Справа № 718/980/17
Провадження №1-кс/718/269/18
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження
"15" червня 2018 р. Слідчий суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 за ст.ст. 303-307 КПК України на постанову про відмову у задоволенні клопотання,
Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, вважає, що слід відмовити у відкритті провадження за скаргою з наступних підстав.
У частинах 1, 2 статті 55 Конституції України проголошено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до п. 18 ч. 1ст. 3 КПК України слідчий суддя - це суддя, до повноваження якого належить здійснення порядку судового контролю за дотримання прав, свобод, інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 3ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Так, згідно з ч. 1ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В той час, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.
Право на доступ до суду, закріплене у п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим слідчий суддя, вирішуючи питання про право на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого, прокурора, діє в межах тих повноважень, які встановлені діючим кримінальним процесуальним законом і не приймає до уваги доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки вони можуть бути перевірені судом тільки в результаті розгляду скарги по суті.
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений ч.1 ст.303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування є вичерпним.
За приписами ч. 2ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Як на підставу для подання скарги в порядку п.7 ч.1 ст.303 КПК України, скаржник ОСОБА_2 зазначає про обов`язок прокурора задовільнити її клопотання від 30.05.2018 року та негайно повідомити про підозру приватного нотаріуса ОСОБА_4 , у спосіб визначений ст.278 КПК України та розпочати притягнення до кримінальної відповідальності.
Слід вказати, що п.7 ч.1 ст.303 КПК України передбачає право оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення (слідчих) розшукових дій, негласних (слідчих) розшукових дій особою, якій відмовлено у задоволення клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Вичерпний перелік слідчих (розшукових) дій, негласних (слідчих) розшукових дій закріплено в главі 20 КПК та главі 21 КПК відповідно, серед яких не передбачено такої слідчої дії як повідомлення особі про підозру.
В той час коли норми кримінального процесуального законодавства вказують на те, що письмове повідомлення про підозру підводить підсумок проведеної до того часу роботи, зібраним доказам, проведених слідчих (розшукових) дій, негласних (слідчих) розшукових дій та у більшості визначає подальше спрямування кримінального провадження і є початковим моментом притягнення до кримінальної відповідальності.
Що стосується вимоги скарги про зобов`язання прокурора ОСОБА_3 повідомити про підозру приватного нотаріуса ОСОБА_4 та розпочати притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , то слід зазначити, що така перевірка не є предметом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно з ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Тому, з урахуванням вказаних обставин, слідчий суддя приходить висновку, що слід відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , роз`яснивши останній, що перевірка законності винесення прокурором постанови про відмову у задовеленні клопотання щодо повідомлення про підозру ОСОБА_4 та зобов`язання прокурора ОСОБА_3 повідомити про підозру не належить до компетенції слідчого судді, і скаржник не позбавлений права звернутися із даною скаргою до суду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314,316 КПК України та до прокурора, який здійснює процесуальне керівництво по вказаному кримінальному провадженню.
Керуючись ст. ст. 303, ч.4 ст. 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 за ст.ст. 303-307 КПК України на постанову про відмову у задоволенні клопотання.
Копію ухвали невідкладно надіслати скаржнику.
Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня одержання скаржником копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1