Справа №592/8761/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/264/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2017 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу

- 25 липня 2017 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 червня 2017 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено до відбуття покарання у виді 2 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 в якій він не оспорюючи фактичних обставин справи та правильності кваліфікації його дій просив вирок суду зміни в частині призначення йому покарання, оскільки вважає його надто суворим та таким що за свою тяжкістю не відповідає як його особі так і ступеню тяжкості вчиненого ним злочину. Просив призначити йому покарання у виді 2 років 3 місяців обмеження волі. На переконання обвинуваченого суд при винесенні вироку не врахував ступеню тяжкості вчиненого злочину, відсутність тяжких наслідків, а також не витребував із місця його проживання характеристику, яка на його переконання виступила б доказом того, що він не злочинець. Між тим, обвинувачений звернувся до апеляційного суду із заявою про застосування відносно нього положень про амністію.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за які ОСОБА_7 засуджений цим вироком та вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.07.2017 року, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з 20.11.2017 року включно.

Зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк тримання під вартою з 19.10.2017 року до 19.11.2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 742,20 грн. процесуальних витрат.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

Інший учасник кримінального провадження, а саме прокурор, апеляційну скаргу на судове рішення не подавав.

Як встановив суд першої інстанції, 20 липня 2017 року ОСОБА_7 в м. Сумах в районі річки Псел знайшов рослину коноплі, зірвав її, у такий спосіб незаконно, повторно придбав та почав зберігати наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту. У подальшому знайдену рослину він відніс до своєї дачі, де висушив та подрібнив, потім помістив її до поліетиленового пакету та поклав у рюкзак який носив з собою, у такий спосіб незаконно виготовив та продовжив незаконне зберігання наркотичного засобу для власного вжитку без мети збуту.

22 липня 2017 року близько 14.50 години знаходячись неподалік будинку № 23 по вул. Тополянській в м. Суми, ОСОБА_7 був зупинений працівниками поліції, якими в ході проведення огляду місця події у ОСОБА_7 виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з речовинною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експертизи №19/119/7-2/1117е від 07.08.2017, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - «канабіс», масою в перерахунку на суху речовину - 29,25 г.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив змінити оскаржуваний ним вирок суду в частині призначеного покарання, а також просив звільнити його від призначеного покарання на підставі амністії, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого, та не вбачала підстав для звільнення його на підставі амністії, і тому просила залишити їх без задоволення, а оскаржуваний вирок суду без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги та доводи заяви обвинуваченого, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст. 394, ч.1 ст. 404 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 ніким не оспорювалися і докази щодо них на підставі ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України є правильною.

Що стосується призначеного обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_7 просить апеляційний суд врахувати вказані в його апеляційній скарзі обставини та призначити йому покарання у виді обмеження волі, а не позбавлення волі, як призначив суд першої інстанції.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку, ці вимоги кримінального закону судом дотримані.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані про особу обвинуваченого, відсутність обтяжуючих покарання обставин та наявність пом`якшуючих покарання обставини, зокрема щире каяття обвинуваченого та його сприяння органам досудового розслідування і суду у розкритті злочину.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого в умовах ізоляції від суспільства та призначив йому покарання в межах санкції ч.2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі з чим, за встановлених в суді апеляційної інстанції обставин, погоджується й колегія суддів.

Також, враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив злочин в даному кримінальному провадженні до винесення відносно нього 25 липня 2017 року вироку Ковпаківського районного суду м. Суми за ч.2 ст. 309 КК України, а саме 20 липня 2017 року, суд першої інстанції обґрунтовано визнав за необхідне остаточне покарання ОСОБА_7 призначити у відповідності до вимог ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за оскаржуваним вироком та попереднім вироком і на думку колегії суддів, обрав йому справедливу, співрозмірну та розумну міру покарання, визначивши ОСОБА_7 до відбуття остаточне покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

Щодо доводів обвинуваченого про неврахування судом першої інстанції при винесенні відносно нього вироку ступеню тяжкості вчиненого злочину, то вони є безпідставні, оскільки спростовуються самим змістом оскаржуваного вироку з якого вбачається, що вказана апелянтом обставина була предметом дослідження суду та була врахована ним при призначенні ОСОБА_7 покарання.

Між тим, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, як на тому наголошує обвинувачений ОСОБА_7 , на переконання колегії суддів, не може виступити тією безумовною підставою, яка б могла вплинути на зміну оскаржуваного судового рішення в сторону його пом`якшення, оскільки при оцінці вказаної обставини, слід звернути увагу на суспільну небезпеку вчиненого злочину, який пов`язаний із незаконним обігом наркотичних засобів, який є небезпечним для здоров`я суспільства в цілому.

Не може погодитись колегія суддів із твердженнями обвинуваченого ОСОБА_7 в частині неврахування судом довідки характеристики з його місця проживання, оскільки матеріали кримінального провадження таку довідку містять (а.с. 56) та вона була предметом дослідження суду, між тим, зміст такої довідки вказує на те, що ОСОБА_7 за місцем свого проживання зарекомендував себе з посереднього боку, хоч протягом поточного року до адміністративної відповідальності і не притягувався, скарг на його поведінку від рідних та сусідів не надходило, однак він схильний до вживання наркотичних засобів. Вказані обставини підтвердив в ході судового розгляду справи і сам обвинувачений, який на запитання суду з якого віку він вживає наркотики вказав що з 14-річного віку (звукозапис судового засідання від 20.11.2017 року).

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на неодноразові притягнення обвинуваченого ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення ним аналогічних злочинів, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення та дійсно жалкувати про вчинене.

Також, в ході вивчення матеріалів кримінального провадження, зокрема звукозапису судового засідання за 20.11.2017 рік, апеляційним судом було встановлено і те, що в судових дебатах обвинувачений підтримав позицію прокурора про необхідність призначення йому остаточного покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі, однак в послідуючому таку позицію обвинувачений змінив, оскарживши винесений відносно нього вирок суду в частині призначення йому покарання, вважаючи його надто суворим.

Враховуючи викладені обставини, призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі, на думку колегії суддів, є законним, справедливим і сприятиме перевихованню обвинуваченого, а тому доводи апеляційної скарги про суворість призначеного покарання є необґрунтованими і підстав для зміни вироку і пом`якшення призначеного покарання, як про це просить обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування оскаржуваного вироку, при апеляційному розгляді кримінального провадження не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Що стосується вимог заяви обвинуваченого про звільнення його від призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» то їх теж слід визнати безпідставними, оскільки ні обвинуваченим у його заяві ні апеляційним судом в ході перегляду справи підстав такого звільнення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2017 року відносно ОСОБА_7 , залишити без зміни, а його апеляційну скаргу та клопотання про застосування Закону України «Про амністію » без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4