Провадження 1-кс/522/7842/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , слухача 2-х курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , лейтенанта,

підозрюваного у кримінальному провадженні № 0003019 від 08.10.2015 р., за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У військовій прокуратурі Одеського гарнізону Південного регіону України перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0003019 від 08 жовтня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за фактом самовільного залишення 30 серпня 2015 року, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_3 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що лейтенант ОСОБА_3 був призваний на військову службу під час мобілізації 06 серпня 2015 року ІНФОРМАЦІЯ_2 та проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді слухача 2-х курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 .

Будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 та проходячи військову службу у військовому званні «лейтенант» ОСОБА_3 знав та усвідомлював, що повинен неухильно виконувати Військову присягу (затверджену Постановою Верховної Ради України від 6.12.1991), а також дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Проте, усвідомлюючи відсутність відповідного дозволу командира на залишення розташування вищезазначеної військової частини, 30 серпня 2015 року, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, лейтенант ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, з метою незаконно ухилитися від військової служби, самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

Самовільно залишивши 30 серпня 2015 року розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, лейтенант ОСОБА_3 одразу став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для прибуття до військової частини польова пошта НОМЕР_1 за наявності реальної можливості до цього та не заявив про себе до правоохоронних органів до теперішнього часу, чим відкрито вказує на небажання проходити військову службу.

Вжитими заходами розшуку, встановити місцезнаходження матроса ОСОБА_3 до теперішнього часу не надалося можливим.

11 листопада 2018 року ОСОБА_3 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_3 , вжито заходів для вручення данного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (поштовим зв`язком).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є також особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Підозра ОСОБА_3 повністю підтверджується зібраними досудовим розслідуванням доказами, а саме: показаннями свідків.

Розглянувши клопотання прокурора та вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що провадження за клопотанням прокурора про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає закриттю, з наступних підстав.

11 листопада 2018 року клопотання прокурора про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , було задоволено.

У відповідності до п.2 ч.3 ст.190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

- закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії.

Затримання підозрюваного ОСОБА_3 , з метою його приводу в судове засідання дозволено ухвалою суду від 11 листопада 2018 року, тобто більше ніж 6 місяців тому.

На даний момент ухвала суду від 11 листопада 2018 року про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , органами досудового розслідування не виконана.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що строк дії ували суду, якою дозволено затримання підозрюваного ОСОБА_3 з метою його приводу в судове засідання сплинув, та відповідно, ухвала суду про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 втратила законну силу, а також в судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 доставлено не було, у зв`язку із чим, провадження за клопотанням прокурора про обрання до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 190, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Провадження за клопотанням прокурора, про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1

25.10.2018