УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2018 року м. Слов`янськ

Колегія суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Ямпіль Краснолиманського району Донецької області, який є громадянином України, має неповну середню освіту, не є одруженим, формально виконує обов`язки щодо утримання двох малолітніх дітей, не є працевлаштованим, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має судимість (вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 07.11.2014 року засуджений за ч.2 ст. 164, ст. ст. 71,72 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі, покарання відбув повністю, звільнений 18.03.2016 року), зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Під час судового засідання прокурором ОСОБА_5 було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою, оскільки на теперішній час існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме ймовірність переховування обвинуваченого від суду та можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Обвинувачений ОСОБА_7 під час судового засідання залишив вирішення цього питання на розсуд суду, в той час як захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

При вирішенні питання про доцільність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів враховує наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачуєтьсяу скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а саме умисного вбивства, що передбачено ч.1 ст.115 КК України.

Разом з тим колегія суддів не відхиляє доводів сторони захисту на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпеченні виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).
Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Крім того Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26.06.1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Із вказаного рішення Європейського суду вбачається, що попереднє ув`язнення може бути застосоване стосовно до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи із самої тяжкості обвинувачення. При цьому суд враховує відсутність можливості без продовження строку тримання під вартою, встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до п.п. 61, 62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Колегія суддів оцінивши у сукупності встановленні в судовому засіданні обставини та доводи сторони захисту, приходить до висновку про відсутність можливості без застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді триманні під вартою встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні, крім того жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним прокурором під час судового розгляду ризикам, які полягають у дотриманні принципу врахування суспільного інтересу, запобігання можливості обвинуваченого переховуватися від суду задля уникнення покарання та вірогідність вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги, що санкція інкримінованої обвинуваченому статті КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7 років до 15 років, сам обвинувачений є фізично здоровою особою, не має встановленої інвалідності, має постійне місце проживання, де зареєстрований в установленому законом порядку, не одружений, виконує обов`язки щодо утримання двох неповнолітніх дітей? раніше притягувався до кримінальної відповідальності, колегія суддів вважає, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою є обґрунтованою та необхідною мірою, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, у зв`язку з чим існує ймовірний ризик, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів слідства і суду задля уникнення покарання, оскільки переховування від суду може бути визнано обвинуваченим менш негативним явищем ніж процедура його відбування, крім того може порушувати засади суспільного інтересу, пов`язаного із резонансом справи, перешкоджати встановленню істини у справі, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому враховуючи всі обставини справи та ризики передбачені ст. 177 КПК України, дійшла висновку про необхідність продовжити відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Розмір застави не визначається на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки кримінальне правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_7 - призвело до загибелі людини.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 183, 331 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, строком на шістдесят днів а саме з 23 жовтня 2018 року по 21 грудня 2018 року включно.
Копію цієї ухвали направити до Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» для відома та виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий у справі
Суддя : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3