Постанова
Іменем України
11 жовтня 2018 року

м. Київ
справа № 654|4819|13-к
провадження № 51-4053км18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
виправданого ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 27 березня 2017 року в кримінальному провадженні № 0000421 щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
виправданого за ч.1 ст.190; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст.369 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 30 червня 2016 року звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 190 КК України закрито.
За вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 грудня 2016 року ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст.369 КК України, та виправдано за відсутністю події злочину.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 27 березня 2017 року апеляційну скаргу прокурора з доповненнями залишено без задоволення, а вирок місцевого суду без змін.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення в тому, що він на підставі довіреності від 10 травня 2012 року, виданої Новофедорівською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, здійснюючи представництво її інтересів у всіх державних органах виконавчої влади, в судах України з усіма правами, наданими законом сторонам, під час здійснення Голопристанським районним судом цивільного судочинства у судовій справі за позовом Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області до ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме земельних ділянок: кадастровий номер :02:065:0327, площею 0,0530 га та кадастровий номер :02:065:0328, площею 0,0868 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з єдиною метою протиправного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 (сина ОСОБА_7 ) та ОСОБА_10 (дружини ОСОБА_8 ) шляхом вчинення ряду тотожних дій, в один з робочих днів у другій декаді травня 2013 року, у денний час, знаходячись на вулиці поблизу будівлі Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, розташованої за адресою: вул. Шкільна, 45, с. Залізний Порт, повідомив ОСОБА_9 завідомо неправдиву інформацію, що тому та ОСОБА_8 необхідно передати йому грошові кошти в загальній сумі 6000 доларів США (по 3 000 доларів США кожному) для подальшого їх надання Новофедорівському сільському голові, який є службовою особою, яка займає відповідальне становище, в якості неправомірної вигоди за невжиття сільською радою будь-яких інших (крім пред`явлення вищезазначеного позову) заходів до витребування зазначених земельних ділянок з володіння ОСОБА_8 і ОСОБА_7 відповідно до повноважень сільського голови, а також за вжиття Новофедорівським сільським головою заходів щодо сприяння у вирішенні судом вищезазначеного позову на користь відповідачів, маючи намір не передавати їх, а привласнити, запевнивши ОСОБА_9 , що в іншому випадку зазначені земельні ділянки будуть витребувані з володіння ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , а побудовані на цих ділянках будівлі та споруди будуть знесені.

