Справа № 362/30/18
Провадження № 1-кп/362/178/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.08.2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
11.10.2017 р., в денний час, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , прийшов до місця проживання свого товариша, ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 в гості. Далі ОСОБА_4 через не зачиненні на запірні пристрої вхідні двері другого поверху вищевказаного будинку, безперешкодно зайшов до його середини, де оглянувши все навкруги, зрозумів, що в будинку нікого не має, а помітивши в кімнаті ноутбук, марки «ASUS», що належав його товаришу ОСОБА_5 , в цей час у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мета незаконного збагачення.
Далі, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, підійшов до столу, де взяв до рук вищевказаний ноутбук марки «ASUS», моделі «K50AF», без зарядного пристрою до нього, вартістю 2716 грн. 66 коп., після чого швидко спустився по сходах з другого поверху будинку на його подвір`я та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2716 грн. 66 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю і показав, що восени 2017 року, вдень, точної дати та часу він не пам`ятає, він прийшов в гості до потерпілого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . На подвір`ї нікого не було, він піднявся на другий поверх вищевказаного будинку, там теж нікого не було, він зрозумів, що в будинку нікого немає. Потім помітив на столі ноутбук, взяв його і пішов до свого домоволодіння. Коли брав ноутбук, то усвідомлював, що він чужий. Ноутбук пробув у нього місяць, потім до нього в гості прийшов потерпілий ОСОБА_5 і помітив цей ноутбук і впізнав його. Йому, ОСОБА_4 , було дуже соромно. Ноутбук лежав, він згодом хотів продати його, бо було соромно перед потерпілим. Щиро розкаявся в скоєному, просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що обвинувачений ОСОБА_4 його друг. Ця подія відбулась приблизно в листопаді 2017 р., точної дати та часу він не пам`ятає. Його не було вдома, оскільки він був на роботі. Приблизно о 13-й год. він прийшов додому, піднявся на 2-й поверх свого будинку і помітив, що немає ноутбука. Він не хотів подавати заяву в поліцію, думав, що сам знайде, де ноутбук. Потім через місяць він побачив у обвинуваченого ОСОБА_4 свій ноутбук і написав заяву в поліцію. Подав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати дане кримінальне провадження за його відсутністю. Претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 немає, з приводу покарання обвинуваченому просив суворо не карати.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.
Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_4 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до злочинів середньої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: відповідно до вимоги ІП Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 : щире каяття.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи позитивну характеристику на обвинуваченого ОСОБА_4 за місцем його проживання, те, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, щире каяття, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, але із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_4 буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.
Цивільний позов потерпілим в даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати за проведення в КНДЕКЦ судової товарознавчої експертизи №12-4/1636 від 11.12.2017 р. у розмірі 197,74 грн. необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому суд при постановлені вироку не застосовує до ОСОБА_4 запобіжного заходу.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Застосувати до призначеного покарання ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня постановлення вироку.
Судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №12-4/1636 від 11.12.2017 р. в КНДЕКЦ у розмірі 197,74 грн. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна.
Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме: ноутбук марки «ASUS», моделі «K50AF», чорного кольору, без зарядного пристрою, що переданий на зберігання до камери схову Васильківського ВП ГУНП в Київській області - повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1