Справа № 149/1953/18
Провадження №1-кп/132/215/18
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
03.09.2018 місто Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000234 від 16 травня 2018 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кривошиї, Хмільницького району, Вінницької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Калинівського районного

суду Вінницької області від 02.11.2017

за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання

у виді позбавлення волі на строк 5 років

без конфіскації майна, на підставі

ст. 75 КК України звільненого від

відбування покарання з

випробовуванням з іспитовим строком 2 роки;

- вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24.01.2018, який змінений ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 02.05.2018, за ч. З ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців,

- вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23.05.2018 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2.ст.185, ч.3 ст.185 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних, корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нові, умисні, корисливі злочини.

Так, повторно, в ніч з 13.05.2018 на 14.05.2018, більш точний час під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 разом із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, знаходились біля домогосподарства АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , та достовірно знали, що у приміщеннях даного домогосподарства можуть знаходитись цінні речі, а господарі відсутні. В цей час у них за попередньою домовленістю між собою виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з незаконним проникненням у інше приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 за попередньою змовою із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу підійшли з тильної сторони до приміщення літньої кухні, розташованої на території домогосподарства АДРЕСА_2 , та пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, через вікно незаконно проникли на горище даного приміщення. Знаходячись на горищі літньої кухні та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 разом із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження через ляду спустились до низу, безпосередньо в приміщення літньої кухні.
Після чого, ОСОБА_3 разом із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження,з метою завершення свого злочинного умислу, діючи з корисливим мотивом для власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через незамкнені двері з приміщення літньої кухні потрапили до гаражного приміщення, що межує з літньою кухнею, звідки повторно таємно викрали дві автомобільних акумуляторних батареї марки «ISTA 60А» та марки «Westa 60А».

У подальшому ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадженняз викраденим майном з місця вчинення злочину зникли та викраденим розпорядились на власний розсуд, а саме реалізували його шляхом продажу ОСОБА_6 за 520 гривень.

Відповідно до висновку судового експерта № 3892/3893/3894/18-21 від 16.07.2018 ринкова вартість акумуляторної батареї марки «ISTA 60А» становить 272,68 гривень, марки «Westa 60А» - 304,1 гривень.

Таким чином, внаслідок крадіжки двох автомобільних акумуляторних батареї марки «ISTA 60А» та марки «Westa 60А» ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження завдали потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 576,78 гривень.

Крім того, 15.05.2018 близько 05:00 ОСОБА_3 повторно разом із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження,знаходились біля домогосподарства АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , та достовірно знали, що у приміщеннях даного домогосподарства можуть знаходитись цінні речі, а господарі відсутні. В цей час у них за попередньою домовленістю між собою виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з незаконним проникненням у інше приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 за попередньою змовою із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу підійшли з тильної сторони до приміщення літньої кухні, розташованої на території домогосподарства АДРЕСА_2 , та пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, через вікно незаконно проникли на горище даного приміщення. Знаходячись на горищі літньої кухні та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 разом із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження через лядуспустились до низу, безпосередньо в приміщення літньої кухні.

Після чого, ОСОБА_3 разом із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження,з метою завершення свого злочинного умислу, діючи з корисливим мотивом для власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через незамкнені двері з приміщення літньої кухні потрапили до гаражного приміщення, що межує з літньою кухнею, звідки повторно таємно викрали два автомобільних металевих диски розміром 13 дюймів кожний.

У подальшому ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли та викраденим розпорядились на власний розсуд, а саме реалізували його шляхом продажу ОСОБА_6 за 600 гривень.

Відповідно до висновку судового експерта № 3892/3893/3894/18-21 від 16.07.2018 ринкова вартість металевого диску розміром 13 дюймів (Я13) становить 450 гривень за 1 штуку.

Таким чином, внаслідок крадіжки двох автомобільних металевих дисків розміром 13 дюймів ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження завдали потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 900 гривень.
Крім того, 16.05.2018 близько 18:00 ОСОБА_3 повторно разом із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з дозволу власникаОСОБА_7 знаходились на подвір`ї домогосподарства АДРЕСА_3 , та достовірно знали, що у приміщенні гаражу знаходяться металеві вироби. В той час, коли власник ОСОБА_7 відлучився з території домогосподарства, у них за попередньою домовленістю між собою виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 за попередньою змовою із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу через відчинені в`їзні ворота зайшли в середину приміщення гаражу, розташованого на території домогосподарством АДРЕСА_3 . Пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 разом із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у приміщенні гаражу за допомогою електричної кутової шліфувальної машини порізали на частини три секції металевих саморобних будівельних риштувань та одну металеву трубу довжиною 6 метрів, на загальну вагу 120,6 кг.
Після чого, ОСОБА_3 разом із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження,з метою завершення свого злочинного умислу, діючи з корисливим мотивом для власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, для зручного послідуючого винесення з приміщення гаража з метою їх реалізації, порізані частини металевих саморобних будівельних риштувань та металевої труби склали до трьох мішків з полімерного матеріалу, та з метою приховування вчиненого злочину накрили їх зверху брезентовим накриттям.

Таким чином, ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження вчинили усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки 16.05.2018 о 19:30 на територію домогосподарства повернувся потерпілий ОСОБА_7 , який обмежив їх доступ до приміщення гаражу шляхом його закриття на замок. А наступного дня потерпілий ОСОБА_8 у приміщенні гаражу в мішках з полімерного матеріалу під брезентовим накриттям виявив порізані частини металевих саморобних будівельних риштувань та металевої труби, внаслідок чого ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження не мали змоги розпорядитись вказаним майном на власний розсуд.
Відповідно довідки, виданої Товариством із обмеженою відповідальністю «ФЕРКО», вартість одного кілограму брухту чорного металу станом на травень місяць 2018 року становить 5 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження вчинили замах накрадіжку, чим завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 603 гривні.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені, про час та місце судового розгляду, але надали суду заяви про проведення судового розгляду без їх участі.

Прокурор, обвинувачений вважали за можливе з`ясувати обставини по справі за відсутності потерпілих.

Суд, відповідно до ст. 325 КПК України, заслухавши думку учасників судового провадження, щодо можливості з`ясування всіх обставин під час судового розгляду за відсутності потерпілих, вирішив провести судовий розгляд без потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ..

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю та надав показання, що він дійсно в середині травня 2018 року, точного часу не пам`ятає, разом з своїм знайомим, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження домовились вчинити крадіжку з домоволодіння по АДРЕСА_2 . Разом вони проникли на горище літньої кухні, звідки викрали дві акумуляторні батареї, якими розпорядились на власний розсуд. Крім того на наступний день в ранішній час вони знаючи, що в зазначеному приміщенні є цінні речі а господарі відсутні повторно проникли в літню кухню, звідки викрали два автомобільних металевих диски, якими в подальшому розпорядились на власний розсуд. Крім того на наступний день вони працювали в гаражі, який належить ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 . Пересвідчившись, у відсутності сторонніх осіб в гаражі за допомогою електричної шліфувальної машини порізали на частини секції металевих будівельних риштувань та металеву трубу. В подальшому маючи на меті їх викрадення склали у мішки та прикрили їх брезентом. Однак в цей час повернувся ОСОБА_7 та обмежив їм доступ до гаражу, закривши його на замок. В скоєному щиро розкаюється.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, доходить висновку про доведеність «поза розумним сумнівом» винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 в повному обсязі пред`явленого обвинувачення і кваліфікує його дії:

- за ч. 3 ст. 185 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб і поєднана з проникненням у інше приміщення;

- за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України - тобто замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину за ч.3 ст.185 КК України та злочину середньої тяжкості за ч.3.ст.15, ч. 2 ст.185 КК України; наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він є особою неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, визнав вину у повному обсязі, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, неповнолітніх дітей на утриманні не має, доходить висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання у видіпозбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при визначенні покарання судом застосовується принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку призначається покарання за правилами, передбаченими в ч. 1-3 ст. 70 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинуваченого ОСОБА_3 вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23.05.2018 року було засуджено за ч.2 ст.15, ч. 2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст..71 КК України до покарання призначеного частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 02.11.2017 року та за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24.01.2018 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 02.05.2018 року та остаточно до відбуття призначено покарання ОСОБА_3 за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Строк відбування покарання рахується з моменту його фактичного затримання, тобто з 18.05.2018 року.
Враховуючи викладене, суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинені кримінальні правопорушення вважає за необхідне застосувати ч. 4 ст. 70 КК України.

Цивільні позови не заявлено.

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався. Підстав для застосування суд не вбачає, в зв"язку з тим, що він відбуває покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23.05.2018 року.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15,ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1(один) рік;
- за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком, більш суворим, призначеним за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23.05.2018 року, призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати частину відбутого покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23.05.2018 року, а саме з 18.05.2018 року до 03.09.2018 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 03.09.2018 року.

Речові докази : три мішки з металевими трубами та приєднаними до них деталями (порізані частини металевих саморобних будівельних риштувань та металевої труби) , що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили залишити потерпілому ОСОБА_7 ; електричний різак (кутова шліфувальна машина) моделі «SPARK», який зберігається в Хмільницькому ВП Клинівського ВП ГУНП у Вінницькій області після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_7 ; два автомобільні диски розміром 13 дюймів, автомобільна акумуляторна батарея марки «ISTA60А», які зберігаються в Хмільницькому ВП Клинівського ВП ГУНП у Вінницькій області після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 1287 (тисяча двісті вісімдесят сім) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області, шляхом подання апеляційної скарги через Калинівський районний суд Вінницької області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1