Справа № 700/288/18
Провадження № 1-кп/700/62/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 р. Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 1-кп/700/62/18 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, приватного підприємця, з середньої освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, судимого 04.08.2010 року Лисянським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.342 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн,
за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10 квітня 2018 року маючи умисел на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу на СТО за адресою: АДРЕСА_2 звідки таємно. Умисно з метою власної наживи, здійснив крадіжку частини кузова автомобіля вартість якого згідно звіту №258-13042017 про оцінку кузова транспортного засобу від 13.04.2018 року становить 11 799 грн 00 коп, що на праві приватної власності належить потерпілій ОСОБА_5 , чим спричинив останій матеріальних збитків на вказану суму.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Потерпіла - ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, однак телефонограмою повідомила суд, про те щоб розгляд справи здійснювався без її участі, претензій до обвинуваченого не має.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину, окрім показань самого обвинуваченого, знайшли своє повне підтвердження у показах потерпілої та матеріалах справи.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю та не заперечував обставин вказаних в обвинувальному акті.
За згодою учасників судового провадження, згідно ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому з`ясовано, що учасники провадження, зокрема обвинувачений, правильно розуміє зміст визнаних ним обставин, сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого немає, наслідки визнання цих обставин обвинуваченому роз`яснено.

Враховуючи визнання вини обвинуваченого, суд вважає його показання достатнім доказом вини в інкримінованому йому злочині і за таких обставин, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченою ч.1 ст.185 КК України є доведеною.

Органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано правильно, як таємне викрадення чужого майна, за ч.1 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.ст. 65-68 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості злочину, дані про особу, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Згідно ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття, сприяння розкриттю злочину, відсутності обставин, що обтяжують покарання, кількість викраденого, думку прокурора, даних про особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання відсутні.

Скоєний ОСОБА_4 злочин відноситься до категорії середньої тяжкості.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 (з наступними змінами і доповненнями) «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно. Згідно довідок Лисянської ЦРЛ на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст.50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

З огляду на те, що ОСОБА_4 щиро розкаюється у скоєному, сприяв розкриттю злочину, вчинив злочин, які не пов`язаний з загрозою життю і здоров`ю громадян та не представляє інших загроз соціальній безпеці, виправлення можливе без ізоляції від суспільства. З огляду на викладене вище, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.185 КК України із застосування до нього покарання у виді вісімдесяти годин громадських робіт.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у справі за клопотанням прокурора згідно ст. 100 КПК України, а саме: частину кузова автомобіля переданого під схоронну розписку на зберігання власнику, слід залишити власнику ОСОБА_5 .

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді вісімдесяти годин громадських робіт.

Речові докази у справі за клопотанням прокурора згідно ст. 100 КПК України, а саме: частину кузова автомобіля переданого під схоронну розписку на зберігання власнику, слід залишити власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з моменту проголошення вироку через Лисянський районний суд Черкаської області.

Копію вироку Лисянського районного суду Черкаської області негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1