Справа № 484/884/18
Провадження: № 1-кп/484/188/18р
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.10.2018р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання: - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302, по обвинуваченню:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнська Миколаївської області, громадянина України, що має середню технічну освіту, працює слюсарем ВП ЮУ АЕС, розлученого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілої - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 03 лютого 2018 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 вирішив викрасти майно з прилавка магазину, що розташований на території міського автовокзалу за адресою: АДРЕСА_2 .

Виконуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що за його діями спостерігає продавець магазину ОСОБА_10 , підійшов до прилавка магазину, з якого схопив два металевих підноса з хлібобулочними виробами та відкрито викрав чуже майно, а саме: сосиски в тісті, вартістю 12 грн. за 1 шт., 2 котлети в тісті вартістю 17 грн. за 1 шт., 2 хачапурі вартістю 20 грн. за 1 шт., 1 гамбургер вартістю 20 грн. за 1 шт., 1 хотдог вартістю 20 грн. за 1 шт., 2 смажені пиріжки вартістю 14 грн. за 1 шт., 2 металевих підноса вартістю 50 грн. за 1 шт. Таким чином ОСОБА_3 відкрито викрав майно потерпілої ОСОБА_7 ,спричинивши їй матеріальний збиток на загальну суму 286 грн. та з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений своєї вини не визнав та пояснив, що 03.02.2018 року, разом зі своїм кумом ОСОБА_11 , приїхав до м. Первомайська Миколаївської області, щоб зустрітися з дівчиною. До 18.00 години вони відпочивали та вживали спиртні напої, потім провели дівчину та пішли на автовокзал, щоб їхати додому в м. Южноукраїнськ Миколаївської області. На автовокзалі підійшли до віконечка магазину і запитали про знайому дівчину, продавець ОСОБА_10 відповіла, що така в них не працює. Через деякий час вони підійшли до віконечка магазину та запитали у продавця, як проїхати до м. Южноукраїнська, продавець знервувала. Вони зайшли в приміщення автовокзалу, сіли на лавку та заснули. Згодом ОСОБА_11 прокинувся та пішов курити, він також вирішив вийти на вулицю, щоб покурити. В цей момент до нього підійшов зять потерпілої ОСОБА_12 та сказав, що вони вкрали хлібобулочні вироби вартістю майже 200 грн. Разом з зятем потерпілої вони пішли до банкомату, де він зняв з рахунку 200 грн. та віддав останньому. Однак, з нього почали вимагати заплатити ще 100 грн. за підноси, це його обурило і він почав вимагати у свідка ОСОБА_12 повернути гроші та викликати працівників поліції. Крадіжки він не вчиняв, а гроші за викрадене заплатив, щоб не було проблем на роботі на яку він щойно влаштувався.

Не зважаючи на вище викладену позицію обвинуваченого, його твердження спростовуються іншими доказами по справі, які були досліджені судом.

Так, потерпіла ОСОБА_13 пояснила, що 03.02.2018 року, пізно ввечері, їй зателефонувала продавець магазину, що знаходиться на автовокзалі, ОСОБА_10 та повідомила, що з прилавка магазину викрали два підноса з хлібобулочними виробами. Вона зателефонувала своєму зятю, ОСОБА_12 та попросила його поїхати на місце події. Коли зять приїхав до магазину, то побачив там ОСОБА_3 та запропонував йому заплатити за викрадене. Частину грошей останній заплатив, а решту платити відмовився.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що працює продавцем у ОСОБА_13 03.02.2018 року вона знаходилась на роботі, приблизно о 18.00 годині до неї підійшов ОСОБА_3 з товаришем, які були у нетверезому стані. Вони запитали чи працюють ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , вона сказала, що не працюють і хлопці пішли. Згодом вони знов прийшли, запитали, як проїхати до м. Южноукраїнська та вона порадила їм звернутися до диспетчера. Через деякий час до магазина підбіг ОСОБА_3 , різко схопив з прилавка два металевих підноса з хлібобулочними виробами та побіг. Вона кричала: «стій», проте ОСОБА_3 продовжував тікати, наздогнати його вона не змогла, лише чула як падали підноси. Зателефонувала власниці магазину та повідомила про крадіжку після чого прийшов зять потерпілої ОСОБА_12 .

ОСОБА_10 стверджувала, що саме ОСОБА_3 викрав товар з прилавку, він тричі підходив до магазину, а тому вона дуже добре його роздивилась та запам`ятала його обличчя та статуру, так як має гарну зорову пам`ять. З 18.00 до 20.00 години з автовокзалу не відправляється жоден автобус і крім обвинуваченого і його товариша на автовокзалі більше нікого не було. На вимогу зятя власниці магазину ОСОБА_3 частково відшкодував завдану шкоду, а за два викрадених підноса платити відмовився, просив не викликати поліцію.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 03.02.2018 року біля 19 год. 30 хв. йому зателефонувала теща ОСОБА_7 та сказала, що пограбували магазин. Він приїхав на автовокзал, викликавши по дорозі поліцію, та підійшов до продавця магазину ОСОБА_10 , яка вказала на ОСОБА_3 , який був ще з одним хлопцем, та пояснила, що саме він викрав з прилавка магазину два підноси з хлібобулочними виробами. Коли він почав наближатися до хлопців, останні почали тікати. Потім ОСОБА_3 запропонував заплатити гроші за викрадене та просив не викликати поліцію. Разом вони пішли до банкомату, ОСОБА_3 зняв з рахунку 200 грн. і віддав йому, однак відмовився заплатити ще 100 грн. за викрадені підноси. Через деякий час приїхали працівники поліції.

