Справа № 446/2140/15-к
ВИРОК
22.06.2018 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участі:секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайськ Луганської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, працюючого начальником охорони ПП Карабінери, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
обвинувачення-прокурора ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5
представника потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисту адвоката ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_10 , керуючи автомобілем ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 , 15 липня 2015 року о 10 годині на 19 км. + 200 м. автодороги сполучення Львів-Луцьк, поблизу населеного пункту Новий Став Кам`янка-Бузького району Львівської області, рухаючись в сторону м.Кам`янка-Бузька, здійснив виїзд правими колесами на узбіччя, де втративши контроль над автомобілем та здійснив зіткнення на зустрічній смузі руху з автомобілем марки Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_11 . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у виді синця на грудній клітці справа, тупу травму грудної клітки, перелом ІП-ІХ ребер справа, гемоторакс 5-9 ребер зліва, тупу травму живота, розрив селезінки, геморагічний, травматичний шок, анемію постгеморагіна, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя; пасажирка вищевказаного автомобіля ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у виді садна на голові, на правій руці, синці на правій молочній залозі, на спині, на правій руці, на правій та лівій нозі, тупу травму живота, розрив селезінки, внутрішньо-черевну кровотечу, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя; пасажир автомобіля марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у виді синця на правому суглобі, закритий перелом 2-го ребра справа, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я; пасажирка вищевказаного автомобіля ОСОБА_14 , отримала тілесні ушкодження у виді садна на колінному суглобі, синці на лівій гомілці, ЗЧМТ, струс голови, забійну рана чола, перелом правої променевої кістки, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.
Суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав. Показав, що 15 липня 2015 року біля 10 год. керуючи автомобілем ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 поблизу с.Новий Став, рухаючись в сторону м.Кам`янка-Бузька зі швидкістю 50-60 км/год, здійснюючи заїзд в крутий поворот відчув, що заднє колесо його автомобіля попало в яму на дорозі, внаслідок чого його автомобіль почало розкручувати. Він, як водій із великим стажем керування, намагався вирівняти машину, однак йому це не вдалось, внаслідок чого, втративши контроль над автомобілем, його автомобіль здійснив зіткнення на зустрічній смузі руху з автомобілем марки Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_11 . Внаслідок ДТП він, пасажири його автомобіля та автомобіля, з яким відбулось зіткнення отримали тілесні ушкодження різного степеню тяжкості. Визнає, що можливо дещо перевищив дозволену швидкість руху, однак вважає, що причиною ДТП був незадовільний стан дорожнього покриття. Просить суд постановити виправдувальний вирок. Цивільні позови заявлені до нього потерпілими не визнає.
Представник цивільного відповідача - ПАТ Українська пожежно-страхова компанія в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, подав суду письмові заперечення проти цивільного позову, в яких зазначив, що відносини між потерпілими і страховою компанією є цивільно-правовими і не випливають з обвинувачення та можуть стосуватись виключно обвинуваченого.
Не зважаючи не визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні злочину повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами.
Показаннями представника потерпілого ОСОБА_12 ОСОБА_6 , яка показала, що вона є дружиною ОСОБА_12 . Про обставини ДТП їй нічого невідомо, однак її чоловік отримав численні переломи і проходив тривале лікування. Коли чоловік був в лікарні обвинувачений провідував його та дав їй 700 грн. на ліки. При обранні покарання просить обрати покарання у виді позбавлення волі з прийняттям рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, цивільний позов просить задовольнити.
