свого ставлення до праці, він вже фактично відбув більше 2/3 строку свого покарання, і адміністрацією вивчалось питання можливості умовно-дострокового звільнення щодо нього. Саме відмова комісії була тією віхою, після якої змінилась поведінка засудженого.

Однак це не спростовує того факту, що більшу частину свого п`ятирічного строку засуджений не працював і мав чисельні стягнення, не демонстрував своєю поведінкою і відношенням до праці своє виправлення.

За таких обставин, колегія суддів не може зробити висновок про становлення засудженого на шлях виправлення протягом усього часу відбування покарання, оскільки очевидно, що ОСОБА_6 змінив свою поведінку лише у період на кінець строку, коли можливе застосування умовно-дострокового звільнення.

Отже, доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 не є слушними.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді вказаного клопотання, обґрунтовано прийняті до уваги всі зазначені обставини. Всі обставини, зазначені в апеляційній скарзі, повно та обґрунтовано викладені у ухвалі судом першої інстанції та враховані при розгляді даного подання.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 14 червня 2018 року відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Судді