Справа № 127/9020/18
Провадження № 1-кп/127/428/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2018 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 04 січня 2018 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000062 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матейків, Барського району, Вінницької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 03.01.2018 року, близько 22.00 години, перебуваючи на території «Вінницької дитячої школи мистецтв», що розташована за адресою: м. Вінниця, просп. Коцюбинського, буд. 51, умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з винятковим цинізмом, проявляючи безсоромність та грубу непристойність, публічно оголив свій статевий орган та демонстрував його перехожим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , слідуючи за останніми та вчиняючи при цьому акт онанізму, чим виявляв свою явну зневагу до існуючих правил і норм поведінки та моралі в суспільстві.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав, у вчиненому розкаявся та суду пояснив, що він працював охоронцем у «Вінницькій дитячій школі мистецтв». 03.01.2018 року, близько 22 годин, він вийшов на вулицю щоб справити природні потереби, оскільки туалет в приміщенні (зі слів обвинуваченого) не працював. Проте, враховуючи ту обставину, що він хворіє на захворювання «аденоми простати (передміхурової залози)», яке супроводжується перешкоджанням нормальному сечовипусканню та різким болем в області паху, він з першого разу не зміг справити природні потереби, у зв`язку з чим, для цього йому необхідний був деякий час. Справляючи природню потребу він помітив випадкових перехожих, які щось йому сказали, на що він останнім відповів: «…, що не бачили, то подивіться…», при цьому продемонстрував вищезгаданим випадковим перехожим свій оголений статевий орган. В подальшому, через не тривалий проміжок часу, до нього на роботу приїхали працівники поліції, які відібрали в нього відповідні пояснення.
З досліджених доказів, що надані прокурором під час судового провадження, зокрема, згідно відомостей з витягу ЄРДР від 04.01.2018 року вбачається, що 03.01.2018 року, близько 22:11 год., ОСОБА_4 , працюючий охоронцем «Школи мистецтв», що в м. Вінниці по вул. Коцюбинського, 51, перебуваючи на території вищевказаної школи, з хуліганських мотивів оголив та демонстрував свої статеві органи перехожим, що також підтверджується рапортом інспектора роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 03.01.2018 року.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №27 від 05.04.2018 року в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_4 на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності та міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
В теперішній час ОСОБА_4 на хронічне психічне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності та може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_4 повною мірою може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши надані під час судового провадження докази, суд дійшов наступних висновків.
Під час судового провадження обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочину та повідомив, що жодні обставини встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті ним не оспорюються, надав показання та повідомив про обставини вчинення ним злочину.
Розглянувши вказане провадження в межах висунутого обвинувачення, дослідивши докази у справі в заявленому сторонами обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого доведена стороною обвинувачення, оскільки підтверджена сукупністю доказів у справі, які суд приймає до уваги як належні, допустимі та достатні.
Так, суд приймає до уваги показання обвинуваченого, який повідомив, що 03.01.2018 року, близько 22.00 години, перебуваючи на території «Вінницької дитячої школи мистецтв», що розташована за адресою: м. Вінниця, просп. Коцюбинського, буд. 51, умисно, публічно оголив свій статевий орган та демонстрував його випадковим перехожим.
Показання обвинуваченого є добровільними та достатніми для висновків суду про наявність в його діянні складу злочину. Так, суд приймає до уваги те, що обвинувачений повідомив про безпричинність своїх дій, а саме прояву безсоромності та грубої непристойності, що виразилось демонстративним оголенням статевого органу випадковим перехожим. Такі показання обвинуваченого дають підстави суду стверджувати, що обвинувачений грубо порушив громадський порядок, дії якого супроводжувались винятковим цинізмом, що поєднувалось з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, з мотивів явної неповаги до суспільства. Вказані показання обвинуваченого повністю узгоджуються з письмовими доказами у справі, які суд приймає до уваги як належні та допустимі докази.
Згідно з п. 5 ППВСУ № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство», хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та ін.
Таким чином, наведені докази є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.
Аналіз сукупності доказів у справі та зазначених положень ППВСУ свідчить, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України, як вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжувалось винятковим цинізмом.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
По місцю проживання характеризується позитивно.
Відповідно до характеристики за підписом директора «Вінницької дитячої школи мистецтв» ОСОБА_9 від 04.01.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 працює сторожем у «Вінницькій дитячій школі мистецтв» з 01.04.2016 року. За вказаний період ОСОБА_4 показав себе дисциплінованим та ініціативним працівником, у повній мірі виконуючи усі покладені на нього посадові обов`язки. Трудову дисципліну не порушував. У спілкуванні з колегами доброзичливий і привітний. За характером витриманий, миролюбний, сторониться конфліктних ситуацій.
З довідки ВОПНЛ ім. Ющенка від 05.01.2018 № 20/23, ОСОБА_4 був консультований лікарем-психіатром 04.02.2013 року з діагнозом: «Емоційно-лабільний (астенічний) розлад соматогенно обумовлений». Перебуває під консультативним спостереженням.
З довідки КЗ ВОНД «Соціотерапія» від 09.01.2018 №62, ОСОБА_4 на наркологічному диспансерному обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно вимоги про судимість від 12.02.2018 обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив умисний злочин середньої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся, по місцю роботи та проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Разом з тим, суд враховуючи, наявність пом`якшуючих покарання обставин у виді щирого каяття є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з застосуванням положень ст. 76 КК України.
Керуючись ст.ст. 65-67, 296 КК України, ст.ст. 373,374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді двох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: