Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/595/17
Провадження № 1-кп/723/909/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2017 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

перекладачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець кримінальне провадження №0000682 від 05.10.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , румунки, громадянки України, з неповною середньою освітою, пенсіонерки, раніше не судимої, щодо якої запобіжний захід не обирався,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_11 , -

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2016 року близько 09-00 год. обвинувачена ОСОБА_8 неподалік від свого господарства, розташованого в АДРЕСА_1 , на грунті неприязних відносин, в ході конфлікту з ОСОБА_10 з прямим умислом на заподіяння тілесних ушкоджень завдала сапою удари по тілу та голові потерпілої ОСОБА_10 , а саме: удар металевою частиною сапи по правій руці та декілька ударів дерев`яною ручкою сапи по голові, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді синця на волосяній частині голови у лівій скроневій ділянці, струс головного мозку, які згідно висновку експерта №141-Е-ст від 10.10.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також садно по задній поверхні правого передпліччя в середній третині, які згідно вказаного висновку відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачена ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, і її дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні вину в пред`явленому їй обвинуваченні не визнала, пояснила, що між нею та ОСОБА_10 відбуваються конфлікти протягом двох років. Протягом осені її кінь неодноразово випасався на городі, яким вона користується. 04.10.2016 року кінь знову був на городі. На її прохання забрати коня син ОСОБА_10 ОСОБА_12 відповів нецензурно. ОСОБА_10 вона бачила, коли та вела коня по дорозі. Через деякий час син останньої прийшов і запитав, що вона зробила з мамою, сказав, що та побита. В подальшому обвинувачена пояснила, що коня з городу забирав син потерпілої ОСОБА_12 . Вона знаходилася на городі, ОСОБА_10 , яка йшла від сусідки ОСОБА_13 , вона показувала, що пошкодив кінь, на що та відповіла, що город не належить Урсакі. Вона бачила сусідку ОСОБА_13 , та сиділа біля своєї хати, вона є інвалідом, практично не ходить. Після цієї розмови вони розійшлися. В неї сапи чи інших предметів не було і потерпілу вона не била. Потерпіла здійснила на неї наклеп.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_8 , її вина доводиться показаннями потерпілої, свідків, документами кримінального провадження.

Так, потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона вела свого коня на пасовище. Урсакі знаходилась на подвір`ї, побачивши її, почала кричати, взяла сапу і йшла до неї, при цьому говорила, що кінь постійно пасеться на її городі. Коли підійшла, то хотіла вдарити по голові, однак вона правою рукою прикрилася і удар гострою частиною сапи прийшовся по руці. Потім Урсакі нанесла їй кілька ударів по голові держаком від сапи, під час яких вона впала і втратила свідомість. Ці удари не були випадковими, а спрямованими саме на неї. Коли прийшла до тями, біля неї був син, Урсакі не було. Приїхав інший син машиною і відвіз її в лікарню. Під час цих подій вона не бачила ОСОБА_14 , остання їй потім говорила, що бачила бійку. Сирбу живе неподалік і могла бачити як її побила ОСОБА_15 . Не знає, чи ОСОБА_13 бачила дану бійку. Вказала, що даний конфлікт мав місце вдень 10.10.2017 року, до цього і після таких конфліктів не було. Після бійки Урсакі не просила в неї пробачення.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні дав показання про те, що його мати ОСОБА_10 пішла за конем, який був на городі, щоб відвести його на пасовище. Бачив, як вона йшла польовою дорогою біля городу Урсакі. Через кілька хвилин почув крик ОСОБА_13 , яка є інвалідом, живе за 80-100 метрів. Остання дуже кричала, вигукувала фрази: «Що ви там робите». Він пішов на крик і побачив, що його мати лежить на землі, а ОСОБА_8 йшла в напрямку як від матері до свого будинку, в неї в руці була сапа. Коли він підійшов до матері, в неї на руці була рана і слід від удару по голові. Він допоміг піднятися, вони пішли додому, мати йому сказала, що Урсакі вдарила її два рази по голові і один раз по руці. Він зателефонував до брата, в якого є машина, той приїхав і відвіз маму в лікарню та поліцію. Це було до 11 год., в жовтні місяці, дату не пам`ятає. Він особисто не бачив, як Урсакі била його маму, чи бачив це хтось інший не знає.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні дав показання про те, що він перебував на роботі, коли до нього зателефонував брат, повідомив, що маму побили і її треба відвезти в лікарню. Від прихав приблизно о 9-30 год., дату не пам`ятає. У матері була перев`язана рука, боліла голова. Вона пояснила, що йшла забирати коня, ОСОБА_8 вийшла і вдарила її сапою по руці і по голові через те, що кінь ходить на її город. Йому відомо, що між ними і раніше були сварки. Він відвіз матір в лікарню та в поліцію.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні дала показання про те, що вона не бачила конфлікту між ОСОБА_15 та ОСОБА_19 , їй подзвонила сусідка, повідомила про бійку. Це було вранці приблизно о дев`ятій годині, дату не пам`ятає. Вона пішла до ОСОБА_19 , яка є її тіткою, остання збиралася в лікарню, сказала, що пішла забрати коня і її побила сапою ОСОБА_8 . Вона була присутня під час слідчого експерименту, коли показувала, як наносилися удари потерпілій. Протокол слідчого експерименту підписувала, однак не пам`ятає, що розповідала в поліції.

Свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 в суді пояснили, що вони були понятими під час слідчих експериментів, які проводилися в поліції, під час яких потерпіла та ще одна жінка показували як наносилися удари. На даний час не пам`ятають послідовності проведення дій під час слідчих експериментів та що саме говорили учасники експерименту. По завершенні вони підписали протоколи.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення вбачається, що 04.10.2016 року о 12-00 год. слідчим СВ Сторожинецького ВП ГУНП ОСОБА_22 прийнято усну заяву від ОСОБА_10 , яка повідомила, що 04.10.2016 року приблизно о 09-00 год. неподалік будинку ОСОБА_10 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 нанесла декілька ударів сапою по різних частинах тіла ОСОБА_10 , заподіявши останній тілесних ушкоджень (а.с.8-9).

Згідно висновку експерта №141-Е-ст від 10.10.2016 року при судово-медичній експертизі виявлено наступні тілесні ушкодження:

-синець на волосяній частині голови у лівій скроневій ділянці, струс головного мозку. Дані тілесні ушкодження виникли найбільш ймовірно у динамічному русі в результаті не менш як одноразової травмуючої дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, по строку та обставинах можуть відповідати вказаному в фабулі постанови і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;

-садно по задній поверхні правого передпліччя в середній третині. Дане тілесне ушкодження виникло найбільш ймовірно у динамічному русі в результаті не менш як одноразової травмуючої дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, по строку та обставинах може відповідати вказаному в фабулі постанови і відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи локалізацію та морфологічні властивості всіх вище вказаних тілесних ушкоджень вважає малоймовірним їх виникнення внаслідок падіння з положення стоячи на тверду поверхню (а.с.14-15).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 16.02.2017 року, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_10 , який проведений з метою перевірки і уточнення показів потерпілої ОСОБА_10 щодо механізму нанесення їй ударів. В ході слідчого експерименту ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_8 підійшла і руках тримала сапу, якою надалі в ході конфлікту замахнулась і наносила удар по голові, однак потерпіла виставила свою руку, по якій і прийшовся удар, надалі ОСОБА_8 замахнулась ще раз сапою та нанесла удар по голові праворуч. Від даного удару ОСОБА_10 впала на землю та відчула ще декілька ударів по голові та тілу. Надалі втратила свідомість. До протоколу долучено ілюстрації фотознімків, на яких ОСОБА_10 показує як їй наносилися удари (а.с.23-26).

Суд не приймає до уваги як доказ протокол проведення слідчого експерименту від 16.02.2017 року за участю свідка ОСОБА_18 , проведеного з метою перевірки і уточнення показів свідка щодо механізму нанесення ударів ОСОБА_8 по тілу ОСОБА_10 , під час якого ОСОБА_18 пояснила, що бачила конфлікт між вказаними особами, оскільки дані, наведені в протоколі не підтвердилися в судовому засіданні, в ході якого свідок ОСОБА_18 пояснила, що не була очевидцем конфлікту, про нанесення ударів обвинуваченою потерпілій дізналася від останньої.

Покази потерпілої в судовому засіданні щодо дати та часу вчинення кримінального правопорушення суд вважає помилкою, оскільки дослідженим протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та показаннями свідків встановлено, що діяння мало місце о 09-00 год. 04.10.2016 року. Крім того, сама потерпіла вказала, що до цього конфлікту і після нього інших подібних конфліктів не було.

Покази обвинуваченої суд оцінює критично, оскільки її вина доведена показаннями свідків в суді, дослідженими письмовими доказами. Крім того, показання обвинуваченої є непослідовними і суперечливими та спростовуються зазначеними доказами.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченою злочин відповідно до ст..12 КК України належить до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_8 встановлено, що вона є особою раніше не судимою, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, є особою похилого віку.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_8 , згідно ст..66 КК України судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_8 , відповідно до ст..67 КК України є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За наведених обставин, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої, встановлені судом обставини, що обтяжують покарання, з врахуванням думки прокурора, який просив призначити покарання у виді штрафу, на думки потерпілої, яка погодилася із покаранням, запропонованим прокурором, суд вважає за можливе призначити обвинуваченій ОСОБА_8 покарання у вигляді штафу.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

УРСАКІ ВІОРІКУ ТОДОРІВНУ визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Сторожинецький районний суд Чернівецької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ ОСОБА_1