Показаннями потерпілого ОСОБА_13 , який в судовому засіданні показав, що 15.07.2015 року близько 10 год. він разом з братом дружини ОСОБА_11 , дружиною ОСОБА_14 та тестем ОСОБА_15 на його автомобілі їхали до м.Львова. Він сидів на пасажирському сидінні біля водія. Була мжичка, дорога не була дуже мокра, однак на узбіччі стояла вода. Коли вони під`їхати до заокруглення дороги біля с. Новий Став, він побачив, що назустріч їм швидко до 100 км/год їде автомобіль, який почало кидати і той різко виїхав на їхню смугу руху та своєю правою стороною здійснив зіткнення з їх автомобілем. Їх автомобіль рухався з швидкість біля 50 км/год і хоча ОСОБА_11 гальмував, однак зіткнення уникнути не вдалось. Внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження у виді синця на правому суглобі, закритий перелом 2-го ребра справа, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня ознакою довготривалого розладу здоров`я Просить суд суворо покарати обвинуваченого.
Показаннями потерпілої ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні показала, що 15.07.2015року біля 10 год. вона разом з чоловіком, братом та батьком їхали до м.Львова. Вона сиділа за водієм ОСОБА_11 . Коли вони під`їжджали до с.Новий Став їм назустріч виїхав автомобіль, який своєю правою стороною здійснив зіткнення з їх автомобілем. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, вона отримала тілесні ушкодження у виді садна на колінному суглобі, синці на лівій гомілці, ЗЧМТ, струс голови, забійну рана чола, перелом правої променевої кістки, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я. Просить суворо покарати обвинуваченого.
Показаннями свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні показав, що 15.07.2015 року зранку він разом з сином, донькою та зятем їхали до м.Львова. Він сидів ззаду за пасажиром в автомобілі Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_2 . Коли вони під`їжджали до с.Новий Став, він побачив, як за 15-20 м на зустрічній полосі руху автомобіль марки ВАЗ 2109 на великій швидкості біля 100 км/год виїхав на обочину, яка засипана щебнем і автомобіль почало кидати. Автомобіль винесло на середину дороги і правою стороною вдарило в автомобіль Renault Kangoo. ОСОБА_11 їхав з швидкістю до 60 км/год, він гальмував, однак уникнути зіткнення не вдалось.
Показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні показав, що 15.07.2015року біля 10 год. він з сестрою, батьком та чоловіком сестри, на автомобілі останнього їхали до м.Львова. Він був за кермом. Їхав з швидкістю 60 км/год. Коли він під`їжджав до с.Новий Став за 100м побачив, що автомобіль ВАЗ 2109 їде по узбіччю і виглядало, що водій не справляється з керуванням. Тоді він почав знижувати швидкість до 20-30 км/год, щоб надати водію можливість вирівняти машину, однак автомобіль винесло на його смугу руху і той своєю правою стороною здійснив зіткнення з його транспортним засобом.
Показаннями свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні показав, що 15.07.2015 року він їхав в напрямку м.Львова за автомобілем Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_2 на відстані 50 м. Його швидкість була біля 60-70 км/год. На зустрічній полосі їхав автомобіль ВАЗ- 2109 з великою швидкістю, даний автомобіль їхав по узбіччі і його ніби носило, потім автомобіль різко вивернув вліво і виїхав назустріч автомобілю Рено та своєю правою стороною здійснив зіткнення з автомобілем Рено, який не мав можливості уникнути зіткнення. На дорозі після дощу були місцями калюжі, оскільки вночі падав дощ, він не бачив ям на дорозі, хоча часто їздить по даній ділянці дороги. Свідок зупинився та надавав першу допомогу пасажирам автомобіля ВАЗ-2109, Під`їхали працівники поліції і свідок поїхав. Покази свідка ОСОБА_16 , який хоча такий не був допитаний на стадії досудового слідства, суд приймає до уваги, оскільки такі стосуються відомих йому обставин у даному кримінальному провадженні та мають значення для цього кримінального провадження.
