Справа № 461/2904/15-к
Провадження № 1-кп/461/339/18
13.08.2018 року м.Львів Галицький районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Львові об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України,
Потерпілим ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлено письмове клопотання про повернення обвинувальних актів прокурору, в якому зазначено, що в обвинувальних актах органом досудового розслідування допущено 11 грубих помилок.
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_6 підтримали заявлене захисником клопотання.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні проти повернення обвинувального актів заперечив та просила призначити справу до судового розгляду.
Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальні акти та додані до них матеріали, суд дійшов висновку, що такі підлягають поверненню прокурору з наступних підстав.
Згідно частини 4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Відповідно до вимог п.6 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання визнається, зокрема вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» громадянами похилого віку визнаються особи, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а також особи, яким до досягнення зазначеного пенсійного віку залишилося не більш як півтора року.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонером, тобто особою похилого віку.
Аналізуючи зміст ст.291 КПК України обвинувальний акт та додані до нього документи в сукупності мають бути складені з дотриманням вимог КПК України, для можливості призначення судового розгляду.
Отже, вказане порушення при складанні обвинувального акту безпосередньо підтверджує порушення вимог ст.ст.91, 291 КПК України, а саме не зазначено обставини, яка обтяжує покарання.
Крім цього, викладені в обвинувальному акті фактичні обставини, зокрема, щодо об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, (в частині застосування насильства до потерпілого), які прокурор вважає встановленими, не відповідають даним, викладеним у висновку експерта № 1477, на які є покликання в обвинувальному акті. При цьому, датою висновку експерта № 1447 в обвинувальному акті зазначено 21.07.2014, що не відповідає фактичним обставинам, оскільки сама подія кримінального правопорушення мала місце 20 серпня 2014 року.
Суд вважає, що обвинувальний акт складено не відповідно до норм КПК України та дійшов висновку, що усунути невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України можливо лише шляхом повернення його прокурору.
Разом з тим, потерпілий ОСОБА_4 однією із підстав для повернення обвинувального акта зазначає, що виклад обставин кримінального правопорушення зазначений в обвинувальному акті не відповідає фактичним подіям, зокрема не неправильно вказано час початку вчинення кримінального правопорушення, місце події, мотив і причина пограбування. Суд зазначає, що такі твердження є необґрунтованими та безпідставними, оскільки обставини, які наводить потерпілий підлягають встановленню в ході судового розгляду.
Суд не приймає до уваги покликання захисника ОСОБА_7 на те, що в обвинувальному акті належним чином не викладено формулювання обвинувачення, що порушує право обвинуваченого мати повну інформацію про характер, обсяг і причини обвинувачення для реалізації права на захист.
Оскільки, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті слідчим, з наступним затвердження прокурором, або самим прокурором, то в цій частині обвинувального акту викладається позиція сторони обвинувачення у такому виді, як це вважає за правильне прокурор.
Окрім того, суд зазначає, що в обвинувальному акті органом досудового розслідування викладено фактичні обставини справи, які прокурор вважає встановленими, зокрема зазначено час, місце, спосіб вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень.
Питання про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового розгляду провадження суд не вправі входити в оцінку вказаних обставин.
Суд зазначає, що не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту інші наведені у клопотанні захисника обставини, зокрема, те, що обвинувальний акт затверджений неналежним прокурором, на такому відсутня печатка Львівської місцевої прокуратури № 1, а також неправильно визначено підсудність та наявні недоліки в реєстрі матеріалів кримінального провадження, оскільки такі є безпідставними.
Керуючись ст.ст.91, 109, 291, 314, 372, 376, 392 КПК України, суд
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова.
Суддя ОСОБА_1