УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/2195/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
18 травня 2018 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
Вказаною ухвалою слідчого судді накладено арешт на майно, яке було вилучено під час обшуку 15.03.2018 року за місцем проживання ОСОБА_8 , АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено:
- Флеш-накопичувач, Transed-4 Gb;
- Флеш-накопичувач, Transed-4 Gb;
- Мобільний телефон iPhone-4Sз сім НОМЕР_1 ;
- Мобільний телефон Nokia імеі НОМЕР_2 з сім-карткою ВІФ «Україна»;
- Мобільний телефон iPhone-7S з сім-карткою НОМЕР_3 ;
- Сім-картка мобільного оператора ПР АТ «Київстар`із написом НОМЕР_4 ;
- Сім-картка мобільного оператора ТОВ «Лайфселл»;
- GPS map62 марки «GAR min»;
- Пристрій у чохлі із написом «Therma Cell»;
- Паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- Записник із рукописним написом;
- Копія паспорту ОСОБА_10 , копія посвідчення водія,екзаменаційна картки на 3-аркушах;
- Фотокартка чоловіка;
- Аркуш паперу із штампом з таможні Криму;
- Пасажирська таможена декларація на 1-му аркуші на 1му аркуші;
- Три аркуші формату А-4 із відтиском печатки «Вуд Смтс»;
- Аркуш паперу формату «4»,-довіреність№9, ТОВ «ВУД»;
- Мобільний телефон Nokia l05 імеі НОМЕР_5 з сім-карткою мобільного оператора сірійний номер НОМЕР_6 ;
- Мобільний телефон Samsung SM-J 110Н, імеі НОМЕР_7 , імеі НОМЕР_8 з карткою пам`яті micro SD 1 GB;
- Мобільний телефон Nokia-520 імеі НОМЕР_9 з картою пам`яті Transend 4 Gb;
- Мобільний телефон iPhone 5 імеі НОМЕР_10 ;
- Мобільний телефон iPhone 6s імеі НОМЕР_11 з сім-карткою мобільного оператора Vodafon № НОМЕР_12 в силіконовому чохлі.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що вилучене майно відповідає вимогам п.1, 3 ч. 2 ст. 167, 170, КПК України, а тому з метою недопущення їх втрати, настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, забезпечення можливої конфіскації та цивільного позову є необхідність в його арешті.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно та зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 повернути вказане майно.
Вказує, що ухвала слідчого судді була винесена без участі власника арештованого майна, захисника та отримана лише 10.05.2018 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і просить його поновити.
Вважає, що ухвала слідчого судді прийнята з порушенням норм кримінального процесуального законодавства України, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.
Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону при винесенні оскаржуваної ухвали є: неправильне застосування передбачених законом підстав для арешту майна, неповідомлення власника майна про розгляд справи про арешт майна, не вручення сторонам протоколу обшуку, невідповідність вилученого майна з тим майном, яке фактично було вилучено.
Вказує, що не надано доказів про те, що вилучене майно має ознаки речових доказів.
Крім цього, зазначає, що позбавлення ОСОБА_8 паспорта громадянина України вже вирішувалося Корольовським районним судом м.Житомира по справі №296/2194/18.
Також судом при накладені арешту на майно не з`ясовано всі обставини по справи, оскільки арешт накладений на біометричний паспорт на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_13 , що суперечить фактичним обставинам справи, оскільки вказаний паспорт не є біометричним.
На його думку, арешт накладений на майно осіб, які не мають відношення до даного кримінального провадження.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Доводи апелянта про пропуск строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді з поважних причин є обґрунтованими, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.
ОСОБА_8 , підозрюється в тому, що 23.12.2017 року за попередньою домовленістю з невстановленою особою жіночої статті, незаконно переправили через державний кордон України з території Республіки Білорусь на територію України, поза встановленими пунктами пропуску, громадянина Російської Федерації ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
15.03.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 12.03.2017 року було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , АДРЕСА_1 та вилучено майно, яке постановою слідчого визнано речовим доказом.
Згідно до змісту статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 та ч. 3 цієї статті арешт з метою збереження речових доказів може бути накладено на майно будь-якої особи, якщо це майно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, а зокрема є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, набуте кримінально протиправним шляхом або отримане юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог п. 3, п. 5, п. 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту для майна третіх осіб.
Слідчий суддя на думку апеляційного суду не в повній мірі врахував зазначені обставини та вимоги закону при застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження, в тому числі вимоги розумності та співрозмірності, а також наслідки для ОСОБА_8 , оскільки заборона використання документів, що посвідчує його особу та громадянство (внутрішнього паспорта) обмежує його в праві вільного пересування, зверненні у відповідні органи та установи.
Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів, вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді, в частині арешту паспорта гр. ОСОБА_8 не може залишатись в силі та підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.
В решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: