Код суду 233 Справа № 233/4407/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню (внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000023 від 18 січня 2018 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого за договором у приватної особи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :

У середині березня 2015 року ОСОБА_5 , під час спілкування з невстановленою в ході досудового слідства особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, стало відомо про те, що в лісосмузі, розташованій у с. Артема Костянтинівського району Донецької області, у ґрунтовому покритті знаходиться один автомат «Калашникова» АКМ та бойові припаси до нього.
В кінці червня 2018 року, знаходячись на вказаному вище місці, ОСОБА_5 , діючи умисно, викопав та придбав з достовірно відомого йому місця, а саме ґрунтового покриття, один автомат «Калашникова» АКМ та бойові припаси до нього, які в подальшому переніс до покинутої будівлі, що розташована в с. Артема Костянтинівського району Донецької області, де заховав та став зберігати з метою подальшого збуту.
В подальшому реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконний збут вогнепальної зброї та бойових припасів, ігноруючи вимоги «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної зброї, а також бойових припасів до зброї та вибухових речовин», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, які забороняють носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут без відповідного дозволу вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, 04 липня 2018 року, приблизно о 16.00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись на вул. Перемоги у с. Артема Костянтинівського району Донецької області, зустрівся з «оперативним покупцем» ОСОБА_7 , отримав від нього грошові кошти в сумі 17000 грн., які були вручені працівниками поліції в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, після чого збув ОСОБА_7 автомат системи «Калашникова» АКМ та набої у кількості 141 одиниці.
Відповідно до висновку судово-балістичної експертизи, вилучений автомат системи «Калашникова» АКМ № НОМЕР_1 , є нарізною автоматичною вогнепальною зброєю військового призначення, калібру 7,62 мм, 1966 року виготовлення, зразка 1947 року, а вилучені набої у кількості 141 одиниці є боєприпасами.
Своїми умисними діями, які виразились у придбанні, зберіганні та збуті вогнепальної зброї і бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України.
12 липня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

21 серпня 2018 року між прокурором відділу управління нагляді прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 000023 від 18 січня 2018 року, та підозрюваним ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї і бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Сторони узгодили покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

При цьому ОСОБА_5 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на його призначення.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні вважала, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні; також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; йому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах встановлених в санкції частини статі Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставину, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; під наглядом у лікаря нарколога не знаходиться; у скоєному щиро розкаявся.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена обвинуваченим добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, форма та зміст угоди відповідає вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України, - незаконне, в порушення вимог Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї і бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Цивільний позов не пред`являвся.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Відомостей щодо процесуальних витрат стороною обвинувачення суду не надано.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 до відбуття покарання слід залишити існуючий - тримання під вартою в Державній установі «Маріупольський слідчий ізолятор».

Керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, -

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості, що укладена 21 серпня 2018 року між прокурором відділу управління нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 21 серпня 2018 року покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою в Державній установі «Маріупольський слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 12 липня 2018 року.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази по справі:
- автомат системи «Калашникова» АКМ № КЕ 3341 та набої у кількості 141 одиниці (29 з яких використані при проведенні експертизи - в демонтованому стані), які зберігаються у камері схову боєприпасів та зброї Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області (квитанція ДЦК № 001717 від 28 серпня 2018 року), - передати до ГУНП в Донецькій області;
- грошові кошти у розмірі 300 грн., які зберігаються у Відділенні ПУМБ «РЦ в м. Маріуполь» (Акт прийому передачі речових доказів на зберігання до ПАТ «ПУМБ» від 21 серпня 2018 року), - конфіскувати в прибуток держави.
Відомостей щодо процесуальних витрат стороною обвинувачення суду не надано.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення вручити засудженому, захиснику та прокурору.

Суддя