АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/2789 /2018 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представників власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.03.2018 року,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 березня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000075 від 08.02.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, задоволено частково клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київські області ОСОБА_10 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - першим заступником військового прокурора Київського гарнізону ОСОБА_11 , про накладення арешту на майно, та накладено арешт на тимчасово вилучене 18.03.2018 року в ході обшуку за місце проживання ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: грошові кошти в сумі 400 доларів США купюрами номіналом 50 доларів США з наступними серіями та номерами МВ26757727, МЕ07257535А, MJ06256626А, ІА40263250А, МА22533751А, МВ67190722В, МВ03901954С, EG83061429.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 березня 2018 року щодо не накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на майно вилучене в ході обшуку квартири ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 400 доларів США купюрами номіналом по 50 доларів США з наступними серіями та номерами: МВ26757727, МЕ07257535А, MJ06256626А, ІА40263250А, МА22533751А, МВ67190722В, МВ03901954С, EG83061429; 21 675 (двадцять одна тисяча шістсот сімдесят п`ять) доларів США (208 купюр номіналом 100 доларів США, 13 купюр номіналом 50 доларів США, 9 купюр номіналом 20 доларів США, 4 купюри номіналом 10 доларів США, 1 купюра номіналом 5 доларів США); та 905 (дев`ятсот п`ять) Євро (1 купюра номіналом 100 Євро, 14 купюр номіналом 50 Євро, 4 купюри номіналом 20 Євро, 1 купюра номіналом 10 Євро, 3 купюри номіналом 5 Євро).

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор посилається на те, що слідчим до клопотання були надані матеріали, які стали підставою для повідомлення про підозру ОСОБА_12 , підтвердження вчинення останнім корупційного кримінального правопорушення та отримання неправомірної вимоги незаконним шляхом. На думку апелянт, відповідно до ст. 170 КПК України арешт вказаного вище майна допускається з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні або конфіскації майна.

Окрім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки 26.03.2018 року було проголошено резолютивну частину ухвали, а повний текст ухвали на адресу прокуратури надійшов 07.05.2018 року, у звязку з чим не мав можливості в повному обсязі спростувати твердження викладені слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, представників власника майна, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ч.3 ст. 395 КПК України якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи ті обставини, що копію оскаржуваного рішення апелянт отримав 07 травня 2018 року, а апеляційна скрага подана 11 травня 2018 року, тобто в межах строку визначених ст. 395 КПК України, як вважає апеляційна інстанція, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність і необґрунтованість постановленого судом рішення, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Як вбачається з наданих матеріалів провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000075 від 08.02.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

20 березня 2018 року слідчий СУ ГУ НП в Київські області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - першим заступником військового прокурора Київського гарнізону ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, а саме грошових коштів 400 доларів США, 21 675 доларів США та 905 Євро, з метою збереження речових доказів, забезпечення конфіскації майна та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

26 березня 2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва клопотання слідчого частково задоволено, накладено арешт на тимчасово вилучене 18.03.2018 року в ході обшуку за місце проживання ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме на грошові кошти в сумі 400 доларів США купюрами номіналом 50 доларів США з наступними серіями та номерами МВ26757727, МЕ07257535А, MJ06256626А, ІА40263250А, МА22533751А, МВ67190722В, МВ03901954С, EG83061429.

Задовольняючи частково вищевказане клопотання, слідчий суддя, прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на грошові кошти в сумі 400 доларів США, які можуть використовуватись як доказ під час судового розгляду кримінального провадження, та відмовив в накладенні арешту на грошові кошти в сумі 21 675 (двадцять одна тисяча шістсот сімдесят п`ять) доларів США та 905 (дев`ятсот п`ять) Євро з огляду недоведеності правових підстав для накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову).

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді з огляду на такі обставини.

Вирішуючи питання про накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя, дотримався вимог ст. 170 КПК України і прийшов до обґрунтованого висновку з приводу наявності підстав для часткового задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на частину майна.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

На думку колегії суддів, доводи клопотання та додані до нього матеріали, а також оскражувана ухвала слідчого судді, містять достатньо даних, які вказують на ті обставини, що вилучені в ході обшуку кошти в сумі 400 доларів США відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, а відтак правової підстави застосування заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна на вказані грошові кошти.

Доводи апеляційної скарги прокурора з приводу необхідності накладення арешту на грошові кошти в сумі 21 675 (двадцять одна тисяча шістсот сімдесят п`ять) доларів США та 905 (дев`ятсот п`ять) Євро не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України, забезпечення конфіскації майна як виду покарання, арешт може бути накладено на майно підозрюваного чи обвинуваченого, однак зазначена обставина, на думку суду не доведена. Також, слідчим, як вбачається з матеріалів провадження не додано належних доказів, які б підтверджували подачу цивільного позову в межах кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 167, 170 - 173 КПК України, частково задовольнив клопотання органу досудового розслідування.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя діяв у спосіб та у межах діючого законодавства.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак, подана апеляційна скарга, за викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:
Поновити прокурору ОСОБА_9 строк на апеляційне оскраження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 березня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000075 від 08.02.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, якою задоволено частково клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київські області ОСОБА_10 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - першим заступником військового прокурора Київського гарнізону ОСОБА_11 , про накладення арешту на майно, та накладено арешт на тимчасово вилучене 18.03.2018 року в ході обшуку за місце проживання ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: грошові кошти в сумі 400 доларів США купюрами номіналом 50 доларів США з наступними серіями та номерами МВ26757727, МЕ07257535А, MJ06256626А, ІА40263250А, МА22533751А, МВ67190722В, МВ03901954С, EG83061429, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

___________________ ____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4