Справа №583/727/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/476/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_6

прокурора - ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 лютого 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської від 07 лютого 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про застосування щодо нього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VІІІ. Роз`яснено ОСОБА_8 його право звернутися з клопотанням до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Засуджений не погоджуючись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, згідно якої просить розглянути його клопотання про застосування до нього вказаного Закону. При цьому, він вважає, що суд першої інстанції, не правильно застосував норми Закону, а також порушив його права, розглянувши клопотання у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_8 , який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який просив скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 2 цієї статті вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Стаття 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування судового рішення при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, відповідно до ч.1 ст.412 КПК України є такі порушення вимог цього закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.

Як вбачається з матеріалів провадження вищезазначені вимоги закону суд не виконав, розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_8 без його участі, не дивлячись на те, що останній звертався із заявою про розгляд клопотання у його присутності ( арк. пр. 165).

Таким чином, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що полягають у обмеженні права на захист засудженого, тому з метою додержання принципу, передбаченого ст.20 КПК України, щодо забезпечення права засудженого на захист, оскаржуване рішення підлягає безумовному скасуванню з постановленням нової ухвали.

За змістом системного аналізу вимог ст.ст. 537, 539 КПК України та з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України убачається, що після ухвалення обвинувального вироку вимоги ч. 5 ст. 72 КК України застосовуються у період між ухваленням обвинувального вироку та набранням цим вироком законної сили судом, який ухвалив такий вирок чи судом апеляційної інстанції за результатами апеляційного провадження (п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України) або під час виконання вироку місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України).

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 квітня 2016 року ОСОБА_8 засуджений за ст.ст. 121 ч.2, 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком 10 років. Строк відбуття покарання визначено рахувати з 14 січня 2016 року. Також зараховано у строк покарання, призначеного ОСОБА_8 , строк попереднього ув`язнення з 14 січня по 14 квітня 2016 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області від 01 вересня 2016 вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишено без зміни. Зараховано у строк покарання, призначеного ОСОБА_8 , строк попереднього ув`язнення з 14 січня по 1 вересня 2016 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

01 вересня 2016 року вирок суду набрав законної сили(т.2 арк. пр. 9).

Як зазначено в ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 № 838-VІІІ, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому, згідно з абз. 4 наведеної статті, у строк попереднього ув`язнення включається в тому числі строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду.

З аналізу вказаних норм слідує, що строк попереднього ув`язнення починається з дня затримання особи і поміщення її до установи для попереднього ув`язнення і закінчується днем набрання обвинувальним вироком, щодо цієї особи, законної сили.

З огляду на те, що вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 набрав законної сили 01 вересня 2016 року, в строк відбування покарання засудженому, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, у цьому кримінальному провадженні, зараховано строк його попереднього ув`язнення з моменту затримання по момент набрання вироком законної сили, тобто з 14 січня по 1 вересня 2016 року включно, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За цих підстав, доводи засудженого ОСОБА_8 в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Закону від 26.11.2015 року, є безпідставними і задоволенню не підлягають.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 404, 407,409, 412, 418, 419, КПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 лютого 2018 року, якою в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про застосування щодо нього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015р. № 838-VІІІ відмовлено скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_8 в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року № 838-VІІІ.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5