Справа № 1-65/2008
Номер провадження 1-в/495/145/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський, клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, суд -

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області звернулась з клопотанням ОСОБА_4 про скасування арешту майна, яке обґрунтовує тим, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04 серпня 1981 року після смерті бабці ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Це свідоцтво мені було видано Білгород-Дністровською державною нотаріальною конторою та зареєстроване в реєстрі за № 2-1104. Право власності зареєстроване в КП «Білгород-Дністровське БТІ» 24 серпня 1981 року за № 6720.

На підставі ст. ст. 125, 126 КПК України слідчий СВ Білгород-Дністровського MB ГУ МВС України в Одеської області своєю постановою від 19 серпня 2004 року наклав арешт на будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з провадженням по кримінальної справі та для того, щоб забезпечити можливий цивільний позов від власника (а. с. 232. т. 2, справа № 1-65/2008 р.). Арешт будинку був зареєстрований у шостої державної нотаріальної конторі м. Одеса за № 1274255 від 02.09.2004 року.

За вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (а. с. 530-554, т. 3) вона була засуджена по ст. 191 ч. 5 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна з позбавленням права займати матеріально-відповідальні посади і займатися певною діяльністю, яка поєднана з виконанням організаційно-розпорядних або адміністративно-господарських обов`язків строком на 2 роки, по ст. 366 ч. 1 КК України - у вигляді штрафу 510 гривень в доход бюджету з позбавленням права займати матеріально-відповідальні посади і займатися певною діяльністю, яка поєднана з виконанням організаційно-розгторядних або адміністративно-господарських обов`язків строком на 2 роки. Відповідно до ст. 70 КК України остаточне мені призначено покарання в вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна з позбавленням права займати матеріально- відповідальні посади і займатися певною діяльністю, яка поєднана з виконанням організаційно- розпорядних або адміністративно-господарських обов`язків строком на 2 роки. В відповідності до ст. 75 КК України я була звільнена від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців. Цивільний позов ОСОБА_6 був задоволений, стягнуто з мене на його користь 25132 гривни. Також стягнута з мене за проведення експертизи сума 1525 гривень 84 коп. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 11 червня 2009 року вирок був залишений без змін.

Згідно виконавчого провадження, яке відкривалось Білгород-Дністровською державною виконавчою службою на підставі виконавчого листа, на протязі 2009-2017 р. р. з її пенсії щомісячно стягувався борг 25132 гривни на користь ОСОБА_6 та сума 1525 гривень 84 коп. на користь експертного центру. В січні 2018 року виконавче провадження було закрито у зв`язку з виконанням. Ніяких боргів у неї по цьому виконавчому провадженні немає. Вважала, що в подальшому застосуванні арешту майна немає потреби.

У судовому засідання прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення даного клопотання, оскільки на даний час відпала потреба в накладені арешту на майно.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 доводи викладенні у клопотанні про скасування арешту майна підтримав та просив задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У зв`язку з тим, що на даний час вирок суду набрав чинності, в подальшому застосуванні арешту на майно відпала потреба, суд вважає, що клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 170-175, 369-372, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт накладений слідчим СВ Білгород-Дністровського МВ ГУ МВС України в Одеської області постановою від 19 серпня 2004 року у зв`язку з кримінальним провадженням № , та зареєстрований у шостої державної нотаріальної конторі м. Одеса за № 1274255 від 02.09.2004 року, на будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, у зв`язку з закінченням виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1