Справа № 141/1026/18
Номер провадження 1-кс/131/411/2018
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" жовтня 2018 р. м. Іллінці

Слідчий суддя Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці клопотання слідчого СВ ОСОБА_6 Гайсинського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 10.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта вища, лікаря загальної практики сімейної медицини КНП «Оратівський районний центр первинної медико санітарної допомоги» Оратівської районної ради, раніше не судимої,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області подав до суду клопотання в якому просить застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на неї обов`язки: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, або суду; не виїжджати за межі Оратівського району без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

В клопотанні слідчий зазначив, що ОСОБА_4 працювала на посаді лікаря загальної практики сімейної медицини Оратівської ЦРЛ з 2011 року та 29.01.2018 ОСОБА_4 заступила згідно графіку на чергування у відділення екстреної невідкладної медичної допомоги Оратівської центральної районної лікарні.

В ході чергування, 29.01.2018 о 18 год. 45 хв. у приймальне відділення екстреної невідкладної медичної допомоги Оратівської центральної районної лікарні звернулась ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області із своїм сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зі скаргами на біль у животі, нудотою та блювотою у останнього. Обстеживши, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 встановила діагноз ацетономічний синдром та зробила ін`єкцію медичного препарату «Папаверину» та «Платифиліну». Далі ОСОБА_4 промила шлунок ОСОБА_9 шляхом вживання останнім води. Після цього, ОСОБА_4 дала випити ОСОБА_9 медичний препарат «Атоксил» та запевнивши батьків ОСОБА_9 в тому, що здоров`ю малолітнього нічого не загрожує, відпустила останнього спільно із батьками додому.

В подальшому малолітній ОСОБА_9 перебуваючи в дома спільно із батьками ліг спати. Близько 04 год. 00 хв. 30.01.2018 батьки ОСОБА_9 помітили, що у малолітнього ОСОБА_9 холодні ноги та він не подає ознак життя, після чого поїхали до Оратівської ЦРЛ, де в подальшому лікарями близько 04 год. 40 хв. констатовано смерть малолітнього ОСОБА_9 .

При цьому, при наданні медичної допомоги ОСОБА_9 , ОСОБА_4 в супереч вимогам ст.49 Конституції України, якою кожному гарантується право на належну медичну допомогу; вимогам Протоколів надання Медичної допомоги при невідкладних станах у дітей на шпитальному і дошпитальному етапах, затверджених наказом МОЗ України від 31.08.2004 №437, зокрема пункту 1 протоколу надання невідкладної медичної допомоги в педіатрії на дошпитальному етапі «ургентні захворювання органів черевної порожнини», відповідно до якого з огляду на вікові, анатомо-фізіологічні особливості розвитку дитячого організму, варто розцінювати будь-яку підозру на патологію органів черевної порожнини як показання до госпіталізації дитини до хірургічного відділення; ст. 78 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я»), згідно якої медичні працівники зобов`язані сприяти охороні та зміцненню здоров`я людей, запобігати і лікувати захворювання, подавати своєчасну і кваліфіковану медичну і лікарську допомогу, неналежно виконала свої професійні обов`язки як медичний працівник внаслідок несумлінного ставлення до них, що виразилось у неналежному надані без поважних причин медичної допомоги неповнолітньому хворому ОСОБА_9 .

Зокрема, ОСОБА_4 неналежно виконуючи професійні обов`язки, як медичний працівник, внаслідок несумлінного ставлення до них не прийняла відповідних заходів для встановлення правильного діагнозу ОСОБА_9 , а саме за наявності для того підстав не ініціювала зібрання консиліуму лікарів за участі хірурга, не ініціювала проходження хворим ОСОБА_9 рентген дослідження, УЗД, аналізів крові, що зумовило ненадання останньому необхідної медичної допомоги, вплинуло на перебіг його захворювання та спричинило тяжкі наслідки - смерть неповнолітнього хворого ОСОБА_9 внаслідок сполучення больового і інтоксикаційного синдрому, крововтрати внаслідок защемлення і послідуючого некрозу значної частини тонкого кишківника.

Відповідно до висновку комплексної судово-медичної експертизи обласного бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради від 22.08.2018 №65 причиною смерті ОСОБА_9 являлось сполучення больового і інтоксикаційного синдрому, крововтрати внаслідок защемлення і послідуючого некрозу значної частини тонкого кишківника.

Правильний діагноз дитині був виставлений тільки після проведення судово- медичної експертизи трупа. Лікар який оглядав дитину (дитина оглянута черговим лікарем ОСОБА_4 ) не прийняла відповідних заходів для встановлення правильного діагнозу. - не був зібраний консиліум лікарів з участю хірурга, не проведено рентген дослідження, УЗД, аналіз крові. Надана медична допомога дитині була неадекватною і не відповідала дійсному стану дитини по причині не встановлення правильного діагнозу.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України - неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок несумлінного до них ставлення, якщо воно спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому.

10.03.2018 року по вказаному факту було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

26 вересня 2018 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

Зважаючи на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , який у відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, беручи до уваги те, що підозрювана, використовуючи своє службове становище може незаконно впливати як особисто, так і через керівництво Оратівської ЦРЛ, на лікарів та медсестер, а саме молодшу медичну сестру ОСОБА_10 , медичну сестру ОСОБА_11 , молодшу медичну сестру ОСОБА_12 , медичну сестру ОСОБА_13 , схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню. Крім того в Оратівській ЦРЛ містяться оригінали документів в яких містяться записи щодо малолітнього ОСОБА_9 , тому перебуваючи на посаді вона може їх знищити чи підробити слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання їй запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням обмежень: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, або суду; не виїжджати за межі Оратівського району без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав, з викладених в ньому підстав, просить його задоволити.

Підозрювана та її захисник - адвокат ОСОБА_5 просили в задоволенні клопотання відмовити в зв`язку з відсутністю підстав для застосування такого виду запобіжного заходу.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення учасників його розгляду приходить до слідуючого висновку.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Так, в судовому засіданні прокурор просить обрати підозрюваній запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із встановленням обмежень: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, або суду; не виїжджати за межі Оратівського району без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи, зважаючи на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , та обставини, що підозрювана, використовуючи своє службове становище може незаконно впливати як особисто, так і через керівництво Оратівської ЦРЛ, на лікарів та медсестер, а саме молодшу медичну сестру ОСОБА_10 , медичну сестру ОСОБА_11 , молодшу медичну сестру ОСОБА_12 , медичну сестру ОСОБА_13 , схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, а також перебуваючи на посаді вона може знищити чи підробити оригінали документів в яких містяться записи щодо малолітнього ОСОБА_9 .

При цьому, прокурором не надано суду будь яких доказів, які б могли підтвердити наявність в даному кримінальному провадженні ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, мета встановлення обмежень відносно підозрюваної ОСОБА_4 , зазначена в клопотанні слідчого не відповідає змісту обмежень викладених в прохальній частині клопотання.

Частиною 2 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Враховуючи вищенаведене слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 331 КПК України суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 10.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України відносно ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: