печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу авдоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції ОСОБА_5 від 15.11.2017 про застосування заходів безпеки у кримінальному провадженні №0001578,-

В С Т А Н О В И В :

12.12.2017 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою в порядку п.6 ч.1 ст. 303 КПК України на постанову старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції ОСОБА_5 від 15.11.2017 про застосування заходів безпеки у кримінальному провадженні №0001578.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001578, відомості про яке внесені до ЄРДР за фактами таємного викрадення нафтопродуктів та нападку з метою заволодіння нафтопродуктами НГВУ «Чернігівнафтогаз» ПАТ «Укрнафта», а також умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.187, ч.4 ст.345 КК України. 09.11.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.4 ст.345 КК України. 10.11.2017 його було залучено у якості захисника підозрюваного ОСОБА_4 . Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 11.11.2017 застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком дії до 09.12.2017. 06.12.2017 з листа від 18.11.2017 №1263/125/32/01 за підписом начальника ІТТ ГУНП у м.Києві ОСОБА_6 він дізнався про наявність постанови про застосування заходів безпеки до підозрюваного ОСОБА_4 . Однак, вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки винесена в порушення вимог ст.ст.5, 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві». Зокрема, ні підозрюваний ОСОБА_4 , ні члени його сім`ї, ні близькі родичі не надавали згоду на застосування до підозрюваного ОСОБА_4 таких заходів безпеки. Будь-яких даних, які б свідчили про наявність реальної загрози життю, здоров`ю підозрюваного ОСОБА_4 у органу досудового розслідування немає. У зв`язку з чим, просить скасувати оскаржувану постанову та зобов`язати старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції ОСОБА_5 перевести підозрюваного ОСОБА_4 з ІТТ ГУНП в м.Києві до СІЗО м.Києва.

Особа, яка подала скаргу, захисник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Кримінальним-процесуальним кодексом України суд не наділений правом вживати заходи примусу у вигляді приводу для забезпечення участі заявника в судовому засіданні.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що адвокат ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, слідчим суддею визнано можливим розгляд скарги у відсутність особи, яка подала скаргу, адвоката ОСОБА_3 .

ГСУ Національної поліції повідомлено належним чином про час, дату та місце розгляду скарги в судове засідання свого представника не направило, про причини неявки суд не повідомило.

На підставі ч.3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя визнав можливим розгляд скарги за відсутності представника ГСУ Національної поліції.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» (далі-Закон) орган, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд, одержавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2 цього Закону, зобов`язані перевірити цю заяву (повідомлення) і в строк не більше трьох діб, а у невідкладних випадках - негайно прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки. На своє рішення вони приймають мотивовану постанову чи ухвалу і передають її для виконання органу, на який покладено здійснення заходів безпеки. Ця постанова чи ухвала є обов`язковою для виконання вказаними органами.

Листом від 18.11.2017 за №1263/125/32/01 за підписом начальника ІТТ ГУНП у м.Києві ОСОБА_6 повідомлено, що відносно ОСОБА_4 застосовано заходи безпеки.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.6 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.

Як вбачається зі скарги, адвокат ОСОБА_7 оскаржує постанову старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції ОСОБА_5 від 15.11.2017 про застосування заходів безпеки у кримінальному провадженні №0001578, разом із тим, матеріали скарги не містять вказану постанову і дані про її винесення старшим слідчим в ОВС ГСУ Національної поліції ОСОБА_5 в матеріалах скарги відсутні.

Само по собі повідомлення про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 заходів безпеки не є рішенням про застосування заходів безпеки в розумінні ч.2 ст.22 Закону.

За вказаних обставин, виходячи зі змісту ст. 303 КПК України, підстави стверджувати про винесення старшим слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції ОСОБА_5 постанови про застосування заходів безпеки до підозрюваного ОСОБА_4 відсутні.

Таким чином, оскільки відсутній предмет оскарження, вважаю відсутніми підстави для задоволення скарги.

Крім того, відсутні підстави для задоволення вимог про зобов`язання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції ОСОБА_5 перевести підозрюваного ОСОБА_4 з ІТТ ГУНП в м.Києві до СІЗО м.Києва, оскільки виходячи зі змісту ч. 2. ст.307 КПК України не передбачено такого способу захисту і відповідного рішення за наслідками розгляду даної скарги.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги авдоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції ОСОБА_5 від 15.11.2017 про застосування заходів безпеки у кримінальному провадженні №0001578 - відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1