Показаннями свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні показав, що він працює начальником розшуку Кам`янка-Бузького ВП. 15.07.2015 року він був в складі оперативної групи по факту вчинення крадіжки в с.Жовтанці. Працівники даного підприємства ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_18 на автомобілі ОСОБА_10 на пропозицію свідка поїхали м.Кам`янка-Бузька у відділ поліції для дачі пояснень. ОСОБА_10 був знервований, спочатку відмовлявся їхати, але потім поїхав. Свідок їхав попереду з досить значною швидкістю, а обвинувачений їхав від нього на відстані 100 м. Дорога була мокра після дощу. В ями його (свідка) автомобіль не попадав. Свідок спостерігав у дзеркало заднього виду за автомобілем ОСОБА_10 . Коли він проїхав крутий поворот, що біля с.Новий Став, то втратив автомобіль обвинуваченого з поля зору. Він розвернув машину та повернувся і побачив, що трапилось ДТП. Він надавав допомогу потерпілим у машині ОСОБА_10 . Покази даного свідка, який хоча такий не був допитаний на стадії досудового слідства, суд приймає до уваги, оскільки такі стосуються відомих йому обставин у даному кримінальному провадженні та мають значення для цього кримінального провадження.
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.07.2015року з фото таблицею до нього та схемами, на яких об`єктивно відображено місце ДТП ( т. 1 а.с.5-14)
Висновком судово-медичної експертизи № 102/2015 від 28.07.2015 року, згідно якого у ОСОБА_11 виявлено садно на правій руці, та при обстеженні лікарями був виставлений діагноз Садна правого передпліччя. Забій поперекового відділу хребта., які утворилися від дії тупих твердих предметів, могли виникнути при ударі до виступаючих частин салону транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди 15 липня 2015року, та відносяться до легкого тілесного ушкодження (т.1 а.с. 26).
Висновком судово-медичної експертизи № 99/2015 від 28.07.2015 року, згідно якого у ОСОБА_13 при судово-медичній експертизі було виявлено синець на правому колінному суглобі, та під час стаціонарного лікування у Кам`янка-Бузькій центральній районній лікарні було виставлено діагноз:Закритий перелом 2-го ребра справа. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмету, при ударі до виступаючих частин салону транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди 15 липня 2015року та відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.(т.1 а.с.47-48).
Висновком судово-медичної експертизи № 100/2015 від 21.07.2015 року, згідно якого у ОСОБА_14 при судово-медичній експертизі було виявлено садно на правому колінному суглобі, синці на лівій гомілці, та під час стаціонарного лікування у Кам`янка-Бузькій центральній районній лікарні було виставлено діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку. Забійна рана чола. Перелом правої променевої кістки. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмету, могли виникнути при ударі до виступаючих частин салону транспортного засобу під час дорожньо-транспорної пригоди 15 липня 2015року та відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.(т.1 а.с.54-55).
Висновком судово-медичної експертизи № 105/2015 від 30.07.2015 року, згідно якого у ОСОБА_5 при судово-медичній експертизі було виявлено садна на голові, на правій руці, синці на правій молочній залозі, на спині, на правій руці, на правій та лівій нозі, та під час лікування у Кам`янка-Бузькій центральній районній лікарні був заставлений діагноз: Тупа травма живота, розрив селезінки, внутрішньо-черевна кровотеча, які утворилися від контакту з тупими предметами, могли виникнути удару до частин салону автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди - зіткненням з іншим автомобілем, 15 липня 2015року та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя. (т.1 а.с. 61-63).
Висновком судово-медичної гістологічної експертизи № 1931/2015 від 23.07.2015 року, згідно якого при дослідженні шматочків селезінки ОСОБА_5 виявлено множинні крововиливи в селезінці (капсулі та підкапсулярні, паренхімі та ніжці селезінки з ознаками альтерації та ексудації.( т.1 а.с. 65).
Висновком судово-медичної експертизи № 107/2015 від 30.07.2015 року, згідно якого у ОСОБА_12 при судово-медичній експертизі було виявлено синець на грудній клітці справа, та під час стаціонарного лікування у Кам`янка-Бузькій центральній районній лікарні у період 15-20.07.2015року був виставлений діагноз: Важка поєднана травма. Тупа травма грудної клітки, перелом ІІІ-ІХ ребер справа. Гемоторакс. 5-9 ребер зліва. Тупа травма живота, розрив селезінки. Геморагічний, травматичний шок. Анемія постгеморагіна., які утворилися від контакту з тупими предметами, могли виникнути удару до частин салону автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди - зіткненням з іншим автомобілем, 15 липня 2015року та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя. (т.1 а.с. 71-73).
