УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2018 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя провадження за клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна.
Мотивуючи свої доводи, викладені в скарзі, заявник вказує на те, що 09.11.2017 року було проведено обшук його автомобілю без відповідного судового рішення під час якого в автомобілі яким він керував було вилучено належне йому майно, зокрема грошові кошти, на загальну суму 1 500 000 гривень; мобільний телефон білого кольору Samsung DUOS; мобільний телефон HUAWEI в сірому корпусі, imei НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , на яке в подальшому ухвалою слідчого судді накладено арешт. При цьому, оскаржуваною ухвалою його позбавлено права власності на вказане майно.
Зазначає про те, що постановляючи ухвалу слідчий суддя не викликав його в судове засідання та не звернув увагу на те, що у кримінальному провадженні відсутня особа, яка має процесуальний статус підозрюваного або обвинуваченого, а також на відсутність цивільного позову. Також заявник наголошує на тому, що на даний час не має підстав вважати, що арештоване майно отримано ОСОБА_3 внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є предметом злочинів, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 205-1 КК України.
Звертає увагу на те, що він не являється особою, відносно якої здійснюється досудове розслідування. Крім того, відсутні дані про повідомлення будь-якій особі про підозру у цьому кримінальному провадженні.
Отже, на думку заявника позбавлення його права власності на арештоване майно порушує його права.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 підтримали клопотання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо скасування арешту та вказав, що підстави, які слугували для накладення арешту на майно на даний час продовжують існувати, а відтак і актуальність арешту майна залишається в силі.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника та його представника в обґрунтування клопотання, прокурора, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали, приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, відносно ПП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ), який здійснюючи оптову торгівлю продуктами харчування за готівкові кошти без оформлення відповідних документів, проводив безтоварні операції з немовби реалізації ТМЦ підприємствам, які мають ознаки «фіктивності», а саме ТОВ «Інноваційна компанія» «Плазма-плюс» (код за ), ТОВ «Юрер» (код за ), ТОВ «Арфін хаус» (код за ), ТОВ «Жерман плюс» (код за ), ТОВ «Флеш-сток» (код за ), ТОВ «Оптспецторг» (код за ), ПП «Златавабудпівдень» (код за ), у період з 01.09.2015 по 31.12.2016 шляхом заниження об`єкта оподаткування ухилився від сплати податку на доходи з фізичних осіб у сумі 2,4 млн. грн., податку на додану вартість на суму понад 3,5 млн. грн.

Крім того, слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України, щодо невстановлених осіб, які підробили документи, які були подані для проведення державної реєстрації юридичних осіб та постановкою на податковий облік до державних податкових інспекцій Київської та Дніпропетровської областей підприємств ТОВ «Оптспецторг» (код за ), ТОВ «Орбіс Верітас» (стара назва ТОВ «Ревітал Сістем» (код за ), ТОВ «Алькор Некст» (код за ), ТОВ «Кемпром» (код за ), ТОВ «Олесмет» (код за ), ТОВ «Домінанта КМ» (код за ), ТОВ «Діамант Стиль» (код за ), ТОВ «ІТЦ Простір» (код за ), ТОВ «Фірма «Арон» (код за ), ТОВ «Емпайр Істейт» (код за ), ТОВ «Опттотг-15» (код за ).

09.11.2017 року з метою переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину та запобіганню розповсюдження не облікованих грошових коштів, які використовувались в схемі ухилення від сплати податків та фіктивного підприємництва проведено обшук автомобіля HYUNDAI ACCENT, державний номер НОМЕР_4 , який використовувався ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами чого виявлено та вилучено:

- поліетиленовий пакет чорного кольору з надписом: «Ваш лучший выбор Comseru», в якому виявлено та вилучено грошові кошти, на загальну суму 1 500 000 гривень (один мільйон п`ятсот тисяч гривень, а саме:

-номіналом 500 гривень: 19 пачок по 100 купюр в кожній;

-номіналом 200 гривень: 10 пачок по 100 купюр в кожній;

-номіналом 100 гривень: 35 пачок по 100 купюр в кожній;

- договори щодо купівлі-продажу цінних паперів за період 2017 року та документи на їх виконання на 54 аркушах;

- мобільний телефон білого кольору Samsung DUOS.

- мобільний телефон HUAWEI в сірому корпусі, imei НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

- картка Приватбанк НОМЕР_5 .

