Справа № 1-кп/593/27/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" серпня 2018 р.

Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого суду ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

та адвоката підсудного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бережани, Тернопільської області кримінальне провадження № 0000236 від 07.10.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, Львівської області, гр. України, освіта середня спеціальна, розлученого, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого.

за ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

06 жовтня 2016 року,близько 16 год. 00 хв., водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем "ВАЗ-2121" д.н.з. НОМЕР_1 , у світлу пору доби, в порушення вимог пунктів 1.5, 1.10 (в частині визначення поняття "дати дорогу", "дорожня обстановка", "небезпека для руху"), 2.3 "б" і "д" Правил дорожнього руху України, належно не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, неправильно вибрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб своїми діями, не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдати матеріальних збитків, розпочав рух заднім ходом з території автобусної зупинки "Банк", що розташована по вул. Тернопільській, в м.Бережанах, Тернопільської області, позаду будівлі відділення "Ощадбанку", перед початком руху, в порушення п.п. 10.1 та 10.9 ПДР України, не переконався що це буде безпечно та не буде створювати небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху, в той час як пішохід ОСОБА_9 знаходилась на території автобусної зупинки "Банк", позаду вищевказаного автомобіля, де стояла, нахилившись над своєю ручною поклажею, в результаті чого водій ОСОБА_7 скоїв наїзд задньою правою частиною керованого ним автомобіля "ВАЗ-2121" д.н.з. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_9 , яка стояла в момент первинного контакту, будучи зобов`язаним, рушаючи заднім ходом з місця своєї стоянки на дорогу, відповідно до п.10.2 ПДР України, дати дорогу пішоходу ОСОБА_9 та відповідно до п.10.9 не створювати небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху та у разі потреби звернутися за допомогою до інших осіб.

У наслідок порушення вище зазначених пунктів Правил, ОСОБА_7 , поставивши себе в такі умови, що не зміг забезпечити безпеку дорожнього руху та скоїв наїзд задньою правою частиною керованого ним автомобіля"ВАЗ-2121" д.н.з. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_9 , яка стояла в момент первинного контакту.
У результаті вище зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому шийки лівої стегнової кістки, яке не було небезпечним для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжувалось тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я та належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Таким чином, своїми діями, які виразились у порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, цивільний позов прокурора також визнав повністю а позов потерпілої визнав частково і показав, що 06 жовтня 2016 року,близько 16 год. 00 хв., керуючи технічно справним автомобілем "ВАЗ-2121" д.н.з. НОМЕР_1 , у світлу пору доби, він розпочав рух заднім ходом з території автобусної зупинки "Банк", що розташована по вул. Тернопільській, в м.Бережанах, Тернопільської області, позаду будівлі відділення "Ощадбанку", і не побачившипішохіда ОСОБА_9 , яка знаходилась на території автобусної зупинки "Банк", позаду керованого ним автомобіля, де стояла, нахилившись над своєю ручною поклажею, скоїв наїзд задньою правою частиною керованого ним автомобіля "ВАЗ-2121" д.н.з. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_9 .. Крім цього ОСОБА_7 показав, що наїзд стався випадково, що в зеркалі заднього виду, перед початком руху автомобіля, він пішохода ОСОБА_9 не побачив, хоча повинен був переконатися в безпечності руху і лише тоді розпочати рух. У вчиненому розкаюється і просить суворо його не карати. Погоджується частково відшкодувати матеріальні та моральні збитки потерпілої.
Крім визнання своєї вини, винність підсудного ОСОБА_7 доведена зібраними по справі доказами:
- показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що 06.10.2016 року, біля 16 год., вона перебувала в салоні автобуса, який рухався м.Бережани, Тернопільської області, в якому їхала і потерпіла ОСОБА_9 . Приїхавши на автозупинку «Ощадбанк», вона допомогла потерпілій вийти з автобуса і пішла додому, однак, відійшовши на незначну відстань, приблизно через одну хвилину, почула крик, а коли повернулася, побачила потерпілу під колесами автомобіля «Нива», якийм керував ОСОБА_7 , після чого потерпілу було доставлено в Бережанську ЦРКЛ.

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав, що 06.10.2016 року, біля 16 год., він керував рейсовим автобусом в м.Бережани, Тернопільської області, в салоні якого їхала і потерпілоа ОСОБА_9 . Зупинивши автобус на автозупинці «Ощадбанк», він висадив пасажирів, серед яких була і потерпіла, однак як саме вона попала під автомобіль він не бачив, оскільки обілечував пасажирів, які сідали в автобус, а від пасажирів автобуса почув, що потерпіла ОСОБА_9 попала під автомобіль «Ниву», який здаючи заднім ходом, наїхав на потерпілу.

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка будучи допитаною в судовому засіданні показала, що 06.10.2016 року, біля 16 год., будучи пасажиром автобуса, який зупинився на автозупинці «Ощадбанк» та вийшовши з автобуса, вона стала свідком того, як водій автомобіля «Нива», здаючи заднім ходом, наїхав на потерпілу ОСОБА_9 , яка також вийшла з автобуса, після чого потерпілу було доставлено в лікарню.

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка будучи допитаною в судовому засіданні пояснила, що 06.10.2016 року, біля 16 год., в м.Бережанах, Тернопільської області, біля зупинки «Ощадбанк», вона знаходилася в салоні автомобіля «Нива», яким керував її бувший чоловік, який не виходячи з салону автомобіля розпочав рух заднім ходом, після чого вони всі почули позаду автомобіля крик, а коли чоловік вийшов з автомобіля, то виявилося, що він вчинив наїзд на потерпілу ОСОБА_9 , яку в подальшому було доставлено в лікарню.

