н/п 1-кп/490/588/2017
В И Р О К
08 траваня 2018 року м. Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ;
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
01 жовтня 2016 року о 08-30 год., ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, знаходячись у парковій зоні між проїжджою частиною проспекту Центрального поблизу зупинки громадського транспорту «вулиця Садова» у м.Миколаєві, побачив раніше йому незнайомого неповнолітнього ОСОБА_6 , у якого на голові були вдягнуті навушники марки «Philips».
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, ОСОБА_3 схопив потерпілого за светр та в категоричній формі вимагав від нього віддати вказані навушники. Злякавшись, ОСОБА_6 віддав свої навушники ОСОБА_3 , який підключив їх до свого мобільного телефону та почав щось прослуховувати. На прохання ОСОБА_6 повернути його навушники, ОСОБА_3 сказав присісти на лавку або інакше він застосує до нього фізичну силу.
На вимогу ОСОБА_3 , ОСОБА_6 присів на лавку, що знаходилась біля буд. № 129-А по вул.Потьомкінській у м.Миколаєві, та ОСОБА_3 запропонував, щоб ОСОБА_6 викупив у нього свої навушники. На відповідь потерпілого, що у нього немає при собі грошових коштів, ОСОБА_3 сказав, щоб він у когось їх позичив та приніс на зазначене ним місце.
У подальшому, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми діями батьку ОСОБА_6 - ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 499 гривень. Крім того, 19 жовтня 2016 року приблизно о 08-30 год., ОСОБА_3 , перебуваючи по вул.Гречишнікова 56 А, неподалік магазину «Оланта» у м.Миколаєві, побачив потерпілого ОСОБА_8 . Після чого, у нього виник злочинний намір, направлений на відкрите викрадення майна потерпілого. ОСОБА_3 , діючи повторно, зупинив потерпілого ОСОБА_9 , та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, притулив потерпілого ОСОБА_9 до забору біля магазину "Оланта", щоб останній не зміг втекти та почав вимагати, щоб ОСОБА_9 показав йому свій мобільний телефон. Потерпілий ОСОБА_9 на його вимагання злякався, намагався втекти, однак ОСОБА_3 затримав його за куртку. Після чого, ОСОБА_3 почав погрожувати потерпілому ОСОБА_10 застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, та в категоричній формі вимагав від нього віддати мобільній телефон. На вказану вимогу ОСОБА_9 дістав з карману куртки свій мобільний телефон марки «Microsoft Lumia 430» та ОСОБА_3 забрав його.
В подальшому, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 1499 гривень. Крім того, 27.10.2016 приблизно о 22-00 годині ОСОБА_3 разом із невстановленою у ході досудового розслідування особою, перебували біля фітнес центру «Атлет», розташованого по пр. Центральному, 135/6, у м. Миколаєві. У цей час ОСОБА_3 , побачив, що перед ним по вул. Садовій в бік вулиці Чкалова йшли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, наздогнавши вказаних осіб, ОСОБА_3 дістав з лівого карману куртки предмет, ззовні схожий на пістолет та почав погрожувати його застосуванням, змусив ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пройти кілька метрів у неосвітлену ділянку вулиці, після цього ОСОБА_12 залишив місце події.
ОСОБА_3 почав вимагати у ОСОБА_11 цінні речі, усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, потерпілий ОСОБА_11 дістав з заднього карману джинсів грошові кошти в розмірі 1 гривні та віддав їх ОСОБА_3 . Переконавшись у тому, що у ОСОБА_11 не має цінних речей, ОСОБА_3 зняв з голови ОСОБА_11 шапку чорного кольору марки «Champion», вартістю 300 грн.
Після чого, ОСОБА_3 наказав ОСОБА_11 тікати з місця події та сам з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму у розмірі 301 гривня.
Допитаний в ході судового засідання обвинувачений свою вину визнав частково, та дав наступні покази:
В жовтні 2016 року, він знаходився біля проспекту Леніна, побачив хлопця, останній підійшов та присів поряд з обвинуваченим. ОСОБА_3 попросив у нього навушники, ОСОБА_6 їх віддав. Коли останній вимагав їх повернути ОСОБА_3 сказав, щоб він їх викупив. Оскільки, у потерпілого не було грошей, ОСОБА_3 вказав йому, щоб він віддав гроші о 15-00 год. за адресою: м.Миколаїв, пр.Леніна 123-А. Наступного дня ОСОБА_3 пішов до поліції та розповів все як було, навушники віддав у поліцію.
Після допиту у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 зазначив, що повністю підтримує його покази, та визнає свою провину у вчиненому.
