Провадження № 1-кп/643/1159/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000137 від 07.08.2018 та угоду про визнання винуватості від 08.08.2018, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №5 за обвинуваченням,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Харківської області м. Чугуєва, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, офіційно не працевлаштованої, маючої на своєму утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року, точний час в ході досудовим розслідуванням та суду встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 в порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995, який забороняє роздрібну торгівлю спиртом етиловим, в порушення Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01.06.2000, всупереч «Правилам роздрібної торгівлі алкогольними напоями», за відсутності відповідних документів, що підтверджують походження продукції, її якість, законність виробництва, діючи умисно, маючи корисливий мотив, займалась незаконним виготовленням алкогольних напоїв шляхом відкриття підпільного цеху, з метою збуту.

Так, ОСОБА_5 з метою організації незаконного виготовлення алкогольних напоїв та відкриття підпільного цеху у липні 2017 року, точна дата під час досудового розслідування та суду не встановлена, на підставі усної домовленості з власником ОСОБА_6 , орендувала господарську будівлю між домоволодіннями за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, у липні 2017 року (точна дата під час досудового розслідування не встановлена) ОСОБА_5 за невстановлених обставин купувала спирт етиловий по оголошенню у мережі Інтернет, який в подальшому отримувала у відділеннях «нової пошти», який в свою чергу відповідно до ст. 215 Податкового кодексу України є підакцизним товаром та використовувався останньою для незаконного виготовлення алкогольних напоїв у підпільному цеху за вищевказаною адресою.

Надалі алкогольні напої виготовлялися в пластмасовій ємкості шляхом змішування спирту з водою у відповідних пропорціях із додавання ароматизаторів, та в подальшому розливалися особисто ОСОБА_5 в поліетиленові баклажки об`ємом 5 л. Виготовлену алкогольну продукцію, ОСОБА_5 зберігала у вказаному господарському приміщенні для подальшої реалізації третім особам для їх власного вживання на території міста Харкова.

На підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду міста Харкова 24.11.2017 в ході обшуку у господарському приміщенні між домоволодіннями за адресою: АДРЕСА_2 , вилучено: 9 полімерних баклажок, об`ємом 5 літрів, із водою; 20 полімерних баклажок, об`ємом 5 літрів, із спиртово-водним розчином; полімерна бочка, із залишками спиртово-водної суміші, із краном для впуску/випуску рідини; шприц із залишками, невідомої речовини, із різким запахом смакової есенції, темно-бурого кольору; 3 полімерні лійки (фіолетового, червоного та помаранчевого кольору, що призначені для розливу рідини, із різким запахом спиртово-водної суміші; спиртометр; полімерна пляшка із залишками невідомої речовини із різким запахом смакової есенції; Полімерні кришки та ручки для баклажок у кількості близько 50 одиниць; 10 пустих полімерних баклажок, об`ємом 5 літрів.

Виявлену в ході обшуку алкогольну продукцію виготовлену ОСОБА_5 , остання зберігала з метою подальшого збуту та отримання прибутку.

Згідно з висновком судової експертизи з дослідження спиртовмісних сумішей №25402, рідина, що була виявлена під час проведення обшуку у господарському приміщенні між домоволодіннями за адресою: АДРЕСА_2 , є водно-спиртовою та спиртово-водною сумішшю із вмістом етилового спирту з вмістом останнього від 36,59 % за об`ємом, і містять мікродомішки альдегідів, метанолу та компонентів сивушного масла, естерів та не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови».

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що з липня 2017 року організувала підпільний цех між домоволодіннями за адресою: АДРЕСА_2 з метою незаконного виготовляння алкогольних напоїв для їх подальшого зберігання, транспортування та збуту на території міста Харкова.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204 КК України, тобто незаконне виготовлення алкогольних напоїв шляхом відкриття підпильних цехів.

Під час досудового розслідування між прокурором Харківської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , 08.08.2018 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч.2 ст.204 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину, події якого мали місце у липні 2017, визнала повністю та підтвердила обставини час, місце, механізм вчинення нею злочину, як зазначено вище у вироку суду. Обвинувачена у суді зазначила про те, що вона розуміла, що скоювала злочин, та щиро розкаялася у його вчинені.

Учасники процесу, а саме: прокурор, обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник, підтвердили факт укладення вищевказаної угоди про визнання винуватості 08.08.2018, яку прохали її затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винуватою, віднесений до середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону. Потерпілих від кримінального правопорушення не встановлено. Цивільни позови не заявлено.

Судом вивчалась особа обвинуваченої, яка раніше не судима, має реєстрацію та постійне місце мешкання, за яким задовільно характеризується, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на своєму утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє положення ч.ч.4,5 ст.474 КПК України, укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Частиною 5 ст. 65 КК України передбачено, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .

Стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався, клопотань про його обрання до суду не надходило.

Крім цього, у суді захисник, ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 п.в ст.1 ЗУ "Про амністію у 2016 році", оскільки остання має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 . Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання захисника, яке прохала задовольнити.

В свою чергу, прокурор не заперечував проти застосування до обвинуваченої ЗУ "Про амністію у 2016 році".

Аналізуючи вищенаведене суд прийшов до наступного.

07.09.2017 набрав чинности ЗУ"Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року №1810-VIIІ і відповідно до п. в ст.1 зазначеного закону ОСОБА_5 є суб`єктом застосування амністії, як такою, що не позбавлена батьківських прав, і яка на день набрання чинності цим Законом має дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій не виповнилося 18 років.

Згідно ст.ст.1, 6 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчинені злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянути судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію.

Витрати, пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, п.в ст.1 ЗУ "Про амністію у 2016 році",ст.ст.1, 6 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 08.08.2018 по кримінальному провадженню №0000137 від 07.08.2018 про визнання винуватості укладену між прокурором Харківської місцевою прокуратури №5 ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 , визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.204 КК України, призначити узгоджене угодою покарання у виді у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання за ч. 2 ст. 204 КК України, на підставі п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році»

Речові докази по справі: 9 полімерних баклажок, об`ємом 5 літрів, із водою; 20 полімерних баклажок, об`ємом 5 літрів, із спиртово-водним розчином; полімерна бочка, із залишками спиртово-водної суміші, із краном для впуску/випуску рідини; шприц із залишками, невідомої речовини, із різким запахом смакової есенції, темно-бурого кольору; З полімерні лійки (фіолетового, червоного та помаранчевого кольору, що призначені для розливу рідини, із різким запахом спиртово-водної суміші; спиртометр; полімерна пляшка із залишками невідомої речовини із різким запахом смакової есенції; Полімерні кришки та ручки для баклажок у кількості близько 50 одиниць; 10 пустих полімерних баклажок, об`ємом 5 літрів, які передані на зберігання до Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області знищити.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Московський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_5 та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ: ОСОБА_1