№ 207/431/17
№ 1-кп/207/89/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000161 від 07.02.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який має середню спеціальну освіту, не працюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого :

16 квітня 1998 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за частиною 2 статті 140 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочити виконання вироку на 2 роки, штраф 680 гривень;

04 грудня 1998 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за частиною 3 статті 140 та частиною 1 статті 229-6, статті 42 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.43 КК України частково приєднати не відбутий строк 1 рік позбавлення волі за вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 16.04.1998 року, загальний строк до відбуття 4 роки позбавлення волі;

29 травня 2003 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.395 КК України до 2 місяців позбавлення волі;

06 квітня 2004 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 КК України до 1 року позбавлення волі з заліком тримання під вартою з 18-20.02.2004 року ;

03 грудня 2004 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за частиною 2 статті 185 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі; на підставі частини 4 статті 70 КК України вказаним покаранням за вироком суду Бабушкінського району м. Дніпропетровська від 06 квітня 2004 року до відбуття встановити 1 рік 2місяці позбавлення волі з заліком тримання під вартою з 18-20.02.2004 року;

03 лютого 2006 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. за частиною 3 статті 185, статтею 198, частиною 1 статті 70 КК України до 3років позбавлення волі ;

09 серпня 2010 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за частиною 2 статті 185 КК України до 1 року 3місяців позбавлення волі;

26 вересня 2011 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 185 КК України до 3 місяців арешту;

06 грудня .2013 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

11 лютого 2014 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за частиною 2 статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі частини 4 статті 70 КК України приєднати покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 грудня 2013 року, до відбуття 4 роки позбавлення волі,

обвинувачується за статтею 395 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засудженим 11.02.2014 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

20.12.2016 ОСОБА_6 звільнений з місць позбавлені волі по відбуттю строку покарання . При звільненні з місць позбавлення волі ОСОБА_6 , відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2016 року, було встановлено, згідно подання начальника Дніпропетровської виправної колонії УДПСУ в Дніпропетровській області №89 , адміністративний нагляд.

20.12.2016 ОСОБА_6 при звільненні з місць позбавлення волі було оголошено ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2016 про встановлення відносно нього адміністративного нагляду строком на один рік, заборонивши вихід з дому з 22.00 годин по 06.00 годин, заборонивши виїзд за межі міста в особистих справах, заборонивши знаходження в місцях розпиття спиртних напоїв, поклавши обов`язок з`являтися на реєстрацію до поліції два рази на місяць.

Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_6 без поважних причин не з`явився на реєстрацію до органів поліції чим не виконав Ухвалу суду від 20.12.2016, з якою від був ознайомлений. Крім того, самовільно залишив місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 з метою ухилення від адміністративного нагляду, переїхав проживати за адресою: АДРЕСА_2 та не повідомив про зміну місця проживання до органів поліції.

Також, ОСОБА_6 до обраного ним місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 взагалі не прибув. Своїми вищевказаними умисними діями порушив правила адміністративного нагляду, встановлені йому 20.12.2016 ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, а саме у самовільному залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також в неприбутті без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України.

23 лютого 2017 року між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 , його захисником ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. Відповідно до змісту угоди, обвинувачений вину визнав повністю. Крім цього, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього, - за статтею 395 КК України, а також покарання. Сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_6 покарання у вигляді 1 (одного) місяця арешту.

В тексті зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Сторони просять затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

В судовому засіданні судом було з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисником ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заявлено клопотання про застосування до ОСОБА_10 закону України « Про амністію» та звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання по п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію».

Суд, розглянувши клопотання приходить до висновку, що у задоволенні такого клопотання потрібно відмовити керуючись Законом України « Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року. п. «В» ст. 4 вказаного Закону передбачає, що амністія не застосовується до осіб, які мають дві і більне судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши вищезазначену угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним, суд приходить до висновків, що угода відповідає вимогам КПК України.

Аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновків, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена.

Умисні дії ОСОБА_6 які виразилися у самовільному залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також в неприбутті без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, слід кваліфікувати за статті 395 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 лютого 2017 року між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_11 в присутності захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 395 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) місяця арешту.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та ОСОБА_12 про застосування до ОСОБА_5 . закону України «Про амністію» в 2016 році, -- в і д м о в и т и .

Міра запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_13 особисте зобов`язання була обрана ухвалою суду від 22 лютого 2017 року, але в квітні 2017 року чи пізніше судом не продовжувалась і заново будь-яка міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не обиралася.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

С у д д я : ОСОБА_14