Також, обвинувачений показав суду, що на зупинці «Садова» біля фітнес-центру «Атлет», він перебував зі своїм другом та чекав на маршрутку, поряд з ними було двоє незнайомих, які нецензурно вилаялися. ОСОБА_3 підійшов до них, щоб з`ясувати з якого приводу останні так себе поводять. Коли ОСОБА_3 наздогнав їх, вони відмовлялись від своїх слів, один утік відразу, а інший залишився. ОСОБА_3 сказав тому, який залишився щоб він тікав. Коли той побіг ОСОБА_3 його призупинив, і вийшло так, що він зачепив його рукою, внаслідок чого у потерпілого впала чорна шапка. ОСОБА_3 взяв шапку та пішов з нею додому, так як хлопець вже далеко втік. В подальшому, обвинувачений пішов до Сіті-Центру, де зустрів знайомих патрульних поліції, розповів їм все, у відділку він зустрівся із потерпілим, вони впізнали один одного. При цьому у нього була запальничка, за виглядом схожа на пістолет, коли він спілкувався із потерпілим, то закурював при ньому, користуючись запальничкою.
Крім того, ОСОБА_3 показав, що він зі своєю дівчиною, очікуючи таксі біля магазину «Оланта» побачив незнайомого йому чоловіка, який тримав в руках телефон. Підійшовши до останнього, він сказав віддати телефон дівчині, що саме і зробив останній. Також він не притягував потерпілого до забору, а лише притримував його, так як він штовхався, намагаючись піти. Потім ОСОБА_3 сів до таксі та поїхав з місця події, телефон він здав до ломбарду «Скарбниця», отримавши за нього 700,00 грн., які він віддав своїй дівчині.
В подальшому ОСОБА_3 зазначив, що повністю визнає свою провину у пред`явленому обвинуваченняіта розкаюється у вчиненому.
Зважаючи на позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , його вина у вчиненні інкримінованих злочинів, також підтверджується показаннями потерпілих, іншими доказами, дослідженими судом.
За епізодом грабежу ОСОБА_6 :
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні міняв свої покази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Після допиту потерпілого ОСОБА_6 зазначив, що все відбувалось так, як зазначає потерпілий, свою провину він повністю визнає.
Суд бере до уваги саме зазначені покази обвинуваченого, оскільки вони підтверджуються іншими доказами, що були досліджені під час судового розгляду.
Так, згідно протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.10.2016 року, було прийнято заяву від потерпілого ОСОБА_7 , зі змісту якої вбачається що невідома особа, 01.10.2016 року приблизно о 08-40 год. у парковій зоні між пр.Центральним у м.Миколаєві поблизу зупинки «Садова», відкрито заволоділа майном ОСОБА_7 , яке перебувало у ОСОБА_6 , а саме навушники марки «Philips», вартістю 600,00 грн. /а.с.87/.
Із заяви ОСОБА_3 слідує, що він добровільно видав навушники марки «Philips» фіолетового кольору працівникам поліції /а.с.102/.
Вказані навушники в подальшому були пред`явлені для впізнання потерпілому ОСОБА_6 та останній впізнав серед пред`явлених навушники марки «Philips», викрадені у нього 01.10.2016 року, що підтверджується протоколом пред`явлення для впізнання від 03.10.2016 року /а.с.100/; після чого зазначені навушники булиоглянуті слідчим (протокол огляду предмета від 03.10.2016 року)/а.с.104/.
Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 03.10.2016 року, навушниками марки «Philips», фіолетового кольору було визнано речовими доказами та передано під зберігальну розписку ОСОБА_7 .
Відповідно до довідки, вартість навушників марки «Philips» бувших у вжитку, станом на 29.09.2016 року, становить 499 грн. /а.с.103/.
Потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 01.10.2016 року заволоділа його майном, а саме навушниками марки «Philips», що зазначено у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.10.2016 року /а.с.90/.
Потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що зі слів сина - ОСОБА_6 йому відомо, що 01.10.2016 року між 8 та 9 год. ранку його син - ОСОБА_6 йшов до школи на вул.Потьомкінську. Він був у навушниках, коли той переходив вулицю, його зустрів невідомий, попросив послухати музику, та сам зняв у сина навушники. Потім вони разом зайшли у двір, обвинувачений штовхнув сина на лавку, та почав питати у ОСОБА_6 чи є у нього телефон та чи може він у когось взяти гроші. Розмова закінчилась тим, що обвинувачений сказав йому прийти у двір з грошима о 15-00 год. Потім, коли ОСОБА_6 повернувся до дому, він розповів про подію, яка трапилась і він із сином поїхав у Центрального відділу поліції. Після написання заяви, на його машині вони з працівниками поліції поїхали у двір, де хотіли зустріти обвинуваченого, проте він не прийшов у назначений час. Потім вони повернулись у відділок, а син упізнав обвинуваченого по фотографіям. Через декілька днів, йому подзвонили з поліції та попросили прийти упізнати навушники, після чого їх повернули. Також, потерпілий ОСОБА_7 вказав, що притензій до ОСОБА_3 не має, зазначив, що не наполягає на суворій мірі покарання обвинуваченому.