ОСОБА_9 , будучи введеним ОСОБА_6 в оману, передав пропозицію останнього ОСОБА_10 (дружині ОСОБА_8 ) і 02 червня 2013 року близько 10:30, знаходячись на автодорозі поблизу с. Гладківка Голопристанського району Херсонської області, передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 12 000 гривень для подальшого надання Новофедорівському сільському голові у якості частини обумовленої суми неправомірної вигоди, які ОСОБА_6 , реалізуючи вищевказаний умисел, прийняв.
03 червня 2013 року близько 17:45, перебуваючи на території ринку ТОВ «Паритет» по вул. Шкільній, 64-В в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_10 відомості, тотожні тим, що раніше вже повідомляв ОСОБА_9 , і одержав від неї 1500 доларів США, еквівалентних за курсом НБУ 11989 гривень 50 копійок.
27 червня 2013 року о 9:35, доводячи до кінця реалізацію вищезазначеного умислу, перебуваючи у службовому кабінеті заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради у будівлі Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, розташованої за адресою: вул. Шкільна, 45, с. Залізний Порт, одержав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 12000 гривень, що належали останньому, та 1500 доларів США, еквівалентні за курсом НБУ 11989 гривень 50 копійок, що належали ОСОБА_10 , а всього на загальну суму 23 989 гривень 50 копійок, які ОСОБА_9 , будучи як і ОСОБА_10 введеним ним в оману за вищеописаних обставин, передав йому для подальшого надання Новофедорівському сільському голові у якості останньої частини обумовленої суми неправомірної вигоди. Вищезазначені грошові кошти на загальну суму 47 979 грн. ОСОБА_6 . Новофедорівському сільському голові не передав, а звернув на свою користь і розпорядився ними на власний розсуд.
Внаслідок вищеописаних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які, діючи з метою викриття його незаконної діяльності, передали йому грошові кошти, вважаючи, що вони надають неправомірну вигоду Новофедорівському сільському голові, виконали всі дії, які вважали необхідними для надання останньому неправомірної вигоди, але таку вигоду не було надано з причин, які не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_6 ці грошові кошти привласнив.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.4 ст.369 КК України ( в редакції Закону України від 18.04.2013) як закінчений замах на підбурювання до надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, якщо неправомірна вигода надавалася службовій особі, яка займає відповідальне становище.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, не проаналізував та не надав належної оцінки доказам сторони обвинувачення, що призвело до безпідставного виправдання ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та уникнення останнім покарання. Вважає, що дії ОСОБА_6 повинні кваліфікуватися за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст.15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України. Зазначає про те, що судом першої інстанції провадження здійснено за відсутності потерпілого ОСОБА_9 , належним чином не повідомленого про дату, час та місце судового засідання. Проголошення вироку відбулося за відсутності потерпілих, а копію вироку не надіслано останнім, що позбавило їх права на його оскарження. Прокурор також вказує на невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК України.
Позиції інших учасників судового провадження
У письмових запереченнях на касаційну скаргу прокурора виправданий ОСОБА_6 просив ухвалу апеляційного суду залишити без зміни, а касаційну скаргу без задоволення.
В судовому засіданні виправданий ОСОБА_6 просив судові рішення залишити без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення.
Прокурор ОСОБА_5 підтримала касаційну скаргу частково, просила скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судових рішень у межах касаційної скарги.
Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Статтею 373 КПК України встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК Україниу разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, місцевий суд, виправдовуючи ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст.369 КК України за відсутністю події злочину, дотримався вищезазначених вимог закону.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Твердження у касаційній скарзі прокурора про безпідставне виправдання ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, на думку колегії суддів, є необґрунтованим.

Суд першої інстанції, ухвалюючи виправдувальний вирок, зробив ґрунтовний аналіз доказів, що були надані стороною обвинувачення, та дійшов правомірного висновку про те, що вони не підтверджують вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину.
При цьому докази винуватості ОСОБА_6 ,на які посилалась сторона обвинувачення, перевірені судом та згідно зі статтями 85, 86, 87, 94 КПК України належним чином оцінені з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності.
З огляду на викладене, доводи прокурора про неправильну оцінку доказів обвинувачення, зроблену судом, колегія суддів уважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах провадження та вимогах закону.
Доводи прокурора про порушення права потерпілого ОСОБА_9 на участь у судовому провадженні, оскільки останній не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, є безпідставними. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_9 брав участь в судому розгляді, надав суду показання, після чого написав заяву про проведення наступних судових засідань без його участі, що є правом потерпілого ( т. 2 а. п. 201). Окрім того, сторона обвинувачення не наполягала на обов`язковій участі ОСОБА_9 в наступних судових засіданнях та не вказувала про порушення його процесуальних прав.
Посилання прокурора на те, що проголошення вироку суду відбулося за відсутності потерпілих та не було їм надіслано копії вироку, на думку колегії суддів, не є тим істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою скасування вироку та не впливає на законність його ухвалення.
Суд апеляційної інстанції, розглядаючи апеляційну скаргу прокурора, належним чином перевірив наведені в ній доводи, дав на них вичерпну відповідь, та, залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, зазначив в ухвалі достатні підстави, через які визнав її необґрунтованою, з чим погоджується суд касаційної інстанції.
Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Ухвала апеляційного суду є достатньо мотивованою та відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України, та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, в тому числі й тих, на які вказував прокурор у своїй касаційній скарзі, Судом не встановлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги прокурора та скасування судових рішень.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Суд

ухвалив:
Вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 27 березня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3