УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2268/17

23 серпня 2018 року

м. Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

засудженого не з`явився

представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого інспектора Костопільського районного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання
ВСТАНОВИВ:
На розгляд Костопільського районного суду Рівненської області надійшло подання старшого інспектора Костопільського районного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
В судовому засіданні представник Костопільського районного відділу з питань пробації своє подання підтримав, пояснив суду, що поведінка засудженого ОСОБА_5 свідчить про те, що на шлях виправлення він не стає та стати не бажає, свідомо і систематично ухиляється від виконання покладеного на нього судом обов`язку. А тому, на підставі ч.2 ст.78 КК України, ч.2, 3 ст.166 Кримінально - виконавчого кодексу України просить суд вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
У судовому засіданні прокурор не пітримав подання Костопільського районного відділу з питань пробації.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши думку присутніх осіб, дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає.

Так, згідно вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 13.12.2017 по справі №564/2268/17 затверджено угоду від 30 жовтня 2017 року про визнання винуватості, укладену між начальником Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 . Визнано ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.309 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання: за ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України - у виді позбавлення волі на строк 1 /один/ рік; за ч.2 ст.309 Кримінального кодексу України - у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточну міру покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки. Відповідно до ст.75 Кримінального кодексу України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік. Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України покладено на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Подання Костопільського районного відділу з питань пробації мотивоване тим, що за час перебування на обліку засуджений ОСОБА_5 ухиляється від виконання покладеного на нього судом обов`язку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, по місцю проживання характеризується негативно, на міри профілактичного характеру та неодноразові попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання не реагує, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Враховуючи викладене, на підставі ч.2 ст.78 КК України, ч.2, 3 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України матеріали стосовно засудженого ОСОБА_5 направлено до Костопільського районного суду Рівненської області для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.537 Кримінального процесуального кодексу України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.1 ст.539 Кримінального процесуального кодексу України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Водночас, як вже зазначалось вище, згідно вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 13.12.2017 року по справі №564/2268/17 покарання засудженому ОСОБА_5 було призначено виходячи з умов угоди про визнання винуватості, затвердженої вказаним вище вироком суду.
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст.476 Кримінального процесуального кодексу України, уразі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, в разі невиконання засудженим ОСОБА_5 умов затвердженої судом угоди про визнання винуватості, потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

Таке клопотання на адресу суду не надходило.

Окрім того, відповідальність за умисне невиконання засудженим угоди про примирення або про визнання винуватості передбачена статтею 389-1 Кримінального кодексу України.

Із системного аналізу статей Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, вбачається, що коли сторони узгодили покарання та досягли домовленості щодо звільнення підозрюваного (обвинуваченого) від його відбування з випробуванням, відповідно до частин 2, 3 ст.75 Кримінального кодексу України, суд зобов`язаний прийняти рішення про таке звільнення у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості. При цьому суд зобов`язаний призначити узгоджене сторонами покарання або звільнити від його відбування з випробуванням із визначенням тривалості іспитового строку.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_5 було призначено саме узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання, суд дійшов висновку, що в даному випадку ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України не підлягає до застосування.
За результатами судового засідання, суд дійшов висновку, що подання старшого інспектора Костопільського районного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-372, 392, 475, 476, 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Подання старшого інспектора Костопільського районного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області протягом 7 /семи/ днів з дня її оголошення через Костопільський районний суд Рівненської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_1