Справа № 461/2951/18
Провадження № 1-кс/461/2888/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.05.2018 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо не внесення відомостей в ЄРДР,
24 квітня 2018 року до суду поступила скарга ОСОБА_3 , в якій останній просить зобов`язати прокурора Львівської області ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості по його заяві від 16 квітня 2018 року про вчинення старшим слідчим СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України та розпочати досудове розслідування.
В обґрунтування внесеної скарги покликається на те, що 16 квітня 2018 року він звернувся до прокуратури Львівської області із вищевказаною заявою, однак станом на день подання скарги не отримав жодного документа про прийняття і реєстрацію такої та внесення відомостей згідно заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань, як і не отримав жодної інформації про хід досудового розслідування.
В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав, надав пояснення, аналогічні до викладених у такій та просив скаргу задоволити.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 16 квітня 2018 року подано до прокуратури Львівської області заяву про злочин, тобто скаржник є належним носієм права на подання даної скарги.
У заяві про злочин ОСОБА_3 вказує, що слідчий ОСОБА_6 сфальсифікував і штучно створив докази обвинувачення.
Відповідно до ст.2 ч.1 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Згідно з п.4 ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Таким чином, згідно з вимогами КПК України, внесенню до ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Не зважаючи на зазначені положення КПК України особою, яка подала скаргу під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі.
Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
Таким чином з врахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку, що прокуратурою Львівської області не порушено вимог КПК України, прав та законних інтересів скаржника, а тому скарга є безпідставною та у задоволенні такої слід відмовити.
Керуючись ст.ст.1,22,110,214,303-309,318-380 КПК України, слідчий суддя
у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1