Справа № 445/852/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працюючого на посаді водія в ТзОВ "ЗолочівАвтоТранс", проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не військовозобов`язаного, особою з інвалідністю ІІІ-ої групи, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
ОСОБА_4 , 03.01.2018 року, близько 06 години 55 хвилин, керуючи автобусом марки «I-VAN A07A1-50», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по вул. Львівській в м. Золочів Львівської області в сторону виїзду з даного населеного пункту на автодорогу Львів-Тернопіль, поблизу автомобільної заправки «ANP», що за адресою: Львівська область, м. Золочів, вул. Львівська, 69, порушив вимоги розділу 1 п.п. 1.2., 1.3., 1.5., розділу 2 п.п. 2.3. «б», розділу 11 п.п. 11.3., розділу 12 п.п. 12.3. «Правил дорожнього руху України», які виразились в тому, що він не був уважний та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, рухаючись по проїзній частині дороги призначеної для руху зустрічного транспорту, при виявленні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_5 , якого він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, що призвело до наїзду на останнього, внаслідок чого пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, а саме: поєднану травму грудної клітки та живота, що супроводжувались численними лівобічними переломами ребер з ушкодженням селезінки та значною крововтратою, що в подальшому стало причиною його смерті.
Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та надав показання, що 03.01.2018 року, близько 07 години ранку, керував автобусом марки «I-VAN A07A1-50», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Львівській в м. Золочів Львівської області, в напрямку до виїзду з м. Золочева. Оскільки дорожнє покриття знаходилось в незадовільному стані, він рухався по середині смуг дорожнього руху. Швидкість руху автобуса була незначною, що також пов`язано із станом автомобільної дороги. В цей час на вулиці було ще темно, потерпілого він не бачив, а відчув лише раптовий удар. Зупинивши транспортний засіб, він вийшов з нього, посвітивши ліхтарем на дорогу, він помітив потерпілого, та зрозумів, що він його збив лівим дзеркалом транспортного засобу. Він допоміг потерпілому підвестись, розмовляв з ним, бачив, що у нього текла кров із потиличної ділянки голови. В подальшому він викликав швидку медичну допомогу, яка прибула на місце події через тривалий час, потерпілий був госпіталізований до Золочівської ЦРЛ. Згодом він довідався, що потерпілий помер у лікарні, під час надання йому медичної допомоги. Обставин правопорушення, що вказані в обвинувальному акті, не заперечує, щиро розкаюється у вчиненому. Зазначає, що надавав матеріальну допомогу родині померлого, надав кошти на поховання та встановлення надгробного пам`ятника, просив та просить у них пробачення, розуміє, що своїми діями завдав їм значного болю, просить його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 , яка являється дружиною загиблого ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилась, однак подала на адресу суду заяву, якою просить розгляд кримінального провадження проводити за її відсутності, оскільки найближчі три місяці вона перебуватиме за межами території України. У заяві вказано, що вона жодних претензій до обвинуваченого не має, просить призначити останньому покарання не пов`язане із позбавленням волі та не позбавляти його права керування транспортними засобами.
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу останнього, в тому числі досудової доповіді, та матеріалів, що пов`язані з витратами на проведення експертиз та речовими доказами.
Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 , як особою, яка керувала транспортним засобом, порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, тобто скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а тому дії обвинуваченого кваліфіковано органом досудового розслідування вірно.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного.
Таким чином, обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяного злочином наслідку, а також те, що обвинувачений є особою працездатного віку, вину у вчиненні злочину визнає, щиро розкаюється у вчиненому, раніше не судимий, на досудовому слідстві активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, має на утриманні дружину та двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання та праці, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, є особою з інвалідністю, офіційно працевлаштований.
Окрім цього, при призначенні покарання суд враховує і думку потерпілої, яка у поданій до суду заяві вказала, що претензій до обвинуваченого не має, просить призначити останньому покарання не пов`язане із позбавленням волі та не позбавляти його права керування транспортними засобами.
Обставинами, що пом`якшують покарання, на думку суду, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. На момент вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 не перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, що підтверджується наявним в матеріалах провадження актом медичного закладу № 11 від 03.01.2018 року.
Окрім цього, суд враховує дані досудової доповіді, складеної старшим інспектором Золочівського районного сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_7 від 25.06.2018 року, на підставі ухвали Золочівського районного суду Львівської області від 21.06.2018 року, згідно якої матеріальне становище обвинуваченого ОСОБА_4 середньо задовільне, останній поводиться та мислить адекватно, врівноважений, вміє контролювати свій гнів та поведінку, вважає, що правопорушення не є нормою життя, стосунки з оточуючими товариські, схильність до агресії не притаманна, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства низький, проблемних питань особистості обвинуваченого та його життєдіяльності, на які повинні бути спрямовані заходи впливу відсутні.
З огляду на вказане, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України.
Водночас, зважаючи на вищевказані обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення винного без реального відбування покарання із звільненням, на підставі ст.75 КК України, від основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України.
При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує, що керування транспортним засобом є його єдиним доходом і позбавлення такого права суттєво вплине на можливість обвинуваченого утримувати свою сім`ю, думку потерпілої та прокурора, які просили не застосовувати до обвинуваченого додаткового покарання, відтак, суд приходить до висновку про недоцільність застосування до винного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, цивільний позов не заявлявся, витрати понесені державою на проведення експертиз в межах кримінального провадження слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави.
Накладений слідчим суддею, в межах досудового розслідування кримінального провадження, арешт на автобус марки «I-VAN A07A1-50», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ТзОВ «Насорох» слід скасувати.
Керуючись ст. 75, 76, ч. 2 ст. 286 КК України, ст. 100, 368-371, 373- 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без позбавлення його права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк рахувати з дня проголошення вироку - 26 червня 2018 року.
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави 1 287,00 грн. (одну тисячу двісті вісімдесят сім гривень 00 копійок) витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» №1/146 від 08.02.2018 року, що була проведена Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України.
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави 1 287,00 грн. (одну тисячу двісті вісімдесят сім гривень 00 копійок) витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.4 «Транспортно - трасологічні дослідження» №1/151 від 01.03.2018 року, що була проведена Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України.
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави 1 287,00 грн. (одну тисячу двісті вісімдесят сім гривень 00 копійок) витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» №1/467 від 07.05.2018 року, що була проведена Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України.
Речові докази: автобус марки «I-VAN A07A1-50», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ТзОВ «Насорох», що переданий на зберігання директору ТзОВ «ЗолочівАвтоТранс» ОСОБА_8 та знаходиться за адресою: Львівська область, м. Золочів, вул. Львівська, 54 повернути власнику.
Скасувати арешт, що накладений на автобус марки «I-VAN A07A1-50», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ТзОВ «Насорох», згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05.01.2018 року.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1