Провадження № 1-кп/243/674/2018
Єд. унік. № 243/7100/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 13 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001056 від 22 травня 2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, з середньою освітою, працюючого сторожем КЗ «Спортивного клубу за місцем проживання «Культурно-спортивного центру», не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2018 року, приблизно о 16 год. 30 хв., ОСОБА_5 знаходився біля майданчику ЗОШ 1-111 ступенів № 10 за адресою: Донецька область м. Слов`янськ вул. Бульварна, 6, побачив дитячий шкільний рюкзак на газоні, де у нього виник протиправний умисел спрямований на таємне заволодіння чужим майном.
Реалізуючи свій протиправний, корисливий, злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи за вищевказаною адресою, у той же час, діючи таємно, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна та, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв дитячий шкільний рюкзак, з якого викрав мобільний телефон марки Samsung J5 (IMEI1 НОМЕР_2 IMEI2 НОМЕР_3 ) в корпусі чорного кольору, вартістю 3439 грн. 20 коп., який належить потерпілому ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_5 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 3439 гривень 20 копійок.
Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі та пояснив суду, що дійсно, за обставин, зазначених в обвинувальному акті скоїв інкриміноване йому діяння. У вчиненому щиро розкаявся, просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним та потерпілим, та призначити узгоджене ними покарання.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив, що матеріальна шкода йому відшкодована у повному обсязі, претензій матеріального або морального характеру до ОСОБА_5 він не має, у зв`язку із чим просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним та обвинуваченим.
27 липня 2018 року між обвинуваченим та потерпілим була укладена угода про примирення згідно із вимогами ст.ст. 469, 471 КПК України.
Згідно із цією угодою, обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно із ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Враховуючи, що обвинувачений та потерпілий досягли угоди про примирення, підписали її, обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за наведених обставин та між ними була досягнута згода щодо призначення ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд доходить висновку, що угоду про примирення слід затвердити, а ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).
Суд розглянув справу відповідно до положень ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України, переконавшись у добровільності укладання сторонами угоди, у тому, що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді. Узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого (в силу ст. 89 КК України раніше не судимий; перебував під профілактичним наглядом у лікаря-нарколога з вересня 2001 року, з липня 2004року по теперішній час перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога; перебував на обліку у лікаря-психіатра, у 2002 році знятий з обліку у зв`язку з неявкою до лікаря-психіатрі більш 8 років, на теперішній час на обліку у лікаря-психіатра не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо; матеріальна шкода відшкодована у повному обсязі; потерпілий претензій матеріального та морального характеру не має).
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання обвинуваченого винним в інкримінованому йому діянні.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Судові витрати відсутні.
Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до ст.ст. 131, 176 КПК України, не обирався та не застосовувався.
Речові докази по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 468-469, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Угоду про примирення, укладену 27 липня 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання за цією статтею кримінального закону у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до ст.ст. 131, 176 КПК України, не обирався.
Речовий доказ мобільний телефон марки Samsung J5 (IMEI1 НОМЕР_2 IMEI2 НОМЕР_3 ) в корпусі чорного кольору (спец пакет ГСУ НПУ № 4307186, який зберігається у потерпілого ОСОБА_4 - залишити у власності потерпілого ОСОБА_4 .
Речовий доказ лазерний CD-R диск з відеозаписами камер спостереження ЗОШ №10 міста Слов`янська залишити в матеріалах кримінального провадження.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1