Висновком судово-медичної гістологічної експертизи № 1932/2015 від 23.07.2015 року, згідно якого при дослідженні шматочків селезінки ОСОБА_12 виявлено крововиливи в селезінці з ексудативними змінами. (т.1 а.с. 75).
Висновком судової інженерно- транспортної експертизи № 1/667 від 14.08.2015 року , згідно якого на момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля ВАЗ 2109 р.н. НОМЕР_1 знаходиться у стані часткової відмови по причині розгерметизації одного з контурів гальм внаслідок пошкодження (розриву) металевої магістральної трубки приводу гальм заднього правого гальмівного механізму. На момент огляду система рульового управління досліджуваного автомобіля ВАЗ-2109 р.н. НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією. Яких-небудь несправностей системи виявлено не було. Пошкодження та руйнування, які спричинили до часткової відмови робочої гальмівної системи автомобіля ВАЗ-2109 р.н. НОМЕР_1 (розгерметизації одного контуру гальм) утворились під час ДТП. (т.1 а.с.86-90)
Висновком судової інженерно- транспортної експертизи № 1/668 від 13.08.2015 року, згідно якого на момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля Рено-Канго р.н. НОМЕР_2 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією, яких-небудь несправностей системи виявлено не було. На момент огляду система рульового управління досліджуваного автомобіля Рено-Канго р.н. НОМЕР_2 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією. (т. 1 а.с. 94-97)
Висновком судової інженерно- транспортної експертизи № 1/692 від 17.08.2015 року, згідно якого зіткнення автомобіля ВАЗ-2109 р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_10 з автомобілем Рено-Канго р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 відбулось на правій смузі руху відносно до м. Львів, в районі ділянки кінцевого розташування передньої частини автомобіля Рено. В даному випадку кут зіткнення між транспортними засобами один одного співпадає з кутом зіткнення між транспортними засобами елементів дороги. В даному випадку мало місце за напрямком руху зустрічне зіткнення автомобілів ВАЗ-2109 р.н. НОМЕР_1 та Рено-Канго р.н. НОМЕР_2 ( в момент зіткнення автомобіль ВАЗ-2109 перебував в стані правого бокового заносу) і кутове розташування між напрямками руху транспортних засобів становив приблизно 165 градусів. Поздовжні осі транспортних засобів в початковий момент зіткнення знаходились під кутом близьким до 80 градусів.(т. 1 а.с. 101-107).
