Справа № 669/844/18
Провадження № 1-кп/675/143/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2018 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав кримінальні провадження №№ 0000119, 0000122 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Білогір`я Білогірського району Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта повна загальна середня, одруженої, не працюючої, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимої 07 вересня 2018 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 1, 357 ч. 1, 70 КК України до 100 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 162 ч. 1, ст. 185 ч. 2 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 26 червня 2018 року близько 12 год. 00 хв., перебуваючи у житловому будинку, розташованому в АДРЕСА_2 , в якому проживає її тітка ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, направленим на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрала з жіночої сумочки, що лежала в одній із житлових кімнат вищевказаного будинку, належні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 5200 російських рублів, що в перерахунку на українську гривню за офіційним курсом НБУ складало 2162 грн. 11 коп. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 2162 грн. 11 коп.

Крім того, ОСОБА_4 07 липня 2018 року близько 13 год. 00 хв., перебуваючи на території господарства ОСОБА_6 , розташованого в АДРЕСА_3 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, направленим на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрала належний ОСОБА_6 велосипед марки «АІСТ» синього кольору вартістю 400 грн., чим спричинила матеріальну шкоду останньому на вищевказану суму.

Також 09 липня 2018 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 з метою незаконного проникнення до житлового будинку, належного ОСОБА_7 , який перебуває у володінні ОСОБА_8 , розташованого на території домогосподарства, що в АДРЕСА_4 , діючи умисно, в порушення ст. 30 Конституції України, яка гарантує право на недоторканість житла, без дозволу власника, через хвіртку в паркані пройшла на територію вказаного домоволодіння, де, відкривши вхідні двері шляхом прикладання фізичної сили рук, незаконно проникла до приміщення житлового будинку, який перебуває у володінні ОСОБА_8 .

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень визнала повністю та надала суду зізнавальні показання за усіма епізодами злочинної діяльності. У скоєному щиро розкаялася, просила суд суворо її не карати.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися і проти цього не заперечували учасники судового розгляду.

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно; незаконному проникненні до житла особи доведена повністю і її дії органами досудового розслідування вірно кваліфіковано відповідно за ст.ст. 185 ч. 2, 162 ч. 1 КК України.

Підходячи до обрання міри покарання ОСОБА_4 , виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх особливості, особу винної, зокрема, характеристику, сімейний стан, фактичні обставини справи, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Вчинені обвинуваченою кримінальні правопорушеннями є злочинами невеликої та середньої тяжкості.

ОСОБА_4 є здоровою та працездатною особою, раніше судима, за місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працює.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК Українипом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій, є вчинення злочину щодо особи похилого віку та особи з інвалідністю.
Згідно з досудовою доповіддю щодо ОСОБА_4 , складеною Білогірським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Хмельницькій області 29 серпня 2018 року, проблемними питаннями особистості обвинуваченої є відсутність роботи. Ймовірність вчинення нею повторного кримінального правопорушення є високою. Водночас, на думку органу пробації, обвинувачена заслуговує на звільнення від відбування покарання із випробуванням.
Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, те, що вона повністю визнала свою вину та розкаялася у скоєному, активно сприяла розкриттю злочинів, має на утриманні малолітню дитину, потерпілі не мають до неї жодних матеріальних претензій.
Відтак, суд приходить до висновку, що обвинувачену слід звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
За змістом ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1-3 ст. 70 КК України, покарання призначається у разі, якщо після ухвалення вироку в кримінальному провадженні буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому злочині, вчиненому ним до ухвалення попереднього вироку.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення остаточного покарання виходячи з його виду й розміру, а коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається і за таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, до ухвалення вироку Білогірського районного суду Хмельницької області від 07 вересня 2018 року, покарання за яким відбуте не було і яке слід відбувати реально, ОСОБА_4 вчинила інші кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, і за даним вироком обвинувачену суд звільнити від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.
Тому застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань у даному випадку не допускається і за таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши їй покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК України - штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 гривень;

- за ч. 2 ст. 185 КК України - 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначити покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням їй іспитового строку тривалістю 2 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком та за вироком Білогірського районного суду Хмельницької області від 07 вересня 2018 року визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців та 100 годин громадських робіт.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням їй іспитового строку тривалістю 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Покарання у виді 100 годин громадських робіт виконувати самостійно.

Речові докази по справі: оптичні диски - залишити при матеріалах кримінального провадження; велосипед марки «АІСТ», який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Білогірського відділення поліції повернути потерпілому ОСОБА_6 ; заварювальний чайник марки «FRENCH PRESS», який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Білогірського відділення поліції повернути потерпілій ОСОБА_8 ; два змиви із ручки вхідних дверей та контрольний змив на марлевому тампоні, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Білогірського відділення поліції знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1