Потерпілий ОСОБА_6 показав суду, що 01.10.2016 року між 8 та 9 год. ранку він їхав до школи, вийшов на зупинці на пр. Леніна - вул.Садова,йшов до школи у напрямку вул. 3 Слобідська. Він був у навушниках фіолетового кольору марки «Philips», які йому купив батько. В цей час до нього підійшов раніше не знайомий хлопець, як з`ясувалось пізніше - це ОСОБА_3 та попросив навушники, потім він сам зняв навушники у нього з голови, коли він хотів повернути їх, хлопець сказав, що вдарить його, він сприйняв цю погрозу як реальну, йому стало страшно. Хлопець сказав пройти з ним, вони підійшли до лавки, на яку ОСОБА_13 змусив його сісти, надавивши на плече. Після цього ОСОБА_3 почав питати, чи є у нього гроші, на що відповів, що немає. Тоді сказав, що він віддасть навушники, якщо він принесе гроші, вказав місце куди принести, о 15-00 год. дня, та пішов. Після школи, він про все розповів своєму батькові, та вони поїхали до поліції. В подальшому, на умовне місце ОСОБА_3 не прийшов, а він впізнав його за фотографіями.
За епізодом грабежу ОСОБА_10 :
Обвинувачений ОСОБА_3 частково визнав свою провину, заперечуючи наявність погроз застосування насильства до потерпілого при вчиненні грабежу.
Однак, вказане ствердження обвинуваченого поза розумним сумнівом спростовується іншими доказами, що були дослідженні під час судового розгляду.
Так, у протоколі про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.10.2016 року, яким було прийнято заяву від потерпілого ОСОБА_10 , зі змісту заяви вбачається що невідома особа, 19.10.2016 року приблизно о 08-30 год., перебуваючи по вул.Гричишнікова неподалік магазину «Атлант» в м.Миколаєві, відкрито заволоділа майном ОСОБА_10 , а саме мобільним телефоном марки «Microsoft Lumia 430» вартістю 1800,00 грн. /а.с. 88/.
Потерпілий ОСОБА_10 при пред`явленні особи для впізнання за фотознімками впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 19.10.2016 року відкрито, із застосуванням погрози, що не є небезпечною для життя, заволоділа його майном, а саме мобільним телефоном марки «Microsoft Lumia 430», що підтверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.10.2016 року /а.с. 93-94/.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 показав, що 19.10.2016 року приблизно у період з 8-20 до 8-40 год. він йшов по вул.Гречишникова, коли його позвав раніше не знайомий хлопець, він підійшов, представився та попросив витягти та віддати телефон, який був у нього в кишені штанів. Поруч стояла дівчина із пакетом. ОСОБА_3 сказав дістати телефон та покласти його дівчині у пакет, погрожуючи, що якщо не зробить цього добровільно, він його вдарить та відбере сам. Він намагався втекти, однак, там був паркан, а ОСОБА_3 його затримав - схопив за куртку. Погрози він сприймав реально. Коли під`їхало таксі, ОСОБА_3 вихопив у нього із рук мобільний телефон марки «Microsoft Lumia 430», та поїхав із місця події на таксі, а він пішов до поліції, телефон йому так і не повернули. Зазначений мобільний телефон він придбав за 1800 грн.
Оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_10 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, суд вважає ці показання достовірними, вони є послідовними, чіткими, логічними і узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами.
Покази обвинуваченого суд вважає бажанням уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Таким чином, вину обвинуваченого у грабежі потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_10 суд вважає беззаперечно доведеною.
Дії обвинуваченого за епізодами грабежу потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_10 стороною обвинувачення правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як грабіж - відкрите викрадення чужого майна, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
За епізодом розбійного нападу на ОСОБА_11 :
Обвинувачений не визнав свою провину в вчиненні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_11 , не заперечуючи того, що він знаходився на місці вчинення кримінального правопорушення, зазначає про те, що мав місце конфлікт із потерпілим, через неналежну поведінку останнього, заперечуючи мету заволодіння майном потерпілого, та застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.
Однак, доводи обвинуваченого спростовуються іншими доказами, що були дослідженні під час судового розгляду.
Протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.10.2016 року, яким було прийнято заяву від потерпілого ОСОБА_11 , зі змісту якої вбачається, що невідома особа, 28.10.2016 року приблизно о 21-00 год., перебуваючи по на зупинці «Садова», із погрозою застосування предмета, схожого на пістолет, заволоділа майном ОСОБА_11 - шапкою вартістю 300 грн. та грошовими коштами у розмірі 1 грн., спричинивши останньому матеріальну шкоду у розмірі 301,00 грн. /а.с. 89/.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.10.2016 року, відповідно до якого, ОСОБА_11 , впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 27.10.2016 року, із погрозою застосування предмета, схожого на пістолет, заволоділа його майном, а саме шапкою марки «Champion» та 1 грн. /а.с. 96-97/.
Протоколом затримання від 28.10.2016 року, згідно якого ОСОБА_3 був затриманий за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, під час обшуку затриманої особи виявлено та вилучено, в тому числі: сумка чорного кольору, в якій знаходиться предмет зовні схожий на пістолет /а.с. 150-152/.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.10.2016 року, відповідно до якого, ОСОБА_12 , впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 27.10.2016 року неподалік від фітнес клубу «Атлет», розташованого по вул.Садовій в м.Миколаєві бачив, як останній дістав предмет зовні схожий на пістолет та почав його пред`являти /а.с. 88-89/.
Протоколом огляду предмета від 28.10.2016 року, згідно якого було оглянуто вилучений під час затримання ОСОБА_3 предмет зовні схожий на пістолет, та фототаблицею до протоколу огляду /а.с.106-107/.
Заявою ОСОБА_3 про видачу працівникам поліції шапки чорного кольору, марки «Champion» /а.с. 108/.
Протоколом огляду предмета від 28.10.2016 року, згідно якого було оглянуто шапку чорного кольору, марки «Champion» /а.с. 109/. Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 28.10.2016 року, відповідно до якої, предмет зовні схожий на пістолет було визнано речовими доказами та залишено в матеріалах кримінального провадження /а.с. 147/. Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 28.10.2016 року, відповідно до якої, шапку марки «Champion», чорного кольору було визнано речовими доказами та передано під зберігальну розписку ОСОБА_11 /а.с.148-149/. Показами потерпілого ОСОБА_11 , який показав суду, що в кінці жовтня 2016 року він із своїм знайомим ОСОБА_12 йшли із зупинки Садової по проспекту в сторону вул.Чкалова, коли за ними почали йти 2 незнайомих хлопців, вони кричали, щоб зупинились. Один із них, як виявилось в подальшому - ОСОБА_3 , показав пістолет, тоді ОСОБА_12 втік. Потерпілий реально вважав, що обвинувачений тримає справжню зброю, а вони підійшли до нього, стали питати, що знаходиться в кишенях, почали перевіряти кармани куртки, тримаючи пістолет, направленим на нього. На їх вимогу він знайшов в кишені 1 грн. та віддав, а ОСОБА_3 зняв із його голови шапку марки «Champion», та вона впала на землю. ОСОБА_3 почав рахувати, та наказав іти, він пішов у сторону проспекту, побачивши поліцейський патруль, підійшов та повідомив про злочин. Шапку пізніше йому повернули працівники поліції.
Оцінюючи показання потерпілого щодо дій обвинуваченого під час розбійного нападу на нього, суд вважає ці показання достовірними. Потерпілий попереджений судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. У суду відсутні жодні підстави сумніватися в достовірності вказаних показань, оскільки вони є послідовними, чіткими і узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами.
У той же час вказані показання потерпілого спростовують показання обвинуваченого з цього приводу. Давання обвинуваченим таких показань суд вважає викликаними бажанням уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Поведінка обвинуваченого під час вчинення нападу, а також його поведінка після вчинення нападу, свідчать про те, що він мав на меті заволодіння майном потерпілого шляхом застосування до нього насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого - застосування предмету схожого на пістолет. На це вказують ті обставини, що обвинувачений навів предмет схожий на пістолет на потерпілого та його товариша, направляючи вказаний предмет на потерпілого вимагав вказати, що знаходиться в карманах куртки потерпілого, забрав виявлені грошові кошти у сумі 1 грн., та зняв шапку із голови потерпілого. Примусивши потерпілого піти з місця події (за допомогою предмета схожого на пістолет), вказані 1 грн. та шапку, залишив собі.
Таким чином, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, як розбій - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України враховує, що він вчинив умисні тяжкі злочини, його особу, а саме те, що він раніше судимий, в тому чмслі за корисливі злочини, має певне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом зловживання каннабіноїдами, та на обліку у МОПЛ №1 з діагнозом - органічний астено-експлозивний розлад внаслідок ЧМТ; обставин, які обтяжують покарання не встановлено, обставин, що пом`якшують покарання не встановлено.
Висновком судово-психіатричного експерта № 151 від 09.03.2017 року, встановлено, що ОСОБА_3 на момент скоєння кримінальних правопорушень хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством чи іншим хворобливим станом психіки не страждав і в даний час не страждає, виявляє емоційно нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип, ускладнене поєднаним вживанням психоактивних речовин (канабіноїди, спайс, амфетаміни), синдром залежності. У період часу, що цікавить слідство, у нього не було будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності, тоді міг віддавати собі звіт в своїх діях і керувати ними. В даний час він також може віддавати собі звіт в своїх діях і керувати ними. У ОСОБА_3 виявлено відповідний нормі рівень інтелектуально - мнестичних функцій, психічні властивості особистості ригидного типу. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, покарання у вигляді позбавлення волі, яке вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчинених ним злочинів. Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. При цьому, зважаючи на те, що ОСОБА_3 вчинив злочин в період іспитового строку, призначеного ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 25.07.2016 року, якою вирішено питання про одночасне виконання вироків : Татарбунарського районного суду Одеської області від 25.11.2015 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, Центрального районного суду м.Миколаєва від 14.03.2016 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України; Центрального районного суду м.Миколаєва від 10.05.2016 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, відповідно до вимог ч.1 ст. 71, ч.3 ст. 78 КК України, вважає необхідним призначити остаточне покраання за сукупністю вироків. Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України: навушники марки "Philips", які були передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_7 , вважати такими, що повернуті власнику; шапку марки «Champion», яка була передана під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_11 , вважати такою, що повернута власнику; предмет, ззовні схожий на пістолет, який був залишений в матеріалах кримінального провадження - знищити.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Відповідно до ч. 3 ст. 377 КПК України якщо обвинувачений, що тримається під вартою засуджений до позбавлення волі, суд лише у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.
Враховуючи особу обвинуваченого та встановлені під час кримінального провадження обставини, суд не вбачає підстав для зміни застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили на інші.
Вирішуючи питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування обвинуваченим призначеного покарання у виді позбавлення волі, суд виходить з наступного.
Як слідує з матеріалів справи, обвинувачений був затриманий о 03 год. 30 хв. 28 жовтня 2016 року. З того часу до нього безперервно застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 5 статті 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
Відповідно до Закону України № 2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017, який набув чинності 21 червня 2017 року, частину 5 ст. 72 КК України викладено у такий редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Обвинувачений утримувався під вартою, під час дії КК України у редакції після набрання чинності вказаним Законом від 26.11.2015, а також після змін, внесених Законом України № 2046-VIII від 18.05.2017.
Згідно ч. 4 ст. 5 КК України, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
З огляду на наведене, суд вважає за необхідне при зарахуванні у строк відбування покарання обвинуваченому строку його попереднього ув`язнення застосовувати положення ч. 5 ст. 72 КК України у редакції від 26.11.2015, відповідно до якого зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
Зазначена вище позиція суду збігається із висновком щодо застосування вказаної норми права у подібних правовідносинах, що міститься у постанові від 13.03.2018 колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, винесеній у справі № 440/853/17. Такий висновок, що міститься у постанові Верховного Суду, відповідно до положень ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд має враховувати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367-368, 370, 371, 373, 374, 377 КПК України,-
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України і призначити йому покарання:
- за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, - у вигляді 5 років позбавлення волі;
- за вчинення злочину, передбаченого ч 1 ст.187 КК України - у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_3 за сукупністю злочинів покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.
На підставі ч.1 ст.71, ч.3 ст.78 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 25.07.2016 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту його фактичного затримання у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, тобто з 03 год. 30 хв. 28 жовтня 2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції від 26.11.2015, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні у період з 28 жовтня 2016 року по 08 травня 2018 року включно зарахувати у строк відбування призначеного основного покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази: навушники марки «Philips, які були передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_7 , вважати такими, що повернуті власнику; шапку марки «Champion», яка була передана під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_11 , вважати такою, що повернута власнику; предмет, ззовні схожий на пістолет, який був залишений в матеріалах кримінального провадження - знищити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили - залишити попереднім.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя ОСОБА_1