1Справа № 335/3237/17 1-кс/335/2847/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2018 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: оловуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 про самовідвід по розгляду клопотання прокурора відділу прокуратури Запорізької області про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 341, ч.1 ст. 294 КК України,
В провадженні судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 перебуває клопотання прокурора відділу прокуратури Запорізької області про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 341, ч.1 ст. 294 КК України.
11.04.2018 року суддею ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід від участі у вищевказаному кримінальному провадження, яка мотивована тим, що з клопотання та Реєстру матеріалів досудового розслідування випливає, що прокурором ставиться питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за фактом подій, що мали місце 26 січня 2014 р. навпроти Запорізької обласної державної адміністрації, зокрема, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення закінченого замаху на захоплення вказаної адміністративної будівлі, а також активну участь у масових заворушеннях. Разом із тим, у провадженні судді ОСОБА_3 знаходиться кримінальне провадження № 335/8559/15-к за обвинуваченням колишнього начальника ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. З ст. 27, ч. 2 ст. 365 КК України за фактами організації масових заворушень та перевищення службових повноважень під час подій, що мали місце 26 січня 2014 р. навпроти Запорізької обласної державної адміністрації. При цьому, ОСОБА_4 виступає у даному кримінальному провадженні як потерпілий. Отже, дані кримінальні провадження пов`язані предметом розгляду, і під час розгляду обох кримінальних проваджень підлягають дослідженню та оцінці ті самі обставини, пов`язані із подіями, що мали місце 26 січня 2014 р. Враховуючи, що одночасний розгляд даних проваджень не є можливим, а також ці провадження не можуть бути об`єднані, тому вирішення по суті та прийняття відповідного процесуального рішення по одному із цих проваджень, у якому буде надано аналіз та оцінка одним і тим самим обставинам, може поставити під сумнів неупередженість судді в іншому кримінальному провадженні, а тому з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді на підставі ст.75 КПК України заявлено самовідвід по кримінальному провадженню.
У судове засідання прокурор не з`явився, про час та місце слухання заяви повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступних висновків.
Положеннями ст.ст. 75, 76 КПК України визначено підстави відводу щодо судді.
Зокрема, згідно до ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім1ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
За змістом ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, неодноразово звертав увагу на дотримання правил неупередженості (безсторонності) судами, як складової права на справедливий судовий розгляд, визначеного ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).
Враховуючи, що в провадженні судді ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження № 335/8559/15-к за обвинуваченням колишнього начальника ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 365 КК України за фактами організації масових заворушень та перевищення службових повноважень під час подій, що мали місце 26 січня 2014 р. навпроти Запорізької обласної державної адміністрації. При цьому, ОСОБА_4 виступає у даному кримінальному провадженні як потерпілий, дані кримінальні провадження повязані предметом розгляду, і під час розгляду обох кримінальних проваджень підлягають дослідженню та оцінці ті самі обставини, пов`язані із подіями, що мали місце 26 січня 2014 року, а тому з метою виключення всіх обставин , які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_3 у даному провадженні, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід.
Керуючись ст.ст. 75, 81, 82 КПК України суд,
Заяву судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 про самовідвід по розгляду клопотання прокурора відділу прокуратури Запорізької області про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 341, ч.1 ст. 294 КК України - задовольнити.
Кримінальне провадження за клопотанням прокурора відділу прокуратури Запорізької області про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 341, ч.1 ст. 294 КК України, передати до канцелярії суду для визначення слідчого судді в порядку ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1