Висновком судової інженерно- транспортної експертизи № 1/781 від 27.08.2015 року, згідно якого в даній дорожній ситуації при заданих вихідних даних, водій автомобіля ВАЗ 2109 р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 повинен був керуватися вимогами п.п. 1.2., 10.1., 12.1., 13.1. та вимогами п.п. 1.2., 10.1., 12.1, 13.1 та вимогам дорожньої розмітки 1.1. розділу 34 ДОРОЖНЯ РОЗМІТКА чинних Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації при заданих вихідних даних, водій автомобіля Renault Kangoo р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_11 повинен був керуватись вимогами п. 12.3. чинних Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації у водія автомобіля ВАЗ 2109 р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 була технічна можливість попередити зіткнення транспортних засобів (зіткнення з автомобілем «Renault Kangoo» р.н. НОМЕР_2 ). Ця можливість обумовлювалася виконанням ним вимог п.п. 1.2.,10.1., 12.1., 13.1. та вимогами дорожньої розмітки 1.1. розділу 34. ДОРОЖНЯ РОЗМІТКА чинних Правил дорожнього руху України, для чого завад технічного характеру у нього не було. Водій автомобіля «Renault Kangoo» р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_11 своїми односторонніми діями не мав змоги уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди. Порівнюючи фактичні дії водія автомобіля ВАЗ 2109 р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 в умовах місця події, з необхідними його діями в відповідності до Правил дорожнього руху України, експерт прийшов до висновку, що вони суперечили технічним вимогам п.п. 1.2., 10.1., 12.1., 13.1. та вимогами дорожньої розмітки 1.1. розділу 34. ДОРОЖНЯ РОЗМІТКА чинних Правил дорожнього руху України, при цьому вказаний факт суперечності знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо- транспортної пригоди. Порівнюючи фактичні дії водія автомобіля «Renault Kangoo» р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_11 в умовах місця події, з необхідними його діями у відповідності до чинних Правил дорожнього руху України та з врахуванням вище проведеного дослідження, експерт прийшов до висновку, що в них не вбачається суперечності технічним вимогам п. 12.3. чинних Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору, при заданих в постанові про призначення експертизи вихідних даних, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стала суперечність дій водія автомобіля ВАЗ 2109 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_10 технічним вимогам п.п. 1.2., 10.1., 12.1., 13.1 та вимогами дорожньої розмітки 1.1. розділу 34.ДОРОЖНЯ РОЗМІТКА чинних Правил Дорожнього руху України. (т. 1 а.с.114- 117).
Висновком судової транспортно-трасологічної експертизи, проведеної на виконання ухвали суду від 05.04.2017 року за № 2056 від 06.10.2017 року, згідно якого у момент зіткнення автомобілів ВАЗ-2109, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та Рено Канго, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , їхні повздовжні осі знаходились під кутом біля 100°. Місце зіткнення автомобілів ВАЗ-2109, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та Рено Канго, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , знаходиться на правій смузі руху, виходячи з напрямку в сторону м. Львів в районі закінчення слідів гальмування та початку осипу осколків скла довжиною 11 м. У момент зіткнення автомобіль Рено Канго, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , знаходився під кутом біля 0° до поздовжньої осьової лінії дороги (лінії горизонтальної розмітки 1.1), а автомобіль ВАЗ-2109, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому розміщувався під кутом біля 100° справа наліво до неї. До моменту зіткнення автомобілів ВАЗ-2109, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та Рено Канго, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , автомобіль Рено Канго рухався майже паралельно поздовжній осьовій лінії дороги (лінії горизонтальної розмітки 1.1). Встановити, яка була траєкторія руху автомобіля ВАЗ-2109 до моменту зіткнення не виявляється можливим, у зв`язку з відсутністю слідової інформації, яка свідчить про це (слідів коліс цього автомобіля).
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_19 підтвердив складений ним висновок та пояснив, що відсутність точних даних та розмірів вибоїн чи напливів на дорожньому покритті, на які покликається сторона захисту, як на причину виносу автомобіля обвинуваченого на зустрічну смугу руху виключає можливість надання висновку щодо причиново- наслідкового зв`язку наведених обставин із настанням ДТП.
Статтею 84 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Відповідно до статті 94 Кримінального процесуального кодексу України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд не приймає до уваги доказ наданий стороною захисту, а саме фототаблиці автодороги, на якій відбулось ДТП, оскільки у даному клопотанні зазначено, що даний відрізок дороги є незграбно відремонтованим, тобто дорожнє покриття не відповідає дорожньому полотну, яке було на час ДТП; на знімках відсутня прив`язка до місця вчинення ДТП; долучені фотографії містять відображення різних ділянок дороги, не пов`язані з місцем ДТП з припущеннями, якими могли бути вибоїни та напливи. Натомість на фотографіях наданих потерпілою ОСОБА_14 зафіксовано автомобілі безпосередньо після ДТП 15.07.2015 року, на таких відсутні напливи та великі ями на місці ДПТ, про що зазначає сторона захисту. Даний доказ суд вважає належним та допустимим та покладає в основу вироку.
