Справа № 646/3185/18
№ провадження 1-кс/646/5990/2018
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.10.18 року м. Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківська область, Харківський район, с. Пісочин, громадянина України, розлученого, не працюючого, пенсіонера, раніше не судимого, що зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, -
Старший слідчий першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_6 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з даним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_5 , будучи службовою особою, обіймаючи згідно наказу ГУ НП в Харківській області № 587 о/с від 26.12.2016 р. посаду заступника начальника відділу організації діяльності груп реагування УПД ГУ НП в Харківській області, запропонував підлеглим очолюваного ним відділу організації роботи груп швидкого реагування УПД ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , використовуючи свої владні повноваження, отримувати неправомірну грошову винагороду від підпорядкованих працівників територіальних підрозділів ГУ НП в Харківській області за не проходження ними учбових занять, за безперешкодну здачу щомісячних звітів, здачу заліків знань нормативної бази, навчання і виховання особового складу, а також вирішення питання не притягнення до дисциплінарної відповідальності підпорядкованих працівників територіальних підрозділів ГУ НП в Харківській області.
Отримавши згоду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_5 надав їм номер банківської картки «ПриватБанк» НОМЕР_1 , оформленої на свого батька ОСОБА_9 , та запропонував передавати працівникам підпорядкованих підрозділів ГУ НП в Харківській області реквізити вищевказаної банківської картки для перерахування грошових коштів які після надходження ОСОБА_5 будуть розподілятись між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 528600 гривень, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні корупційного злочину, який є тяжким, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, наявні ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що у сукупності свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, характер вчинених кримінальних правопорушень свідчить про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_5 .
В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 суду пояснив, що злочину не вчиняв, кошти, які перераховувались на картку «Приватбанку» є гуманітарною допомогою на лікування його батька ОСОБА_9 , просить відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наміру переховуватись у нього немає, на кожну вимогу слідчого з часу пред`явлення йому підозри він з`являвся.
Захисник проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що на підставі ст. 216 КПК України відсутні підстави для звернення прокуратури з клопотанням про обрання запобіжного заходу, підозра є необґрунтованою, відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України: з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_5 з`являвся на кожну вимогу слідчого, підстави для зміни його поведінки прокурором не доведені, також доступу до будь-яких документів, що мають значення для справи у нього немає, оскільки звільнився з місця служби.
Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
29.08.2018 р. у рамках здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 свідчать: протокол тимчасового доступу до речей і документів, протокол допиту свідка ОСОБА_10 , протоколи обшуку, протоколи огляду предметів, вилучені в ході обшуків чорнові записи.
ЄСПЛ в рішенні від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» висловив позицію, відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У відповідності до ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 178 КПК України.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Слідчий суддя вважає, що на момент вирішення питання про запобіжний захід щодо ОСОБА_5 прокурором не доведено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки підозрюваний з`являвся на кожну вимогу слідчого, що не спростовано стороною обвинувачення; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Оцінюючи можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від суду, слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії» 26.01.1993 р., що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває неповнолітній син та батько, якому встановлено інвалідність 3 групи, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем служби та проживання.
Слідчий суддя не знаходить обґрунтованих підстав у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 саме виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою, а вважає доцільним застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.
Слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово, що буде достатнім, зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 193, 196 КПК України,
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківська область, Харківський район, с. Пісочин, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого прокуратури Харківської області, прокурора та суду за першою вимогою;
- заборонити підозрюваному залишати місце свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,
- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим даного кримінального провадження.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівниками органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою мають право з`явитися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Строк запобіжного заходу рахувати протягом 60 діб з 10.10.2018 р. по 09.12.2018 р. включно.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити до органу внутрішніх справ за місцем проживання ОСОБА_5 для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1