Справа № 381/1927/18 Головуючий у І інстанції Ковлаевська
Провадження № 11-сс/780/424/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 04.07.2018
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.289 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до ухвали слідчого судді, слідчим відділенням Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000631 від 13.06.2018 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, 13 червня 2018 року близько 10 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленим слідством чоловіком, з метою незаконного позбавлення волі, викрадення людини та фізичної розправи над ОСОБА_10 , на невстановленому слідством мікроавтобусі марки «Volkswagen» прибули до місця проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 та стали чекати ОСОБА_10

13.06.2018 року близько 11 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_10 вийшов з будинку за адресою: АДРЕСА_1 та пішов до свого автомобіля «DAEWOO Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі біля вказаного будинку.

В цей час, ОСОБА_7 у співучасті з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленим слідством чоловіком, усвідомлюючи, що за законом він не має права позбавляти волі іншу особу, діючи умисно, з метою фізичної розправи над ОСОБА_10 , застосовуючи до нього фізичне насильство у вигляді застосування зброї невстановленого зразка та моделі, здійснили декілька пострілів у тулуб потерпілого, таким чином подолав спроби ОСОБА_10 щодо свого самозахисту, та всупереч волі останнього, посадив його до салону вказаного мікроавтобуса марки «Volkswagen», чим вчинив викрадення останнього.

Після цього, ОСОБА_7 у співучасті з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленим слідством чоловіком, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, порушуючи право ОСОБА_10 на свободу та особисту недоторканність, незаконно позбавив його волі, утримуючи останнього проти волі в салоні вказаного мікроавтобуса марки «Volkswagen», створюючи зовнішні перепони вільному його пересуванню, тим самим незаконно позбавив його волі та права на волю, яке закріплене статтями 19, 23, 29, 32 і 33 Конституції України та статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Після незаконного викрадення ОСОБА_10 , останнього автомобільними шляхами з місця вчинення злочину перевезли до невстановленого слідством місця, де реалізовуючи свій злочинний намір на фізичну розправу над ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленим слідством чоловіком продовжили наносити йому тілесні ушкодження, внаслідок чого спричинили тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя, розриву селезінки, відкритого перелому ключиці, що є тяжкими наслідками.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразилися у незаконному позбавленні волі та викраденні людини, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань, що спричинили тяжкі наслідки, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

Після цього, ОСОБА_7 у співучасті з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленим слідством чоловіком, незаконно заволоділи автомобілем ОСОБА_10 , марки « DAEWOO Lanos » д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі біля будинку № 1 по вул. Зінченка в м. Фастові, Київської області, а саме ОСОБА_8 користуючись тим, що воля потерпілого ОСОБА_10 до опору була повністю подавлена його діями, діями ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та невстановленого слідством чоловіка, сів за кермо автомобіля « DAEWOO Lanos » д.н.з. НОМЕР_1 і з місця події зник, таким чином заволодів вказаним транспортним засобом потерпілого ОСОБА_10

13.06.2018 року, близько 14 год. 25 хв., рухаючись по автодорозі Фастів-Кожанка в напрямку м. Фастів ОСОБА_8 , перебуваючи за кермом автомобіля « DAEWOO Lanos » д.н.з. НОМЕР_1 був зупинений працівниками поліції та в послідуючому затриманий.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

26.06.2018 ОСОБА_7 , слідчим за погодженням з прокурором повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України.

Органом досудового розслідування у вчиненні вказаного злочину підозрюється: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Донецьк, українець, громадянин України, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий.

27.06.2018 року ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області до підозрюваного було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 24.08.2018 року.

Слідчий суддя ухвалене рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 зареєстрований та проживає за межами обслуговування Фастівського відділення поліцїі, підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які, у разі визнання його винуватим, передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років, а тому у суду є підстави вважати, що підозрюваний може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що відповідає ризику п.1ч.1ст.177 КПК України.

Також у даному кримінальному провадженні не встановлено місцезнаходження речей підозрюваного у які останній був одягнений на момент вчинення ним кримінального правопорушення та на яких могли залишитися біологічні зразки потерпілого, також не встановлено місце знаходження деяких речей потерпілого, що дає підстави органу досудового розслідування вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності може в подальшому знищити, сховати або спотворити зазначені речі.

Крім того, у суду є підстави вважати, що можливий незаконний вплив на потерпілих та свідків, оскільки є дані, що потерпіла під страхом розправи і над нею, виїхала за межі м. Фастів. Наявність даного ризику, може призвести до позбавлення органу досудового розслідування зібрати та надати суду належні і допустимі докази вини підозрюваного ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , в апеляційній скарзі, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені даного клопотання.

Вважає, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. 196 КПК України. З`ясовані в судовому засіданні обставини та формально оцінені слідчим суддею докази причетності ОСОБА_7 до вчинених кримінальних правопорушень в яких він підозрюється органом досудового розслідування, а лише було переписано клопотання слідчого, що свідчить про неповноту та не об`активність розгляду клопотання, що призвело до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та призвело до невідповідності висновків суду викладених у судовому рішення фактичним обставинам кримінального провадження, у зв`язку з чим є підстави для її скасування.

Заслухавши суддю доповідача,

пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали свою апеляційну скаргу,

прокурора, який заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін,

вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділення Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000631 від 13.06.2018 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України.

Слідчий СВ Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_12 , звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2018 року дане клопотання слідчого задоволено та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 серпня 2018 включно.

Під час розгляду зазначеного клопотання, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.289 КК України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого.

Такі дані містяться у протоколі огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 від 13.06.2018; протоколі допиту потерпілої ОСОБА_13 від 13.06.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 13.06.2018 року; протоколі пред`явлення ОСОБА_7 для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_13 від 25.06.2018 року; протоколі пред`явлення ОСОБА_7 для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_14 від 25.06.2018 року; протоколі огляду відеозапису з відео реєстратора маршрутного таксі сполучення «Фастів-Мехколона» та інших матеріалах кримінального провадження.

Оскільки, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Твердження захисника про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає непереконливим, оскільки, всупереч положенням ч. 5 ст. 132 КПК України, апелянтом не надано доказів на підтвердження зазначених обставин, з огляду на засади змагальності сторін, проте стороною обвинувачення обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.

Враховуючи наведене, доводи сторони захисту та сторони обвинувачення щодо відсутність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та неврахування судом всіх ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід визнати непереконливими.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які посилаються апелянт в поданій апеляційній скарзі.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_7 не має жодного відношення до конфлікту, який виник з потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , до викрадення автомобіля потерпілого, колегія суддів не бере до уваги, оскільки дані твердження не є предметом розгляду у даному судовому засіданні, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні, як і інші обставини інкримінованих підозрюваному злочинів.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ________________ ___________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3