Суд не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 з приводу наявності ям, вибоїн на дорозі в місці вчинення ДТП, оскільки такі не є конкретизованими з приводу розміру ям, їх глибини, крім того сам свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні підтвердив, що на даній ділянці дороги наявний крутий поворот, попереджувальний знак щодо обмеження швидкості руху до 50 км/год та що дана ділянка дороги є аварійно- небезпечною.
Наявність в матеріалах справи акту № 17 обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги з відміткою про наявність напливів та вибоїн, припис державної автомобільної інспекції № 8 від 15.07.2015 року з вказівкою проведення ліквідації напливів та вибоїн, протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 370117 не можуть при наявності інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах вказувати про причинно наслідковий зв`язок недоліків на дорозі та настанням ДТП, оскільки у таких не конкретизовано недоліки дорожнього покриття.
Суд вважає такі показання обвинуваченого та надані ним докази, як обраний ним спосіб захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності.
Суд вважає зібрані та досліджені в судовому засіданні докази належними та допустимими, вони зібрані в установленому законом порядку, відомості, що містяться в них, повністю узгоджуються між собою. Підстав сумніватися в правдивості, достовірності та об`єктивності вказаних доказів у суду немає, тому він приймає їх за основу при ухваленні вироку.
Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, а саме - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, які заподіяли тяжке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, одружений, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, які пом`якшують та обтяжуються покарання обвинуваченому, суд не встановив.
На підставі викладеного, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає покарання у вигляді позбавлення волі, яке слід обрати в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
При цьому, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, думку прокурора та потерпілих, суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Суд вважає, що застосування в даному випадку до обвинуваченого іспитового строку в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених обов`язків, під загрозою реального відбування призначеного покарання у випадку порушення умов випробування, буде мати на нього більший виховний вплив, ніж реальне відбування покарання та сприятиме отриманню потерпілим відшкодування спричиненої протиправними діями обвинуваченого шкоди.
Вирішуючи цивільний позов потерпілих про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої в результаті ДТП, суд виходить з такого.
Згідно з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Згідно з ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазначала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів.
Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно з ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Згідно з ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
При цьому, відповідно до вимог Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів власники наземних транспортних засобів зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Відповідно до ст.6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п.22.1 ст.22 Закону).
Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (п.23.1. ст.23 Закону).
Так, відповідно до п.24.1 ст.24 Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Моральна шкода відшкодовується страховиком потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (ст.26-1 Закону).
Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
З`ясувавши та оцінивши усі обставини даної справи, дослідивши надані суду докази на їх підтвердження, суд вважає встановленим та доведеним, що потерпілий ОСОБА_12 та потерпіла ОСОБА_5 внаслідок ДТП, яке сталося з вини обвинуваченого ОСОБА_10 , зазнали матеріальної шкоди, що полягає у витратах на лікування через отримані під час ДТП багаточисленні тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, в тому числі і тяжкі.
Відповідальність за цю шкоду відповідно до вимог Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів повинен нести страхувальник - цивільний відповідач ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія, оскільки відповідальність водія, що керував забезпеченим транспортним засобом і з вини якого сталося ДТП, була застрахована вказаною страховою компанією.
При цьому, суд не бере до уваги доводи представника цивільного відповідача ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія про те, що пред`явлення потерпілою таких позовних вимог до нього в межах кримінального провадження є передчасним.
Враховуючи вказане, виходячи з характеру вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що пред`явлення в межах даного кримінального провадження потерпілими ОСОБА_12 та ОСОБА_5 цивільного позову до ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія, яка повинна нести цивільно-правову відповідальність за шкоду, спричинену в результаті ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу, не суперечить вимогам діючого законодавства і не порушує прав і інтересів страхової компанії.
