Провадження №: 1-кс/752/4534/18
У Х В А Л А

03.07.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0002643 від 11.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

до Голосіївського районного суду м.Києва звернувся слідчий СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «Volkswagen» моделі «Touareg» (номер кузова НОМЕР_1 ), який належить ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що 19.02.2016 року до керівництва Оболонського управління поліції ГУ НП у м. Києві із заявою в порядку ст.214 КПК України про вчинене кримінальне правопорушення звернувся громадянин України ОСОБА_6 , який повідомив про те, що 03.02.2016 року при спробі здійснити у ТСЦ РСЦ МВС України реєстраційну операцію з власним транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Touareg» (реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , рік випуску: 2014, колір: чорний) стало відомо, що 02.07.2015 року була здійснена перереєстрація вказаного автомобіля на нового власника, при цьому, зі слів заявника, він не брав участі у цьому, через що вважає, що теперішній власник автомобіля, всупереч його волі, вчинив відносно нього протиправні дії.

Згідно аналітичного пошуку транспортних засобів в Національній інформаційній системі виявлено, що 02.07.2015 року працівниками ВРЕВ-6 УДАЇ в м. Києві було здійснено перереєстрацію транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Touareg» (реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , рік випуску: 2014, колір: чорний) на громадянку України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до довідки-рахунок серії НОМЕР_3 , виданої 01.07.2015 року ТОВ «Консалтингова компанія «АРКОН».

Таким чином, з порушенням законодавств України, зокрема, всупереч вимогам Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою КМУ №1388 від 7 вересня 1998 р., наказу МВС України «Про затвердження Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них» №379 від 11.08.2010 року, наразі набувачем транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Touareg» (реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , рік випуску: 2014, колір: чорний) є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), яка ймовірно незаконно керує та розпоряджається зазначеним транспортним засобом.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 фактично керує та розпоряджається вказаним транспортним засобом. Проте, при перевірці ІБД «Армор» встановлено, що відомості щодо звернення ОСОБА_8 до правоохоронних органів з заявою про вчинення відносно транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Touareg» (реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , рік випуску: 2014, колір: чорний) відсутні, що вказує на ймовірність того, що наразі на території України перебувають два ідентичних транспортних засобів, через що вбачається наявність зміни номера кузова одного з вказаних транспортних засобів.

У зв`язку з викладеним слідчий просив накласти арешт на вказаний автомобіль з метою забезпечення речових доказів.
У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву з проханням розглядати клопотання у його відсутність.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
23.11.2017 органом досудового розслідування автомобіль «Volkswagen» моделі «Touareg» (реєстраційний номер НОМЕР_2 , було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є джерелом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
У силу ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
На даному етапі провадження до завдань суду не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для втручання в права та інтереси відповідних осіб.
Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання про накладення арешту, підлягає задоволенню як обґрунтоване, з метою збереження речових доказів.
З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

клопотання слідчого - задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме: на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Touareg» (реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , рік випуску: 2014, колір: чорний).
Ухвала виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.
Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя: