Справа № 589/2049/17
Провадження № 1-кп/577/56/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" травня 2018 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

законного представника

потерпілої ОСОБА_10 ,

представника потерпілої ОСОБА_11 ,

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотоп кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клишки Шосткинського району Сумської області, українця, громадянина України, освіта базова середня, не одруженого, зареєстрованого АДРЕСА_1 та мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 153, ч.3 ст. 152, ч.1 ст. 185 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000433 від 04 квітня 2017 року,

Встановив:

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України, яке виразилося в насильницькому задоволенні статевої пристрасті неприродним способом щодо неповнолітньої із застосуванням фізичного насильства та погрозою його застосування та за ч. 3 ст. 152 КК України, яке виразилося у статевих зносинах з неповнолітньою із застосуванням фізичного насильства( згвалтуванні) , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 153 КК України, а також за ч. 1 ст. 185 КК України - у вчиненні таємного викрадення чужого майна,

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід тримання під вартою, який продовжувався судом і строк дії якого спливає 30 травня 2018 року. Кримінальне провадження не може бути завершено до цього часу з незалежних від суду причин і є необхідним призначення судового розгляду на інший час.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Прокурор просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки ризики, які враховувалися при застосуванні запобіжного заходу, не перестали існувати, не змінилися і не зменшилися, серед яких вказує можливість ухилення від суду через суворість покарання, яке передбачено санкцією статей, за якими обвинувачується, у кримінальному провадженні не допитані свідки, на яких, а також на потерпілу ОСОБА_7 може впливати, схиляючи до показань на його користь . ОСОБА_7 характеризується посередньо і як особа, яка раніше звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 263 КК України, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку і дає підстави вважати , що він може вчинити інший злочин. За таких обставин інший, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну поведінку обвинуваченого і не убезпечить від ризиків вчинення іншого злочину, незаконного впливу на свідків та потерпілу.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечує проти задоволення клопотання та просить замінити йому запобіжний захід на домашній арешт, на свідків та потерпілу він не буде чинити тиск, ухилятися від суду наміру не має.

Захисник ОСОБА_8 підтримує думку підзахисного. На його переконання, запобіжний захід у виді домашнього арешту забезпечить належну поведінку його під захисного і убезпечить від ризику ухилення від суду.

Потерпіла, її законний представник та представник підтримують клопотання прокурора і прохають продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою, враховуючи, що він може вчинити тиск на свідків, які не допитані, чи ухилятися від суду, чим може перешкодити кримінальному провадженню.

Заслухавши думку усіх учасників судового розгляду, суд дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 тримання під вартою до двох місяців.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Продовжуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, існування яких встановлено в цьому провадженні, із ступеню тяжкості інкримінованих злочинів, і що обставини, які свідчать про існування ризиків, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу, не перестали існувати, не змінилися і вони унеможливлюють застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років. На даний час кримінальне провадження не може бути завершене через поважні причини і, в з`язку з такими обставинами, є необхідним призначення кримінального провадження на інший час.

Обставини, на які посилається прокурор, є вагомими для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою і свідчать про існування ризику, що обвинувачений може впливати на потерпілу та свідків, вчинити інший злочин і такими, що виправдають потреби судового провадження та вказаний ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого.

Вище викладене узгоджуються з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою з наведених підстав, виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного судового розгляду кримінального провадження про особливо тяжке кримінальне правопорушення і встановлення істини, і що існування таких обставин переважає принцип поваги до особистих свобод, тому суд вважає, що інший вид запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого і не убезпечить від ризиків скоєння іншого злочину чи ухилення його від суду і з цих підстав не підлягає задоволенню клопотання обвинуваченого про заміну запобіжного заходу на більш м`який у виді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 183, 331 КПК України,-

Ухвалив :

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про заміну йому запобіжного заходу на більш м`який у виді домашнього арешту відмовити.

Запобіжний захід - тримання під вартою ОСОБА_7 продовжити до 01 липня 2018 року до 24 години.

Ухвала не оскаржується

СуддяОСОБА_1