Вирішуючи питання про розмір відшкодування витрат на лікування, суд бере до уваги як належні та допустимі докази виписки з історії хвороби потерпілого ОСОБА_12 , квитанції та товарні чеки на оплату лікарських препаратів та обладнання надані потерпілими ОСОБА_12 та ОСОБА_5 .
Суд вважає, що вказані документи повністю підтверджують факт здійснення потерпілими витрат на своє лікування.
Вимоги про стягнення моральної шкоди зі страхової компанії в розмірі 5% розміру матеріальної шкоди суд вважає законними і обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що в результаті отримання тілесних ушкоджень внаслідок ДТП з вини обвинуваченого ОСОБА_10 , потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_5 спричинена моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я, однак не в розмірі зазначеному у позовних заявах.
Суд не приймає до уваги заперечення ОСОБА_10 , що дана подія відбулась під час виконання ОСОБА_5 трудових обов`язків, так як за загальним правилом, установленим ч.2 ст.1187 ЦК, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Проте не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки у зв`язку з трудовими відносинами з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо). Така особа може бути притягнена до відповідальності лише самим володільцем джерела підвищеної небезпеки в регресному порядку. Обвинуваченим не доведено, що володільцем джерела підвищеної небезпеки являється підприємство ПП Карабінери та він керував автомобілем у зв`язку із виконанням трудових обов`язків, а навпаки, згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 38) ОСОБА_10 являється одноосібним власником автомобіля ВАЗ 2019 реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Також не заслуговують на увагу покликання ОСОБА_10 про залучення в якості відповідача водія ОСОБА_11 , як власника джерела підвищеної небезпеки, оскільки в межах даного обвинувачення обвинуваченим визнано лише ОСОБА_10 .
Згідно з ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілих, суд відповідно до ст.23 ЦК України враховує характер правопорушення - дорожня-транспортна пригода через грубе порушення водієм ОСОБА_10 Правил дорожнього руху. В результаті даного ДТП піддане небезпеки життя та здоров`я людини, які відповідно до ст.3 Конституції України визнаються найголовнішими соціальними цінностями.
Також суд враховує глибину та тривалість фізичних та душевних страждань потерпілих, погіршення їх здібностей та позбавлення можливості їх реалізації, а саме те, що, ОСОБА_12 та ОСОБА_5 отримали ряд тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, що зумовило подальше їх тривале стаціонарне лікування. В результаті отриманих тілесних ушкоджень позивачі зазнали сильного фізичного болю, який продовжували відчувати в ході подальшого тривалого лікування. Тілесні ушкодження викликали у них не тільки фізичні незручності, а й відповідний психоемоційний дискомфорт, вони перенесли психоемоційний стрес за своє життя та здоров`я, сильні душевні хвилювання у зв`язку з ушкодженням здоров`я, подальшим лікуванням.
Таким чином, враховуючи, що до ДТП потерпілі були здоровими працездатними людьми, вели активний спосіб життя, суд вважає, що вказані наслідки ДТП з вини обвинуваченого призвели до значного порушення звичного способу життя потерпілих і вони вимушені докладати значних додаткових зусиль для його організації та поновлення свого фізичного та душевного стану.
Судові витрати пов`язанні з проведенням експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст. ст.124, 368, 370, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_10 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбування призначеного судом основного покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.
В іншій частині позову - відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія на користь ОСОБА_5 страхове відшкодування витрат на лікування в сумі 2575 (дві тисячі п`ятсот сімдесят п`ять) грн. 22 коп., моральної шкоди в сумі 128 (сто двадцять вісім) грн. 76 коп., усього 2703 (дві тисячі сімсот три) гривні 98 коп.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 10 000грн. (десять тисяч) грн.
В іншій частині позову - відмовити
Стягнути з ОСОБА_10 в користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз витрати на проведення судової транспорно-трасологічної експертизи № 2056 - 3837(три тисячі вісімсот тридцять сім) грн. 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_10 в користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз витрати на проведення судової авто технічної експертизи № 2057 - 7440(сім тисяч чотириста сорок) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1