Справа № 489/5517/17
Кримінальне провадження
№ 1-кп/489/222/2018
У Х В А Л А

19 вересня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До теперішнього часу судове слідство по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, не закінчено.
Строк тримання ОСОБА_6 під вартою закінчується 22.09.2018 року.
Прокурор заявив суду клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 діб.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 заявили суду клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, мотивуючи тим, що ризики прокурором не доведені, обвинувачений тривалий час утримується під вартою, до затримання працював неофіційно, має постійне місце реєстрації та проживання, характеризується позитивно.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що в клопотанні захисника та обвинуваченого необхідно відмовити, а клопотання прокурора щодо продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.9 КПК України, суд приймає до уваги висновки викладені в рішеннях Європейського суду з прав людини, з урахуванням практики якого застосовується кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема у рішеннях "В. проти Швейцарії" від 26.01.1993 р., "Мамедова проти Росії" від 01.06.2006 р., виходячи з яких наявність ризиків переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів оцінюється не тільки залежно від суворості можливого покарання та тяжкості злочину. Їх треба визначати з врахуванням низки інших ревалентних факторів, які можуть або підтвердити наявність такого ризику, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою, якими є характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого насильницького злочину, не має місця роботи, джерела доходів, притягався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, не має постійного місця проживання, не зв`язаний міцними соціальними зв`язками, а отже ризики, які було враховано при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме вчинення іншого злочину та переховування від суду - не зменшилися. Таким чином, суд вважає, що інший менш суворий запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжити до 17.11.2018 року.

В клопотанні захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3