- USB накопичувач чорного кольор.;

- чек з ПАТ «ПриватБанк» на ім`я платника ОСОБА_7

- папірець з надписом ОСОБА_8 на 1 аркуші.

10.11.2017 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду щодо отримання ухвали про проведення обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2017 року надано дозвіл на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України на проведення обшуку автомобіля HYUNDAI ACCENT, державний номер НОМЕР_4 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , з метою підтвердження допустимості доказів, виявлених та вилучених в ході проведеного 09.11.2017 року обшуку.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2017 року у справі № 335/14029/17 клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 в рамках кримінального провадження № 0000013 від 19.01.2017 року за ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 205-1 КК України, задоволено, накладено арешт на майно, вилучене 09.11.2017 року в ході обшуку автомобіля HYUNDAI ACCENT, державний номер НОМЕР_4 , який використовувався ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону прокурор не дотримався.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, відносно ПП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ), який здійснюючи оптову торгівлю продуктами харчування за готівкові кошти без оформлення відповідних документів, проводив безтоварні операції з немовби реалізації ТМЦ підприємствам, які мають ознаки «фіктивності», а саме ТОВ «Інноваційна компанія» «Плазма-плюс» (код за ), ТОВ «Юрер» (код за ), ТОВ «Арфін хаус» (код за ), ТОВ «Жерман плюс» (код за ), ТОВ «Флеш-сток» (код за ), ТОВ «Оптспецторг» (код за ), ПП «Златавабудпівдень» (код за ), у період з 01.09.2015 по 31.12.2016 шляхом заниження об`єкта оподаткування ухилився від сплати податку на доходи з фізичних осіб у сумі 2,4 млн. грн., податку на додану вартість на суму понад 3,5 млн. грн.

Крім того, слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України, щодо невстановлених осіб, які підробили документи, які були подані для проведення державної реєстрації юридичних осіб та постановкою на податковий облік до державних податкових інспекцій Київської та Дніпропетровської областей підприємств ТОВ «Оптспецторг» (код за ), ТОВ «Орбіс Верітас» (стара назва ТОВ «Ревітал Сістем» (код за ), ТОВ «Алькор Некст» (код за ), ТОВ «Кемпром» (код за ), ТОВ «Олесмет» (код за ), ТОВ «Домінанта КМ» (код за ), ТОВ «Діамант Стиль» (код за ), ТОВ «ІТЦ Простір» (код за ), ТОВ «Фірма «Арон» (код за ), ТОВ «Емпайр Істейт» (код за ), ТОВ «Опттотг-15» (код за ).

Досудовим розслідуванням встановлено, що ПП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ) зареєстровано платником податків у Мелітопольській ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, за ведення податкового обліку, реєстрацією податкових накладних та спілкуванням з контрагентами ФОП ОСОБА_6 відповідає ОСОБА_11 . В ході здійснення незаконної діяльності громадянка ОСОБА_11 , з метою приховування фактів реалізації товарно-матеріальних цінностей за готівкові кошти, заниження валових доходів, проводить безтоварні операції з немовби реалізації ТМЦ підприємствам, які мають ознаки «фіктивності» та відносяться до конвертаційного центру осередок якого знаходиться у місті Дніпрі.

У ході здійснення незаконної діяльності, пов`язаної з реалізацією ТМЦ в адресу підприємств з ознаками фіктивності ОСОБА_6 постійно спілкується з співорганізатором «вищевказаного конвертаційного центру», а саме: ОСОБА_12 (і.п.н. НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_13 (і.п.н НОМЕР_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_14 (і ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) з питань встановлення СПД через які будуть проводитись безтоварні операції, визначаються дати та місця передачі готівкових коштів.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що на теперішній час службові особи ФОП ОСОБА_6 , ТОВ «Інноваційна компанія» «Плазма-плюс», ТОВ «Юрер», ТОВ «Арфін хаус, ТОВ «Жерман плюс, ТОВ «Флеш-сток» ТОВ «Оптспецторг», ПП «Златавабудпівдень» ТОВ «Орбіс Верітас» (стара назва ТОВ «Ревітал Сістем», ТОВ «Алькор некст», ТОВ «Кемпром», ТОВ «Олесмет», ТОВ «Домінанта КМ», ТОВ «Діамант Стиль», ТОВ «ІТЦ Простір», ТОВ «Фірма «Арон», ТОВ «Емпайр Істейт», ТОВ «Оптторг-15», ТОВ «Інноваційна компанія «Плазма-плюс», ТОВ «Юрер», ТОВ «Арфін хаус», ТОВ «Жерман плюс», ТОВ «Флеш-сток», ТОВ «Оптспецторг», ПП «Златавабудпідень» та інші особи, які причетні до їх протиправної діяльності, продовжують вчиняти незаконні дії, спрямовані на ухилення від сплати податків.

