печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И/

10 липня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Компанії SPRENGEN FINANCE LIMITED про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001764 від 31.12.2014,-

В С Т А Н О В И В :
22.11.2017 року у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Компанії SPRENGEN FINANCE LIMITED про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001764 від 31.12.2014, накладеною ухвалою слідчого судді у справі № 757/47128/17-к від 15.08.2017 року на кошти, які знаходяться у безготівкову вигляді на рахунку зареєстрованої компанії за ОСОБА_6 в банку Швейцарської Конфедерації, а саме: № 11124110 відкритому компанією «SpregnenFinanceLimited» в банку «Coutts&Co AG» (адреса: Lerchenstrasse 18, 8022, Zurich, Switzerland).
Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, зазначає, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, також посилається на те, що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна.
Представник заявника у судовому засіданні вимоги клопотання про скасування арешту майна підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на не обґрунтованість клопотання про накладення арешту.
Слідчий суддя,дослідивши витребувані матеріали справи № 757/47128/17-к про арешт майна, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши позицію учасників розгляду клопотання щодо вимог клопотання, приходить до наступного.
Судовим розглядом встановлено, що управлінням спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001764 від 31.12.2014 за підозрою ОСОБА_6 в одержанні неправомірної вигоди в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368-2 КК України, а також за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 369 КК України.
15.08.2017 року ухвалою слідчого судді, у справі № 757/47128/17-к за клопотанням сторони обвинувачення накладено арешт на кошти, які знаходяться у безготівкову вигляді на рахунку зареєстрованої компанії за ОСОБА_6 в банку Швейцарської Конфедерації, а саме: № 11124110, відкритому компанією «SpregnenFinanceLimited» в банку «Coutts&Co AG» (адреса: Lerchenstrasse 18, 8022, Zurich, Switzerland).
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність в компанії «SpregnenFinanceLimited» права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 15.08.2017 року при накладенні арешту, слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що грошові кошти на рахунках компанії «SpregnenFinanceLimited» можуть бути предметом злочину, а також перебувають у власності юридичної особи, до якої можуть бути застосовані заходи кримінально-правового характеру, а саме з метою забезпечення виконання, у разі постановлення вироку в частині спеціальної конфіскації та конфіскації майна підозрюваного.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Слідчий суддя при вирішенні клопотання про скасування арешту майна, що накладений в рамках кримінального провадження також враховує приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).
ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).
У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).
Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадження триває, в рамках якого, окрім іншого встановлено, що у період із 12.12.2012 по 27.11.2014 р.р. ОСОБА_6 , будучи народним депутатом України, очолював групу з міжпарламентських зв`язків із Австрійською Республікою, був заступником керівника групи з міжпарламентських зв`язків з Королівством Іспанія та членом груп Верховної Ради України з міжпарламентських зв`язків із такими країнами, як Федеративна Республіка Німеччина, США, Фінляндська Республіка, Республіка Ірак, Італійська Республіка, Японія, Королівство Саудівська Аравія, Швейцарська Конфедерація, Об`єднані Арабські Емірати, Республіка Болгарія, Французька Республіка.
Сторона обвинувачення вказує, що підозрюваний ОСОБА_6 являється бенефеціарним власником компанії «SpregnenFinanceLimited», що підтверджується інформацією, отриманою в поряду міжнародного правового співробітництва Генеральною прокуратурою України від компетентних органів Республіки Австрія, згідно якого зазначеною компанією з місцезнаходженням на Британських Віргінських островах володіє Ledra Trustee Service LTD з місцезнаходженням у Нікосії, якою у свою чергу володіє ОСОБА_7 .

Окрім іншого з матеріалів клопотання вбачається, що адвокат ОСОБА_3 надає правову допомогу компанії «SpregnenFinanceLimited» на підставі договору від 06.11.2017 року, який підписаний нею та представником цієї компанії за довіреністю ОСОБА_8 , який у свою чергу є також довіреною особою ОСОБА_6 , оскільки неодноразово представляв його інтереси та очолював належні ОСОБА_6 компанії.

Так, у судовому засіданні стороною обвинувачення було доведено, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна компанії «SpregnenFinanceLimited» не втратив свою актуальність та підстави, які діяли на момент його застосування не відпали та продовжують існувати, оскільки за встановлених обставин вбачається, що підстави, на які посилається представник заявника, що на його думку, свідчать про необхідність скасування вказаного арешту, є предметом перевірки органу досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0001764 від 31.12.2014 року.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованість накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу, в противагу якому слідчим та прокурором в судовому засіданні наведено доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо обмеження права власності, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, що втручання органу досудового розслідування у право на мирне володіння майном компанією «SpregnenFinanceLimited» забезпечує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав заявника, а також, що існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між арештом майна та метою, яку даний захід прагне досягти.
За викладених обставин, в силу принципу змагальності сторін, доводи клопотання про скасування арешту слід визнати як безпідставні, такі що не базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для його задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Компанії SPRENGEN FINANCE LIMITED про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001764 від 31.12.2014 року, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.08.2017 року, справа № 757/47128/17-к - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1