АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 31 липня 2018 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2018 року,

за участі: прокурора власника майна адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Департаменту процесуального керівництва кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, тимчасово вилучене під час затримання 01 березня 2018 року ОСОБА_6 , а саме:
- грошові кошти у сумі 500 гривень, які складаються з 1 купюри серія номер МВ 6318940;
- наручний годинник марки Ulyse Nardine сріблястого кольору № 7862;
- мобільний телефон IPhone Model A1660 FCC ID: BCG- НОМЕР_1 IC: 579С-Е3085А з сім-карткою оператора зв`язку ТОВ «Лайфсел»;

- мобільний телефон IPhone Model A1634 FCC ID: 3CG-E2944A IC: 579С-Е2944А з сім-карткою оператора зв`язку ПрАТ «ВФ Україна»;

- грошові кошти у сумі 5 950 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) доларів США, які являють собою купюри номіналом 100 (сто) доларів США, у кількості 59 (п`ятдесят дев`ять) купюр, з наступними серіями та номерами:
· HF58339133A FF50172459C HG34428067B HB76141762M
· HB24139734E HB32757527I FB70498914A HF07613328D
· HF07613330D HF07613329D HB05596335K KB64223148P
· HB96326960D HF64678174D KB82047837I KB47556690C
· KB82047852I KG04575575A KB55064662E HB97025025B
· HL81917487F KF27162898B KD73455917A KB27356223E
· KB06049809H KC20394837A AL10160259B KB96523502H
· HG92754813B KF05605482A KL70166731D HE64500514C
· KF43532321D KB10472410K FL85426628A HB23447272L
· HB22786916M HB79648471N KG38397093B KG38397097B
· KG38397098B HB33827775M HH97123100A HB55505542P
· HL93572793F HC35439646B HC35439643B HD92357007A
· HB75455535M HB75455529M HB75455530M HF68100307E
· KB67407777D HH95994583A KH11649972A HL 40041032 E
· FF 64291232 B HB 15121874 N KL 56494815 B
1 (одна) купюра номіналом 50 (п`ятдесят) доларів США, у кількості, з наступною серією та номером: MF 25147079 A.

В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначив, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, могло зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також можливого застосування конфіскації майна як виду покарання, враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для накладення арешту на зазначене майно.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2018 року в частині накладення арешту на годинник, та два мобільних телефони.
Щодо строків апеляційного оскарження, адвокат зазначає, що розгляд клопотання слідчого відбувся без повідомлення власника майна, а копію ухвали сторона захисту отримала 04 липня 2018 рок, що підтверджується відповідною заявою.
Так, автор апеляційної скарги зазначає, що на ім`я захисників надійшла заява-звернення від матері підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_10 , в якій остання зазначає, що вилучений годинник Ulyse Nardine з її згоди був придбаний її померлим чоловіком ОСОБА_11 у 2012 році, як подарунок сину.

Враховуючи викладене, сторона захисту вважає, що годинник, який був придбаний у 2012 році батьком підозрюваного, не може бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні відповідно до ст. 98 КПК України.
Разом з тим, в апеляційній скарзі звертається увага на те, що у мобільних терміналах зберігається багато фотографій з особистого життя ОСОБА_6 , дітей інших осіб, які не мають жодного відношення до оголошеної підозри та даного кримінального провадження.

Оскільки дана ухвала оскаржена тільки в частині накладення арешту на годинник та два мобільні телефони, які належать підозрюваному ОСОБА_6 , то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги, а щодо іншого майна, арешт на яке було накладено вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту колегією суддів не вирішується.

Заслухавши доповідь судді, адвоката та власника майна, які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її в повному обсязі, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З апеляційної скарги, доданих до неї документів та матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно було розглянуто судом у відсутність власника майна та його представника, копію ухвали сторона захисту отримала 04 липня 2018 рок, що підтверджується відповідною заявою, а тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження не пропущений.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 29 вересня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування під № 0003103, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , працюючи на посаді головного державного ревізора-інспектора УВБ ГУ ДФС у м. Києві, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, з використанням наданої йому влади та службового становища, в порушення вимог ст.ст. 2, 7, 9 КПК України, ст.ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», у період з вересня 2017 року по 01 березня 2018 року, перебуваючи у с. Чайки, Київська область та м. Києві, діючи умисно, вимагав та одержав для себе від представника ТОВ «Будтрест-ВВ» ОСОБА_12 неправомірну вигоду у сумі 10 600 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого Національним банком України становить на 01 березня 2018 року, становить 284 138 грн. та є великим розміром, за сприяння у безперешкодному митному оформленні імпортованих ТОВ «Будтрест-ВВ» на митну територію України товарів, а також не ініціювання управлінням внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у місті Києві та іншими підрозділами внутрішньої безпеки ДФС України проведення перевірок під час розмитнення зазначених товарів, припинення вже розпочатих.
03 березня 2018 року старший слідчий в особливо важливих спрвах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , за погодженням прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Департаменту процесуального керівництва кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене під час затримання 01 березня 2018 року ОСОБА_6 , з метою забезпечення його можливої конфіскації та збереження речових доказів.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2018 року зазначене клопотання було задоволено.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,167,170,171,172,173 КПК України та бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.
Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для збереження речових доказів та можливої конфіскації майна.

П.п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченого п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 вказаного Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкція якого передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та певними доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України..

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Крім того, як встановила колегія суддів, годинник, та два мобільних телефони, які належать ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні визнанні речовими доказами, відповідно до постанови старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 від 01 березня 2018 року (а.п. 23-25), всупереч доводам апеляційної скарги.
При цьому, в клопотанні органу досудового розслідування ставилося питання про накладення арешту на годинник з метою забезпечення конфіскації майна, а на мобільні телефони з метою збереження речових доказів.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172,173 КПК України, перевіривши при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132,170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Висновки слідчого судді про арешт майна цілком доведені матеріалами кримінального провадження, специфікою розслідування самого злочину, що потребує проведення певних слідчих дій, та саме такого заходу як накладення арешту на майно підозрюваного.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту, зокрема, на годинник та два мобільних телефони, які належать ОСОБА_6 , що надасть змогу виконати завдання, для забезпечення якого слідчий звернувся із клопотанням.

А тому доводи автора апеляційної скарги про відсутність правових підстав для арешту вищевказаногомайна, не є переконливими.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді, передбачених ст. 409 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 208, 223, 236, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2018 року, в частині задоволення клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Департаменту процесуального керівництва кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та накладення арешту на майно, тимчасово вилучене під час затримання 01 березня 2018 року ОСОБА_6 , а саме: наручний годинник марки Ulyse Nardine сріблястого кольору № 7862, мобільний телефон IPhone Model A1660 FCC ID: BCG- НОМЕР_1 IC: 579С-Е3085А з сім-карткою оператора зв`язку ТОВ «Лайфсел», мобільний телефон IPhone Model A1634 FCC ID: 3CG-E2944A IC: 579С-Е2944А з сім-карткою оператора зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/3717/2018 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_13 Доповідач: ОСОБА_1