Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/884/18
Провадження №: 1-кп/332/190/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2018 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя:
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000529 від 02.03.2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 15.05.2018 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців з випробуванням на 1 рік,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
02.03.2018 року, приблизно о 15-55 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на проїзній частині на перехресті вулиці Перспективної та вулиці Фільтрової у м. Запоріжжі, неподалік території ДНЗ «Запорізький політехнічний центр професійно-технічної освіти, що розташований за адресою: м.Запоріжжя, вулиця Перспективна, 2-Б, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, та скориставшись відсутністю випадкових прохожих, шляхом вільного доступу, знявши обома руками з каналізаційного колодязя резинову кришку люку, яка належить Комунальному підприємству «Водоканал», вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №1075/18 від 23.03.2018 складає 315,80 гривень, намагався таємно викрасти її в подальшому, відкотивши у двір будинку АДРЕСА_3 на відстань близько 90 метрів, виконавши при цьому всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не зміг його закінчити його з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений співробітниками поліції.

01.03.2018 року, приблизно о 03-00 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у лісосмузі неподалік огородженої території об`єкту Запорізького міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Запорізької міської ради, розташованого по вулиці Перспективній, 2-А, у м. Запоріжжі, переконавшись у тому, що у нічний час доби за його діями ніхто не спостерігає, та скориставшись відсутністю випадкових прохожих, шляхом вільного доступу, за допомогою полотна для пилки по металу, яке мав при собі, перепилив металеві кріплення, а у подальшому таємно викрав одну металеву секцію огорожі (інвентарний номер 10330030), вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1074/18 від 27.03.2018 складає 725,72 гривень, яка належить Запорізькому міському територіальному центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Запорізької міської ради, чим спричинив зазначеному суб`єкту господарювання матеріальну шкоду на вищевказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив, мету, форму вини за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, щиро розкаявся, та пояснив, що дійсно у березні 2018 року, перебуваючи на вул.Перспективній в м.Запоріжжі, намагався викрасти кришку люку, знявши її з каналізаційного колодязя з метою подальшого збуту, проте був затриманий працівниками поліції. Крім того, також у березні 2018 року, перебуваючи на вул.Перспективній в м.Запоріжжі, за допомогою полотна пилки по металу перепилив металеву секцію огорожі та викрав її з метою подальшого збуту до пункту прийому металобрухту. Цивільний позов визнав у повному обсязі.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи.
Представники потерпілих, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явились, до суду надали заяви з проханням розгляду кримінального провадження за їх відсутності.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у даному кримінальному провадженні щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.
Суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при вищевикладених обставинах доведена повністю та кваліфікує його дії за епізодом від 02.03.2018 року - за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України,як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно,за епізодом від 01.03.2018 року за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, які у відповідності до вимог ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості, характер і ступінь суспільної небезпеки, сукупність усіх фактичних обставин, які його характеризують: обстановку і спосіб злочинного діяння, його наслідки, дані, що характеризують особу винного, зокрема те, що ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків не має, суспільно-корисною працею не займається, на обліку у лікарів нарколога та психіатра е перебуває, має місце реєстрації та проживання. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
За наведених обставин кримінального провадження, тяжкості вчинених злочинів, даних про особу обвинуваченого та принципу індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, і саме таке покарання буде мати для нього достатню превентивну роль.
З урахуванням викладеного у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, наявності пом`якшуючих покарання обставин, а також того, що ОСОБА_4 під час розгляду кримінального провадження у суді дотримувалися загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, враховуючи позицію прокурора, який просив суд призначити покарання із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, суд приходить до висновку, що забезпечити виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без реального відбування ним покарання, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків уповноваженим органом з питань пробації протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого.
Питання про долю речових доказів у даному провадженні суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Вирішуючи цивільний позов Запорізького міського територіального центру соціального обслуговування на суму 725,72 гривень про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, суд приймає до уваги таке.
У відповідності до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Оскільки в судовому засіданні встановлена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, цивільний позов ним визнано у повному обсязі, обов`язок з відшкодування спричиненої шкоди суд покладає на обвинуваченого, тобто задовольняє позовні вимоги повністю.
Під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу від учасників судового провадження не надходило, підстави для цього суд не вбачає.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавленні волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, даним покаранням поглинути менш суворе покарання, призначене ОСОБА_4 вироком Жовтневого районного суду м.Запріжжя від 15.05.2018 року у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у виді позбавленні волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи , не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов Запорізького міського територіального центру соціального обслуговування Запорізької міської ради задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь Запорізького міського територіального центру соціального обслуговування у рахунок відшкодування матеріальних збитків 725,72 гривень.
Речові докази по кримінальному провадженню: гумова кришка люка, яка передана на відповідальне зберігання майстру дільниці №3 КП «Водоканал» ОСОБА_6 повернути власнику КП «Водоканал». Металевий виріб у вигляді «кутка», який переданий на відповідальне зберігання до камери схову Заводського ВП, повернути за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
Суддя ОСОБА_1