Наведені показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 повністю узгоджуються між собою, повною мірою відповідають іншим доказам у справі та немає будь яких підстав ставити під сумнів правдивість їхніх показань.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що 03.02.2018 року він з ОСОБА_3 приїхали в м. Первомайськ Миколаївської області відпочити з друзями, де вживали спиртні напої. Приблизно о 18.00 годині приїхали на автовокзал, щоб їхати додому в м. Южноукраїнськ Миколаївської області, зайшли в середину приміщення, там нікого не було, потім вийшли на вулицю, підійшли до магазину та спитали про знайому дівчину, продавець сказала, що вона не працює, вони пішли в приміщення автовокзалу, погуляли, згодом підійшли до магазину і запитали про автобус на м. Южноукраїнськ Миколаївської області, продавець знервувала і вони знов пішли в приміщення автовокзалу, трохи продрімали, потім він вийшов покурити. Через деякий час до нього підійшла продавець магазину з якимось чоловіком, який звинуватив їх з ОСОБА_3 в крадіжці булочок на суму 185 гривень. Намагаючись залагодити конфлікт ОСОБА_3 зняв з карточки 200 грн. та віддав продавцю магазина, однак вона вимагала заплатити ще за підноси. Між ними виник конфлікт і продавець магазину викликала поліцію. Стверджував, що з прилавка магазину підноси з хлібобулочними виробами ОСОБА_3 не викрадав.

Однак, суд критично ставиться до показів вищевказаного свідка, оскільки вони суперечать матеріалам справи, поясненням інших свідків та письмовим доказам, які містяться в матеріалах справи. ОСОБА_11 є кумом ОСОБА_3 , перебуває з ним у дружніх стосунках, отже є зацікавленим в уникненні останнім кримінальної відповідальності.

Також, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю письмових доказів, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до довідки, наданої суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_16 , вартість металевого розносу, бувшого у використанні, станом на лютий місяць 2018 року складає 50грн. Згідно накладної № 6 та накладної б/н, від 03.02.2018р., потерпіла ОСОБА_7 , того дня, отримала від постачальника, серед іншого, біляші, хачапурі, смажені пиріжки, хот доги, гамбургери, сосиски в тісті та котлети в тісті, що підтверджує наявність в магазині потерпілої, на момент вчинення злочину, викраденого товару та його вартість.

Згідно протоколу слідчого експерименту та таблиці зображень до нього, за участю ОСОБА_10 , від 05.02.2018 року, які були досліджені в судовому засіданні, остання детально розповіла, як 03 лютого 2018 року, у вечірній час доби, перебувала в магазині, що розташований на території міського автовокзалу за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час, до прилавку вказаного магазину підійшов чоловік, який двома руками схопив два підноса з хлібобулочними виробами та втік у зворотному напрямку. При цьому, на будь-яку вимогу зупинитися чоловік не відреагував та зник у невідомому напрямку.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 05.02.2018 року, свідок ОСОБА_10 , вказала на ОСОБА_3 , як на особу, яка 03 лютого 2018 року, неодноразово підходила до прилавка магазину, що розташований на території міського автовокзалу за адресою: АДРЕСА_2 , та, приблизно о 19 годині 30 хвилин, схопив з прилавка два металевих підноса з хлібобулочними виробами. Впізнала обвинуваченого по обличчю, так як дуже добре його запам`ятала.

Вищевикладене підтверджує, що саме ОСОБА_3 , 03.02.2018р., відкрито викрав з магазину потерпілої ОСОБА_7 два металевих підноса з хлібобулочними виробами.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
При оцінці доказів європейський суд з прав людини керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі Авшар проти Туреччини» від 10.07.2001 року). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

З огляду на наведене, дослідивши, при проведенні судового слідства, докази по справі та оцінивши їх у сукупності, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкриміноване.

Таким чином, за встановлених фактичних обставин,суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.1 ст. ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Відповідно до положень ста 65 КК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, як особа за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає добровільне часткове відшкодування завданої майнової шкоди в сумі 200грн., те, що на його утриманні знаходиться малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до досудової доповіді про ОСОБА_3 , складеної Арбузинським міськрайонним відділом з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, останній, 27.05.2013р. був засуджений Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 199 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки. 22.06.2015р. був знятий з обліку у зв`язку зі звільненням від покарання з випробуванням по закінченню іспитового строку. Проживає разом з мамою, цивільною дружиною та її донькою. Має базову вищу освіту, офіційно працює в ВП ЮУ АЕС. Поведінка відповідає суспільним нормам, контролює мислення, не втрачає контроль над емоціями та поведінкою, відкритий до спілкування, комунікабельний, врівноважений. В родині стосунки теплі, дружні, поважають один одного. На думку органу пробації існує ймовірність виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому з метою його виправлення у майбутньому доцільно застосувати покарання альтернативне позбавленню волі.

Враховуючи, вище викладене, те, що обвинувачений не має інвалідності, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді громадських робіт.

В ході судового розгляду цивільний позов не заявлявся. Витрати на залучення експертів відсутні.

Речові докази банківську картку «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_3 з № НОМЕР_1 , запальничку сірого кольору з написом KENT HD, два ключі від квартири та одяг, а саме: дублянка чорного кольору та шапка чорного кольору, передані на зберігання ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне залишити у власності останнього.
Речовий доказ «гамбургер», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне залишити у її власності.
Керуючись ст. ст. 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 180 (сто вісімдесят) годин.

Речові докази банківську картку «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_3 з № НОМЕР_1 , запальничку сірого кольору з написом KENT HD, два ключі від квартири та одяг, а саме: дублянка чорного кольору та шапка чорного кольору, передані на зберігання ОСОБА_3 , залишити у власності останнього.
Речовий доказ «гамбургер», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити у її власності.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Миколаївської області протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1