АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/610/18 Справа № 705/1933/18 Категорія: ст. 537,539 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 червня 2018 року стосовно ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Апеляційного суду Вінницької області від 08.07.2015 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 4 ст. 190 КК України до 8 років позбавлення волі, за ч. З ст. 358 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 49, ч 5 ст. 74 КК України звільнений від призначеного покарання за ч. 3 ст. 358 у зв`язку із закінченням строків давності. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого належного йому майна. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.02.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахований строк попереднього ув`язнення з 30.07.2012 року по 08.07.2015 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання: 30.07.2012 року, кінець строку: 20.07.2018 року.

Начальник СВК № 92 звернувся до районного суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 . Станом на 26.04.2018 року відбув 3/4 строку покарання, а саме 8 років 8 місяців 27 днів, невідбута частина покарання становить 3 місяці 3 дні.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 червня 2018 року клопотання начальника СВК №92 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 задоволено. Засудженого ОСОБА_8 звільнено умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на невідбуту частину покарання - 1 місяць 24 дні.

Не погоджуючись з рішенням районного суду, потерпіла ОСОБА_7 , в своїй апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвалу районного суду, просить постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання відмовити. При цьому вказує, що відсутні підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки протягом чотирьох років відбування покарання засуджений ОСОБА_8 не вжив жодних заходів по відшкодуванню цивільного позову, що призвело до надходження скарг з яким вона зверталась до прокуратури та суду. ОСОБА_8 має невідшкодований їй цивільний позов у розмірі 205000 гривень, доказами чого є відкрите Уманським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області виконавче провадження. Станом на сьогоднішній день ні у добровільному, ні у примусовому порядку сума стягнення не відшкодована.

В запереченні на апеляційну скаргу, захисник ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 просить відмовити в задоволенні вимог викладених в апеляційній скарзі. Крім цього захисник ОСОБА_10 , просив розглянути апеляційну скаргу без його участі та участі ОСОБА_8 .

В своєму клопотанні апелянт ОСОБА_7 просила розглядати подану нею апеляційну скаргу без її участі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

З характеристики засудженого ОСОБА_8 вбачається, що останній засуджений 08.07.2015 року вироком Апеляційного суду Вінницької області за ч. 4 ст. 190 КК України до 8 років позбавлення волі, за ч. З ст. 358 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 49, ч 5 ст. 74 КК України звільнити від призначеного покарання за ч. З ст. 358 у зв`язку із закінченням строків давності. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначити покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого належного йому майна. Згідно довідки про заохочення та стягнення, затвердженої 26.04.2018 року засуджений ОСОБА_8 стягнень не мав та мав 4 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки, правил розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку.

За час перебування в СІЗО м. Вінниця засуджений ОСОБА_8 характеризувався позитивно. До праці залучався, стягнень не мав та мав 1 заохочення. З 06.10.2015 року відбуває покарання в СВК № 92 Черкаської області. За період відбування покарання характеризується позитивно. Працевлаштований днювальним відділення № 10. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботу із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.

Згідно довідки начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень, станом на 01.06.2018 року невідбута ОСОБА_8 частина покарання становить 1 місяць 28 днів.

Відповідно до ст. 81 КПК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення після фактичного відбування 3/4 строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Відповідно до вимог п.17 Постанови Пленуму ВСУ N 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Враховуюче вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вищевказаних вимог Пленуму та КК України та дійшов вірного висновку про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі засудженого ОСОБА_8 .

При постановленні рішення про звільнення ОСОБА_8 , судом першої інстанції була врахована думка начальника ВК № 92, прокурора, який в суді першої інстанції не заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, відбув 3/4 строку покарання (невідбута частина покарання є незначною, а саме 1 місяць 24 дні), став на шлях виправлення, також було враховано характеристику засудженого за весь період відбування ним покарання.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідно до особової справи засудженого ОСОБА_8 , строк відбування покарання останнього закінчується 29 липня 2018 року. Тобто на момент розгляду колегією суддів апеляційної скарги ОСОБА_7 (30.08.2018 року) ОСОБА_8 був би звільнений по відбуттю покарання.

Водночас, апелянт ОСОБА_7 на підставі ст.539 КПК України може звернутися в суд з клопотанням про вирішення питання, яке безпосередньо стосується її прав та законних інтересів.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою та підстав для скасування не знаходить, а тому апеляційна скарга ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 539 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 червня 2018 року про умовно дострокове звільнення щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :