Справа № 357/7944/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чигирі, Коростенсього району, Житомирської області, гр. України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , у вчиненні, злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

11.06.2018 близько 12 год. 00 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Hyundai Getz» д.н. НОМЕР_2 та рухаючись заднім ходом напроти будинку № 103 по вул. Шевченка в м. Біла Церква Київської області, в порушення вимог п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, де вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі,п. 10.1 Правил дорожнього руху України, де вказано, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху,п. 10.9 Правил дорожнього руху України, де вказано, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб, невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, не своєчасно застосував екстрене гальмування та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «Hyundai Getz» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів 4-12 ребер справа, розриви правої легені, забій обох легень, правобічний гемопневмоторакс, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя.
Сукупність допущених водієм ОСОБА_4 вимог п. п. 2.3 (б), 10.1, 10.9, Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам. Щиро розкаюється у скоєному, просить суворо не карати та врахувати не позбавляти його права керування автомобілем.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вчинив закінчений необережний тяжкий злочин проти безпеки руху, наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю потерпілій ОСОБА_5 .
Суд враховує, що вчинення обвинуваченим злочину не було обумовлене протиправною чи неправильною поведінкою інших учасників дорожнього руху, і зокрема потерпілого.
Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується за місцем роботи та проживання вцілому позитивно,що підтверджено характеристиками, на обліку у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває. Обвинувачений має сім`ю та на даний час має на утриманні дитину, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,який є інвалідом з дитинства. Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений як до вчинення злочину так і після його вчинення веде соціальний спосіб життя та не є особою, схильною до вчинення злочинів.
Водночас суд враховує правомірну та правильну поведінку обвинуваченого після вчинення злочину.
При призначенні покарання суд також враховує думку потерпілої, яка не має претензій морального та матеріального характеру .
Суд визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, .
Крім того суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України, визнання вини, у вчиненні злочину.
Обставин, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно і достатньо призначити покарання в межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у виді позбавлення волі, яке з огляду на усі вищевказані обставини, наявність двох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин не має бути максимальним в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.
З огляду на вищевказані обставини суд вважає за можливе звільненити обвинуваченого від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.
Враховуючи ступінь тяжкості злочину, особу винного та усі вищевказані обставини суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання у виді позбавлення волі, та вважає за можливе звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, який не має бути максимальним.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 127, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченогоч. 2 ст.286 КК України,і призначити покарання:
-за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
-1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
Речові докази у справі відсутні.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьоїстатті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1