Справа № 202/6630/18
Провадження № 1-кс/202/7387/2018
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

29 жовтня 2018 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003579,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2017 року за № 0003579, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
29 жовтня 2018 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003579.
Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 29 жовтня 2018 року.
Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також інші невстановлені особи, діючи за попередньою змовою групою осіб на території м. Дніпро у період з 2017 року по теперішній час шляхом обману, здійснюють шахрайства з нерухомістю, а саме з використанням підроблених документів переоформлюють квартири громадян, які у подальшому продають добросовісним набувачам.

У ході документування злочинної діяльності вищевказаних осіб отримано інформацію, що останні у вересні 2018 на підставі підроблених документів, шляхом обману придбали право на квартиру АДРЕСА_1 , яку на теперішній час намагаються продати. Так, відповідно до договору купівлі-продажу від 08.02.1012 року ОСОБА_8 придбала у приватну власність квартиру по АДРЕСА_2 . Під час придбання квартири частину грошових коштів, а саме 106 400 грн., вона взяла у кредит у ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку». З 2012 по 2018 рік остання виплачувала кредитну заборгованість, жодної претензії від банку чи інших осіб не отримувала. Вимогу про усунення основного зобов`язання від ОСОБА_9 остання не отримувала, підпис на поштовому відправленні не ставила. 26.09.2018 за місцем проживання ОСОБА_8 прибули невстановлені чоловіки спортивної зовнішності, які повідомили, що квартира не належить ОСОБА_8 , змінили замок на вхідних дверях, та на теперішній час намагаються продати квартиру. Такими діями невстановлені особи грубо порушили майнові права ОСОБА_8 та спричинили майнову шкоду у великому розмірі.

Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 06.09.2018 державний реєстратор Микільської сільської ради Солонянського району ОСОБА_10 зареєстрував право власності на квартиру на підставі поштового відправлення з відміткою про отримання заяви №871, видане 27.06.2018 Укрпоштою. Проте відповідно до даних офіційного сайту АТ «Укрпошта» поштове відправлення було вручене особисто отримувачу 29.06.2018 року. Допитана у якості потерпілої ОСОБА_8 вимогу про усунення основного зобов`язання не отримувала, та підпис у поштовому відправленні не ставила.

У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення будь-яких осіб права на відчуження та розпорядження вказаним вище майном, а також заборони пошкоджувати, псувати, знищувати, перетворювати вказане майно, заборони вносити будь-які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки зазначена квартира є безпосереднім об`єктом кримінально протиправних дій, так як вказаною квартирою невстановлені особи протиправно заволоділи, використовуючи підроблені документи, та вона є доказом злочину, у зв`язку з чим, постановою слідчого від 29.10.2018 року квартира за адресою: АДРЕСА_2 , визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.
Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, просила клопотання розглянути без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.
Власник майна у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце судового засідання.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0003579 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0003579.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, складеної 27.09.2018 року, право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , належить: ОСОБА_9 .

Вирішуючи питання про можливість накладення арешту на зазначений у клопотанні об`єкт нерухомого майна у спосіб, який просить слідчий, слідчий суддя виходить з того, що спосіб накладення арешту шляхом заборони вносити будь-які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не передбачений КПК України.

Разом з цим, виходячи з інформації, викладеної у клопотанні та матеріалів кримінального провадження, долученого до нього, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, оскільки слідчим доведено необхідність накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з тим, що вказане нерухоме майно є об`єктом кримінально-протиправних дій, а незастосування заборони позбавлення будь-яких осіб права на відчуження та розпорядження вказаним вище майном, а також те, що незастосування заборони пошкодження, псування, знищення, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, передачі квартири.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003579 задовольнити частково.
Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 .

Тимчасово, до скасування арешту, позбавити будь-яких осіб права на відчуження та розпорядження об`єктом нерухомого майна квартирою АДРЕСА_1 , а також заборонити пошкоджувати, псувати, знищувати, перетворювати вказане майно.
Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1