АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/3073/17 Номер провадження 11-кп/786/498/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001098, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 грудня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого бухгалтером ТОВ Виробнича фірма «Кремінь», не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , засуджено:
-за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 у рахунок відшкодування моральної шкоди 3850 грн., процесуальні витрати на правову допомогу у розмірі 1500 грн, а усього 5350 грн.
Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що він 21.03.2017 року близько 00 год. 30 хв., за попередньою змовою з ОСОБА_9 , відносно якого ухвалою суду від 08.12.2017 року кримінальне провадження за ч. 2 ст. 185 КК України закрито у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу, перебуваючи біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , помітили у нетверезому стані потерпілого ОСОБА_10 , який сидів на лавочці під під`їздом. В подальшому таємно, шляхом вільного доступу викрали майно, належне потерпілому ОСОБА_11 , а саме: годинник марки «ORIENT» LightPowered 4000 в корпусі з білого металу та барсетку чоловічу з тканини, в якій знаходились наступні речі: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 серія НОМЕР_1 , виданий Гребінківським РВ УМВС України в Полтавській області 13.07.1998 року, паспорт громадянки України, на ім`я ОСОБА_12 ,серія НОМЕР_2 , виданий Автозаводським РВ КМУ 28.04.2011 року, службове посвідчення співробітника СБУ серія НОМЕР_3 , мобільний телефон Samsung «GT-C 3322», сріблястого кольору, ІМЕІ НОМЕР_4 , картка «Ощадбанк», грошові кошти в сумі 222 грн., флеш накопичувач «SiliconPower» на 32 Гб, гаманець шкіряний темно-коричневого кольору, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1523 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся обвинувачений ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі просить вирок суду змінити та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому ч. 2 ст. 53 КК України.
Вважає призначене судом покарання таким, що не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, оскільки судом не обґрунтовано, чому обрано саме покарання у виді обмеження волі. При цьому вказує, що він хворіє на вірусний гепатит «С», у зв`язку з чим, він змушений систематично виїжджати для проведення лікувальної терапії за межі регіону, а покладені на нього обов`язки, перешкоджають отримувати вчасне систематичне лікування, та такий спосіб лікування може викликати порушення покладених на нього обов`язків.
Крім того, вказує, що у нього на утриманні знаходиться непрацездатний батько, який потребує постійного нагляду, а тому у суду були підстави для застосування до нього ст. 69 КК України і він може сплатити штраф.
Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.
На апеляційну скаргу подані заперечення від представника потерпілого ОСОБА_8 та прокурора, в яких заперечується задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і ніким із учасників процесу не оспорюється.
Кваліфікація дій ОСОБА_7 в апеляційній скарзі також не оскаржується.
При призначенні покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, стан його здоров`я, наявність обставин що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин які обтяжують покарання.
Колегія суддів погоджується з висновками суду щодо призначеного покарання та вважає, що його вид та розмір цілком відповідають меті, а саме виправленню засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів, з урахуванням того, що судом призначено покарання у виді обмеження волі в розмірі, наближеному до мінімальної межі, передбаченою санкцією ч. 2 ст. 185 КК України та із застосуванням ст..75 КК України, звільнивши від призначеного покарання з випробувальним строком на 1 рік.
Посилання в апеляційній скарзі на хворобу, якою обвинувачений хворіє з 14 років (вірусний гепатит «С»), як на підставу неможливості виконувати обов`язки, покладені на нього вироком суду, в силу ст..76 КК України є необґрунтованими. Наявна у обвинуваченого хвороба не є такою, що перешкоджає йому періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу та повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання. Покладені на ОСОБА_7 вироком суду обов`язки не перешкоджають проведенню лікувальної терапії за межами регіону.
Окрім того, під час апеляційного розгляду обвинуваченим надана копія свідоцтва про смерть його батька ОСОБА_13 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Не підлягають задоволенню і апеляційні вимоги обвинуваченого щодо застосування ст..69 КК України та призначення покарання у виді штрафу, яке не передбачене санкцією ч.2 ст.185 КК України. Суд, застосувавши ст..75 КК України звільнив ОСОБА_7 від відбування покарання, а вимога апеляційної скарги щодо призначення покарання у виді штрафу є погіршенням становища обвинуваченого, оскільки такий вид покарання необхідно відбувати реально, тобто обтяжує покарання.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4