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав, що 06.10.2016 року, біля 16 год. він знаходився на зупинці «Ощадбанк», в м.Бережанах, Тернопільської області і бачив, як з автобуса вийшла потерпіла, і почала рух, і в цей момент почав рух водій автомобіля «Нива», який також стояв на зупинці, який здаючи заднім ходом, наїхав на потерпілу ОСОБА_9 , яку в подальшому, після ДТП, забрали в лікарню.

- показаннями свдка ОСОБА_15 , яка будучи допитаною в судовому засіданні показала, що 06.10.2016 року, біля 16 год., вона отримала дзвінок від потерпілої ОСОБА_9 , яка повідомила, що вона в лікарні, що на неї наїхав заднім ходом автомобіль. Крім цього свідок показала, що вона доглядала потерпілу ще до ДТП, оскільки вона, як особа похилого віку була під опікою відділу соціального забезпечення Бережанської райдержадміністрації. Після ДТП, коли потерпіла вже була вдома, вона бачила, як до неї приїздив її син, який проживає в Закарпатській області.

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який будучи допитаним в судовому засіданні дав аналогічні показання, показанням свідка ОСОБА_15

- показаннями свідка ОСОБА_17 , яка будучи допитаною в судовому засіданні показала, що після ДТП, вона три місяці доглядала круглодобово за потерпілою, включно до 19 січня 2017 року. Доглядальницею її найняв син потерпілої ОСОБА_18 , який платив їй півтори тисячі грн. в місяць і крім цього син потерпілої дава їй кошти на придбання продуктів харчування, але скільки саме, вона не пригадує.

- показаннями свідка ОСОБА_19 , яка будучи допитаною в судовому засіданні показала, що в період часу з 20 січня по 22 квітня 2017 року вона доглядала потерпілу ОСОБА_9 , яка після ДТП та лікування потребувала стороннього догляду. Потеррпілу вона доглядала на її прохання і платила за її догляд сама потерпіла по одній тис. грн.. щомісячно. Сина потерпілої вона побачила в судовому засіданні вперше.

- показаннями свідка ОСОБА_18 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав, що про ДТП з його матір`ю, йому повідомили по телефону, після чого, він, приїхавши в м.Бережани, найняв матері доглядальницю, оскільки сам не міг надовго залишатися з матір`ю. Всього він приїздив в Бережани, після ДТП три рази. Доглядальницею була ОСОБА_17 , якій він платив, за догляд матері, півтори тис. грн. в місяць і ще одну тисячу давав доглядальниці на придбання харчів.

Доведена вина підсуднього і всіма іншими доказами по справі оголошеними та дослідженими в судовому засіданні:

- протоколом огляду місця події ДТП з фототаблицями до протоколу та схемою ДТП від 06.10.2016 року, в яких відображено місце ДТП, та зафіксовано обставини наїзду на потерпілу ОСОБА_9

- висновком судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_9 № 1971 від 06.01.2017 року, з якого вбачається, що виявлений у ОСОБА_9 закритий перелом шийки лівої стегнової кістки не був небезпечним для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжувався тривалим розладом здоров`я і, за цією ознакою належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
- висновком судової автотехнічної експертизи № 5-662/16 від 10.01.2017 року, з якого випливає, що на момент експертного дослідження технічних несправностей систем автомобіля «ВАЗ-2121», р.н.з. НОМЕР_1 , що впливають на безпеку руху не виявлено.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного і кваліфікує вчинений ним злочин за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання підсудному у відповідності вимог ст.ст.50,65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а саме: підсудній ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину і розкаявся, позитивно характеризується, активно сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_8 , 2015 р.н., повністю відшкодував витрати, понесені на стаціонарне лікування потерпілої в умовах Бережанської ЦРКЛ, частково визнає позовні вимоги потерпілої в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у вигляді штрафу.

Вирішуючи цивільний позов прокурора про відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілої в умовах Бережанської ЦРКЛ, суд вважає, що вказаний позов слід залишити без розгляду, оскільки підсудний ОСОБА_7 , в ході судового слідства сам добровільно повністю відшкодував заподіяні збитки лікувального закладу охорони здоров`я, про що представив суду відповідну квитанцію з банку.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що вимоги позивачки в цій частині, враховуючи її вік, тривалий перебіг лікування, необхідність стороннього догляду та пережиті болі страждання, внаслідок ДТП та зміну способу життя після ДТП, жодних збитків потерпілій на день винесення рішення судом, підсудним не відшкодовано,підлягають до задоволення в повному обсязі пред`явлених вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 65 тис. грн.

Вирішуючи цивільний позов позивачки в частині стягнення матеріальної шкоди, то суд вважає, що такі позовні вимоги позивачки слід залишити без розгляду, надавши їй можливість звернутися за його вирішенням в порядку цивільного судочинства, оскільки позов про відшкодування матеріальної шкоди, поданий позивачкою не відповідає формі і змісту позовної заяви, передбаченої ЦПК України, у відповідності до якого позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину з переліком документів про понесення таких витрат, чого позивачкою зроблено не було, а лише долучено до позовної заяви касові чеки без зазначення необхідності понесення таких витрат.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800( шість тисяч вісімсот) грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1( один) рік.

Стягнути з засудженого ОСОБА_7 , в користь потерпілої ОСОБА_9 65 тис. грн. моральної шкоди та 2 тис. грн. витрат, пов`язаних з оплатою юридичних послуг адвоката.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду, надавши можливість потерпілій звернутися за його вирішенням в порядку цивільного судочинства.

Стягнути з засудженого ОСОБА_7 в користь державного бюджету 660,30 грн. витрат, пов`язані із проведенням судової автотехнічної експертизи від 10.01.2017 року №5-662/16.

Речові докази:

-автомобіль "ВАЗ-2121" д.н.з. НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_7

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд пртягом 30 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_20