Крім цього, встановлено, що у вересні, жовтні 2017 року ФОП ОСОБА_6 здійснював реалізацію товарів та послуг за готівкові кошти, документально оформлюючи зазначені неіснуючі операції з підприємствами з ознаками фіктивності, які входять до складу конвертаційного центру, а саме: ТОВ «ЄвропаДуйз», ТОВ "А-Стор", ТОВ "Бліц Експрес", ТОВ "Сорус Трейд", ТОВ "Таллін Лайн", ТОВ "ПЛВ", ТОВ "Інтегра Компані Люкс", ТОВ "Саміт Юкрейн", ТОВ "Азовсервіс Пром Інвест", ТОВ «Вінград Груп», які в подальшому надають послуги підприємствам реального сектору економіки з мінімізації податкових зобов`язань.

Під час досудового розслідування встановлено, що громадянин ОСОБА_6 під час передачи готівкових коштів спілкується з громадянином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ), що керує автомобілем «HYUNDDAI ACCENT», державний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , колишня дружина ОСОБА_14 ). ОСОБА_6 під час особистих зустрічей з ОСОБА_3 передає готівкові грошові кошти останньому та отримує документи за нібито реалізований товар ФОП ОСОБА_6 в адресу «Конвертаційного центру». Фактично ОСОБА_3 є кур`єром вище вказаного «конвертаційного центру» та відповідає за транспортування та отримання/передачу грошових коштів. Особисті зустрічі між вказаними громадянами за наявною інформацією відбуваються в районі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». На території міста Дніпро зустрічі як правило відбуваються на території складських приміщень які орендує ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 ).

За наявною оперативною інформацією громадянин ОСОБА_6 в період часу з 08.11.2017 по 10.11.2017 року передасть велику суму готівкових грошових коштів громадянину ОСОБА_16 , який їх в подальшому привезе на автомобілі «HYUNDDAI ACCENT» державний номер НОМЕР_4 , організаторам «конвертаційного центру». Зазначені грошові кошти здобуті злочинним шляхом.

Таким чином, на думку прокурора на даний час є достатні підстави вважати, що вилучені під час обшуку 09.11.2017 року у ОСОБА_3 грошові кошти та мобільні телефони є предметом та доказом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст.205-1 КК України.
Разом з тим, дослідивши обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про те, що прокурор дійшов помилкового висновку про те, що грошові кошти та мобільні телефони є предметом та доказом злочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
При цьому прокурор вказаної норми закону не дотримався, оскільки не дивлячись на те, що кримінальне провадження № 0000013 зареєстроване ще 19.01.2017 року, повідомлення про підозру будь-кому, в тому числі ОСОБА_3 , не вручалося, отже на час розгляду клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно у кримінальному провадженні вказані особи в статусі підозрюваного, обвинуваченого не перебували, не повідомлено про підозру в даному кримінальному проваджені жодній особі і на час розгляду клопотання про скасування арешту, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що відсутні правові підстави для арешту на майно, як про це обґрунтовано зазначає сторона заявника.
Клопотання органу досудового розслідування обґрунтовувалося тим, що на даний час встановлено достатні підстави вважати, що вилучені речі є предметом та доказом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст.205-1 КК України.

Частиною 3 ст.170 КПК України визначається, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Всупереч викладеному, вбачається, що жодним чином не доведено у встановленому законодавством порядку факт відповідності арештованих грошових коштів та мобільних телефонів, належних ОСОБА_3 , ознакам, визначеним у ч. 1 ст.98 КПК України, а саме, зокрема те, що вказані грошові кошти та мобільні телефони було набуто кримінально-протиправним шляхом або вони отримані особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (останнє взагалі має бути виключено з певного переліку, оскільки, ОСОБА_3 не є підозрюваними та/або обвинуваченими у вказаному кримінальному провадженні).

Зазначене надає всі підстави дійти висновку, що відносно грошових коштів та мобільних телефонів ОСОБА_3 , на які було накладено арешт, відсутня сукупність підстав чи розумних підозр, які б дали можливість вважати, що вони є речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому необхідність застосування визначеного заходу кримінально-правового характеру не є доцільною.

