ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/0430/24/18 Справа № 185/183/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2018 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002489 за апеляційною скаргою прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2018 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпро, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: -19.03.2012 року Ленінським районним судом м.Севастополя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 8 місяців 15 днів позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченого, просить скасувати вирок в частині призначеного покаранняу зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст.296 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки; в іншій частині вирок залишити без змін.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому не достатньо враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, обставину яка обтяжує покарання рецидив злочинів, а також обставини вчинення злочину, а саме, що злочин було вчинено в нічний час доби із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, з якого ОСОБА_8 здійснював постріли у потерпілого ОСОБА_9 , чим було поставлено під загрозу здоров`я і життя потерпілого.
Таким чином суд не врахував належним чином всі обставини та характер скоєного, що мають значення, в зв`язку з чим призначив обвинуваченому надто м`яке покарання, застосувавши до нього ст.75 КК України, яке є недостатнім для його виправлення та попередження вчинення нових аналогічних злочинів.
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2018 року ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.ст. 75, 76 КК Українизвільнений від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 3 роки з покладанням обов`язків; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_10 , 07.09.2017 року, приблизно о 23.50 годин, перебував біля будинку АДРЕСА_2 . Стоячи у дворі вищевказаного будинку він побачив, що вздовж двору проходять ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , де в цей час у нього виник злочинний умисел направлений на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства та вчинення хуліганській дій із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_14 . Надалі ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, з хуліганських мотивів, безпричинно, зробив в напрямку ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_16 декілька пострілів з предмета, ззовні візуально схожого на пістолет, який був заздалегідь заготовлений та призначений для нанесення тілесних ушкоджень. Діючи з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що його злочинні дії можуть спричинити тілесні ушкодження, але не маючи наміру від них відмовлятись, на неодноразові зауваження з боку ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , про припинення протиправних дій ОСОБА_8 не реагував, а продовжував свої хуліганські дії, а саме почав стріляти в бік ОСОБА_9 та ОСОБА_14 .

Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_8 приблизно о 23.53 години, при усвідомленні можливості припинення таких дій, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, із хуліганських намірів, безпричинно, діючи з особливою зухвалістю почав бігти за потерпілим ОСОБА_9 . Під час руху в сторону ОСОБА_9 , який на той момент втікав від ОСОБА_8 , останній здійснив чергу пострілів з предмета, ззовні візуально схожого на пістолет, тим самим проявив явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю. Надалі, ОСОБА_8 під час вчинення хуліганських дій прийняв рішення викликати до себе своїх товаришів, що і зробив в телефонному режимі. Через декілька хвилин після його дзвінка приїхало два невстановлених слідством автомобіля, в яких перебували невстановлені особи, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження. Надалі, ОСОБА_8 спільно з невстановленими слідством особами, керуючись єдиним спільний злочинним умислом, направленим на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та вчинення хуліганській дій відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , заздалегідь розподілив ролі, згідно яких ОСОБА_8 , діючи з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що його злочинними діями можуть бути спричинені тілесні ушкодження, але не маючи намір від них відмовлятись, продовжив проводити постріли в сторону ОСОБА_9 , тим самим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді п`яти травматичних шкірних ран з локалізацією у волосистій частині голови потиличної області, тім`яної області справа, нижньої третини шиї зліва, лівого стегна, лівої гомілки зовнішньої поверхні, які за своїм характером відносяться до ступеню легких.

В свою чергу невстановлені слідством особи, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, керуючись єдиним спільним умислом, спрямованим на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства та вчинення хуліганській дій відносно ОСОБА_15 , згідно своєї ролі, почали рухатись в бік останнього та наздогнавши його, виражаючи явну неповагу до суспільства, із хуліганський мотивів нанесли ОСОБА_17 удари руками та ногами в область обличчя, кінцівок, чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді синцю в області лоба зліва, лівого колінного суглобу по передньо-внутрішній поверхні та верхній третини правої гомілки, на фоні синця правої гомілки подовжньо паралельні садна-подряпини, які за своїм характером відносяться до ступеню легких.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно із ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Однак вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції не дотримався.
При обранні міри покарання ОСОБА_8 суд врахував тяжкість скоєного ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, раніше судимий, працює, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, за попереднім місцем роботи характеризується позитивно, вину визнав повністю; обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому визнав: щире каяття; обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому визнав: рецидив злочинів.
Крім цього, при призначені ОСОБА_8 покарання, суд врахував, що він проживає з братом, який є інвалідом ІІ групи з дитинства, стан здоров`я самого обвинуваченого, який страждає на гострий панкреатит, відсутність претензій з боку потерпілих, а також характеристику, надану ПМРБФ «КЕТЕР БЛАГО», відповідно до якої обвинувачений активно приймав участь у заходах Фонду, займався збором гуманітарної допомоги для військових, які знаходяться в зоні АТО, та для тимчасово переміщених осіб із зони бойових дій, особисто доправляв гуманітарну допомогу добровольчим підрозділам у найгарячіші місця Донецької і Луганської областей, за що останнього було нагороджено подякою.
Однак, суд першої інстанції, пославшись на обставини, які він враховує при призначенні покарання, належним чином не мотивував і не навів переконливих доводів про доцільність звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України.
Зазначення у вироку суду щодо наявності обставин, що пом`якшують покарання, не дає підстав вважати можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання з випробуванням, оскільки судом не було враховано всіх засад при призначенні покарання.
Так, посилання у вироку на те, що призначаючи покарання ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, є формальним і фактично не враховує характеру вчиненого обвинуваченим злочину, віднесеного законом до тяжкого, обставину яка обтяжує покарання рецидив злочинів, а також обставини вчинення злочину, а саме, що злочин було вчинено в нічний час доби із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, з якого ОСОБА_8 здійснював постріли у потерпілого ОСОБА_9 , чим було поставлено під загрозу здоров`я і життя потерпілого.
На думку колегії суддів, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання, що потягло як наслідок призначення судом покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування вироку в частині призначеного покарання та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України ухвалення свого вироку.
Враховуючи викладене, зазначені судом першої інстанції обставини не вказують на те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без відбування покарання, а тому підстави для застосування ст. 75 КК України відсутні.
Призначаючи ОСОБА_8 покарання, колегія суддів згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину; дані про особу обвинуваченого, який: раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працевлаштований, має задовільну характеристику з місця проживання та позитивну характеристику з попереднього місця роботи, проживає з братом, який є інвалідом ІІ групи з дитинства, стан здоров`я самого обвинуваченого, який страждає на гострий панкреатит та перебував на лікуванні з приводу отриманої травми, відсутність претензій з боку потерпілих, а також характеристику надану ПМРБФ «КЕТЕР БЛАГО», відповідно до якої обвинувачений активно приймав участь у заходах Фонду, займався збором гуманітарної допомоги для військових, які знаходяться в зоні АТО, та для тимчасово переміщених осіб із зони бойових дій, особисто доправляв гуманітарну допомогу добровольчим підрозділам у найгарячіші місця Донецької і Луганської областей, за що останнього було народжено подякою, а також обставини вчинення злочину, а саме, що злочин було вчинено в нічний час доби із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, з якого ОСОБА_8 здійснював постріли у потерпілого ОСОБА_9 , чим було поставлено під загрозу здоров`я і життя потерпілого; наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття; наявність обставини, що обтяжує покарання рецидив злочинів.
У зв`язку з наведеним вище, колегія суддів приходить до висновку, що покарання ОСОБА_8 повинно бути призначено в межах санкції ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, враховуючи думку потерпілих, наявність обставини, що помякшує покарання-щире каяття, у звязку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню .
На думку колегії суддів, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанціїна вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2018 року задовольнити частково.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2018 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту приведення вироку до фактичного виконання.
Зарахувати в строк відбування покарання перебування ОСОБА_8 під вартою з 23 листопада 2017 року по 13 лютого 2018 року включно.
В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Судупротягом трьох місяців з моменту проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Негайно після проголошення вручити копію вироку обвинуваченому, прокурору.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4