Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 680/561/18
Провадження № 1-кс/670/133/18
УХВАЛА
25 липня 2018 року смт. Віньківці
Слідчий суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці клопотання слідчого СВ Новоушицького ВП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню, внесеного 11.07.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Віньковецького районного суду за підсудністю згідно ухвали суду Апеляційного суду Хмельницької області надійшло клопотання слідчого СВ Новоушицького ВП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у якому слідчий просив накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме: автомобіль «Volkswagen GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 та номером кузова НОМЕР_2 , доручити його зберігання Новоушицькому ВнП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області; заборонити використовувати майно, а також заборонити розпоряджатися вищезазначеним майном.

В обґрунтування клопотання зазначається, що у провадженні СВ Новоушицького ВнП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000153 від 11.07.2018 за ч. 1 ст. 289 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 10.07.2018 до Новоушицького ВнП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області звернувся ОСОБА_4 , про те, що 10.07.2018 біля 19 год., ОСОБА_5 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, незаконно заволодів автомобілем «Volkswagen GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 , литовської реєстрації, яким користувався ОСОБА_4 , та знаходився біля магазину «Наш Край», що по вул. Подільська, 21, смт. Нова Ушиця.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 від 11.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

11.08.2018 в період часу з 01 год. 35 хв. по 01 год. 55 хв. в ході проведення огляду було виявлено та тимчасово вилучено автомобіль «Volkswagen GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 та номером кузова НОМЕР_2 .

Відповідно до технічного паспорта, власником даного автомобіля «Volkswagen GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 та номером кузова НОМЕР_2 являється ЗАТ «Самбука», що по проспекту Європи, 122, м. Каунас.

11.07.2018 вилучений автомобіль «Volkswagen GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 та номером кузова НОМЕР_2 , постановою старшого слідчого СВ Новоушицького ВнП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області був визнаний речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

Оскільки є достатні підстави вважати, що автомобіль «Volkswagen GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 та номером кузова НОМЕР_2 є предметом вчинення злочину та речовим доказом в зазначеному кримінальному провадженні, його повернення може негативно вплинути на його збереження та забезпечення кримінального провадження, з метою запобігання можливості їх зникнення, втрати, знищення чи використання, а також відчуження вилучених речей, є необхідність у накладенні на нього арешту.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з підстав викладених у ньому, просив задовольнити.

Заявник ОСОБА_4 , фактичний володілець транспортного засобу ОСОБА_6 та особа, щодо якої внесено відомості в ЄРДР ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання заперечували.

Зокрема, ОСОБА_6 суду пояснив, що у його двоюрідного брата є боргові зобов`язання перед ОСОБА_5 , тому останній помилково вважав, що автомобіль передається йому в рахунок боргу. На теперішній час вони між собою порозумілися, та претензій до ОСОБА_5 в нього немає.

ОСОБА_5 вказував, що він неправильно зрозумів ситуацію, вважаючи, що пригнаний з-за кордону автомобіль буде переданий за борги.

Заслухавши учасників кримінального провадження, розглянувши матеріали клопотання, дослідивши додані до нього документи, слідчий суддя доходить такого.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно з ч. ч. 2, 3, 4 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.
Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В силу вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При зверненні до суду із клопотанням про арешт майна слідчим дотримано вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, щодо строку звернення до слідчого суді із таким клопотанням, а також клопотання слідчого відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Встановлено, що згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.07.2018 року за № 0000153, 10.07.2018 біля 19 год., ОСОБА_5 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, незаконно заволодів автомобілем «Volkswagen GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 , литовської реєстрації, яким користувався ОСОБА_4 , та знаходився біля магазину «Наш Край», що по вул. Подільська, 21, смт. Нова Ушиця.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль «Volkswagen GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 та номером кузова НОМЕР_2 , належить UAB «SAMBUKA».

Із доручення №.01-079 від 15.06.2018 слідує, що ЗАО «SAMBUKA» доручає володіти правом власності автомобілем із правом виїзду за кордон «Volkswagen GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 та номером кузова НОМЕР_2 BANDA IVAN.

Отже, як вказували сторони у судовому засіданні, між ними склалися цивільно-правові відносини з приводу грошового боргу, а спірний транспортний засіб помилково став предметом розрахунку за вказаний борг між двоюрідним братом ОСОБА_4 та батьком ОСОБА_5 .

На підставі досліджених доказів слідчий суддя доходить висновку, що слідчим не доведено, що в разі повернення речового доказу - автомобіля «Volkswagen GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , фактичному користувачу не буде забезпечено його належне збереження як речового доказу, тим більше, що згідно показань слідчого підозра на час розгляду клопотання у суді не пред`являлась нікому.

Оскільки підстав для задоволення клопотання не вбачається, то транспортний засіб належить повернути законному користувачу ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, ст. 167, ст. 168, ст. 170, ст. 171, ст. 172, ст. 173, ст. 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Новоушицького ВП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню, внесеного 11.07.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України - відмовити.

Автомобіль «Volkswagen GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Хмельницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Віньковецького районного суду ОСОБА_1