Зазначені прокурором обставини, на даному етапі досудового розслідування повинні бути підтверджені відповідними доказами, які слідчий та прокурор повинні були зібрати та надати слідчому судді під час розгляду клопотання.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
До клопотання, прокурором надано витяг з ЄРДР; протокол обшуку від 09.11.2017 року; протокол допиту свідка ОСОБА_3 ; рапорт оперативного працівника від 07.11.2017 року щодо спілкування ОСОБА_6 та ОСОБА_3 щодо передачі готівкових коштів, відповідно до якого встановлено, що фактично останній є кур`єром „Конвертаційного центру та відповідає за транспортування та отримання/передачу грошових коштів; аналітичне дослідження від 06.12.2016 року.
Слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України оцінивши ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення, приходить до висновку, що у вказаних документах та у самому клопотанні прокурора відсутні будь-які об`єктивні дані, що ОСОБА_3 є причетним до кримінальних правопорушень щодо яких внесені відомості до ЄРДР. Не містять матеріали клопотання прокурора і доказів щодо отримання майна вилученого 09.11.2017 року у ОСОБА_3 внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Надані до клопотання рапорт та аналітична довідка не є джерелом доказів в розумінні ст.ст. 84, 85 КПК України, оскільки містять суб`єктивну інформацію викладену службовою особою.
За таких обставин, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінальних правопорушень за участю саме ОСОБА_3 прокурором всупереч вимогам кримінального процесуального закону не доведено.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи викладене мотивування клопотання, прокурор в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.
Як встановлено слідчим суддею під час розгляду клопотання, прокурор взагалі не обґрунтував, яким саме чином арештоване майно може бути предметом злочину, стосовно якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Належних, допустимих та достатніх в розумінні положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України доказів в противагу вищевказаних доводів заявника стороною обвинувачення слідчому судді не представлено.
В свою чергу заявником надано слідчому судді договір купівлі продажу нерухомого майна від 28.10.2016 року, відповідно до якого заявник продав належну йому частку квартири, а також боргову розписку про отримання у борг грошових коштів.
При цьому, пояснив, що його допит як свідка, у даному кримінальному провадженні від 09.11.2017 року проведено з істотним порушенням його прав на захист, без надання можливості запросити захисника. Оскільки після проведеного 09.11.2017 року обшуку його фактично було затримано працівниками поліції, доставлено до СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області, він був наляканий, тому надав такі пояснення, які на теперішній час не підтримує. Також, пояснив, що вилучені грошові кошти ним отримано на законних підставах, зокрема частина грошових коштів отримана ним від продажу нерухомого майна, а частина отримана у позику.
Вказані доводи заявника прокурором в судовому засіданні не спростовані.
Також, необхідно звернути увагу на п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, за аналогією якого можливо зазначити, що доцільне накладення арешту на майно може бути виключно у тому випадку, якщо таке майно можливо буде використати як доказ у кримінальному провадженні.

Однак, грошові кошти та мобільні телефони, що належать ОСОБА_3 на які було накладено арешт, через недоведеність таких підстав, не відповідають критеріям поняття «речовий доказ», то вони не можуть бути у подальшому використані в рамках розслідування кримінального провадження як такий.

З урахуванням наведеного, а також тих обставин, що матеріали за клопотанням прокурора не містять достатніх доказів вчинення кримінальних правопорушень за участю ОСОБА_3 , існування обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованих кримінальних правопорушень, а також не доведено, що арештоване майно є предметом злочину, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для арешту майна в даному кримінальному провадженні.
Викладені заявником доводи та додані до клопотання матеріали, які в силу відсутності заявника під час вирішення клопотання слідчого не були предметом вивчення слідчим суддею, переконують в необґрунтованості накладеного арешту, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Отже, в умовах реалізації сторонами конституційного принципу змагальності і свободи в наданні ними суду своїх доказів, слідчим суддею вставлені фактичні дані для висновку про відсутність у справі обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння особи майном та обумовлювали арешт її майна.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-175, 309 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2017 року (справа № 335/14029/17 провадження 1-кс/335/9414/2017 на грошові кошти, на загальну суму 1 500 000 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривень, а саме: номіналом 500 гривень: 19 пачок по 100 купюр в кожній; номіналом 200 гривень: 10 пачок по 100 купюр в кожній; номіналом 100 гривень: 35 пачок по 100 купюр в кожній; мобільний телефон білого кольору Samsung DUOS; мобільний телефон HUAWEI в сірому корпусі, imei НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1