Постанова

Іменем України
15 лютого 2018 р.

м. Київ

справа № 396/2687/15-к

провадження № 51-449 км17

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженої ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 червня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000753 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , громадянка України, котра народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новоукраїнка Кіровоградської області, проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судима, в останнє 01.04.2015р. вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 років, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2016 року ОСОБА_6 визнано невинуватою в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та виправдано за недоведеністю її вини.

Вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 червня 2017 року вирок щодо ОСОБА_6 скасовано та ухвалено новий вирок.
ОСОБА_6 визнано винуватою за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 1 квітня 2015 року та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зараховано у строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 26 листопада 2015 року по 28 листопада 2016 року та з 29 травня 2017 року по 21 червня 2017 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з вироком апеляційного суду, ОСОБА_6 визнано винуватою і засуджено за те, що вона 15 серпня 2015 року, приблизно о 14год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, проникла до буд. АДРЕСА_2 , де з приміщення кухні таємно викрала неповну пляшку соняшникової олії «Господиня» та пральний порошок торгової марки «Гала 3 в 1» , які не представляють матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_8 .
Після чого, ОСОБА_6 доводячи свій умисел на викрадення чужого майна до кінця, зайшла до спальної кімнати, звідки таємно викрала жіночий гаманець, в якому були грошові кошти в сумі 500 грн, чим спричинила потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 порушує питання про скасування вироку суду апеляційної інстанцій щодо ОСОБА_6 та просить на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закрити у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_6 в суді. При цьому зазначає про те, що вирок апеляційного суду є незаконним і необґрунтованим, оскільки ухвалений з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосування кримінального закону. Вказує на те, що апеляційним судом не надано належну оцінку всім доказам по справі, а саме показанням потерпілої ОСОБА_8 та свідків, які прямо не вказували на ОСОБА_6 , як на особу, яка незаконно проникла до будинку потерпілої та вчинила крадіжку.

Позиції інших учасників судового провадження

Засуджена ОСОБА_6 в режимі відеоконференції підтримала касаційну скаргу та просила її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 вважав касаційну скаргу захисника необґрунтованою і просив залишити її без задоволення.

Мотиви Суду

Згідно статей 412-414 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, місцевим судом постановлено виправдувальний вирок щодо ОСОБА_6 .

Допитана в судовому засіданні засуджена ОСОБА_6 вину у таємному викраденні чужого майна з проникненням не визнала та пояснила, що восени 2015 року удень, приблизно о 14.00-14.30 год. ходила в районі вул. Московської (Волошкової) у м. Новоукраїнка та продавала спідниці і просила олію та харчі. Вона була одягнена у темно-синю юбку нижче колін та чорну футболку, з собою була клітчаста сумка. При цьому вона заходила до сестри потерпілої ОСОБА_9 та пропонувала обміняти юбку на соняшникову олію або картоплю. Також заходила до ОСОБА_10 , спочатку просила соняшникову олію, та їй відмовила, а потім заходила просто покурити. До потерпілої ОСОБА_8 не заходила, оскільки та мала міцну статуру тіла і на неї б не налізли юбки, які вона продавала. Також зазначала, що у цей день вона була у стані легкого алкогольного сп`яніння, інших осіб циганської національності в районі вул. Московській (Волошковій) м. Новоукраїнка не зустрічала. Коли прийшла додому, то її співмешканець ОСОБА_11 дав їй 100 грн., на які вона у магазині «Продукти», який належить ОСОБА_12 , придбала пачку прального порошку «Гала 3 в 1», палку напівкопченої ковбаси, пляшку олії «Кум», два бруска мила. Власниця магазину не веде облік товарів, то забула, що продавець продала їй пральний порошок. Вона була в стані алкогольного сп`яніння і з магазину її проводив ОСОБА_13 , якій бачив у неї 100 грн.

На підставі дослідження обставин кримінального провадження, аналізу та оцінки доказів, які були перевірені з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні крадіжки чужого майна з проникненням, і кваліфікував її дії за ч. 3 ст. 185 КК України та призначив відповідно покарання.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, про необґрунтованість рішення апеляційного суду щодо скасування виправдувального вироку районного суду є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Так, висновки апеляційного суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні крадіжки чужого майна з проникненням за викладених у вироку обставин ґрунтуються на повному, всебічному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи та підтверджені сукупністю доказів, у тому числі досліджених апеляційним судом під час судового слідства, яким суд дав належну оцінку.

Вина засудженої підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка на час розгляду провадження в апеляційній інстанції померла, однак в суді першої інстанції показала, що у серпні 2015 року вона отримала пенсію, у поштарки купила порошок «Гала 3 в 1», який поклала в кухні, поруч була напівпорожня пляшка олії, близько 200 грам. Кошти в сумі 500 грн. вона поклала в гаманець, який положила під подушку на дивані, решту коштів заховала в іншому місці та пішла на город. Через деякий час вона почула скрип хвіртки й побачила жінку у довгій спідниці, зрозуміла, що це була особа ромської національності, вона не бачила її в обличчя, бо остання була до неї спиною, сумки у неї в руках не помітила.

Окрім того, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується показаннями в судовому засіданні апеляційного суду свідків: ОСОБА_9 , яка зазначала, що є рідною сестрою потерпілої. У серпні 2015 року до її будинку підходила ОСОБА_6 , яка була одягнута у довгу спідницю темного кольору та просила у неї олію, однак вона їй не дала олію, а дала трохи хліба і помідорів. Після цього, ОСОБА_6 пішла по вулиці Каховській, але вона не бачила, щоб та заходила до будинку ОСОБА_8 , оскільки вона швидко повернулась назад. Через пів години до неї прийшла ОСОБА_8 та повідомила, що ОСОБА_6 викрала у неї гаманець із грошима в сумі 500 грн., олію та порошок. При цьому пояснила, що бачила особу циганської національності в довгій темній юбці, яка зачепилась за хвіртку. Свідок просила ОСОБА_6 повернути її сестрі викрадені кошти, на що ОСОБА_6 відповіла, що взагалі її ( ОСОБА_9 ) не знає. Свідок ОСОБА_14 також пояснила, що ОСОБА_6 ходила по вулиці та просила у неї олію, вона їй відмовила. Свідок ОСОБА_12 показала, що є власницею магазину «Продукти», ОСОБА_6 у неї періодично приходила купувати продукти, однак жодного разу не купувала в магазині товари побутової хімії. Також зазначила, що у неї в магазині є пральний порошок «Гала», проте порошок серії « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в асортименті відсутній. Свідок ОСОБА_15 пояснив, що у серпні 2015 року йому ОСОБА_6 показувала 100 чи 200 грн и сказала, що була у бабки та чи вона їх заробила чи отримала, точно не пам`ятає.

Крім того, вина засудженої підтверджується даними протоколів огляду місця події від 17.08.2015 року, з фото таблицею та іншими наведеними у вироку апеляційного суду доказами, яким судом дана належна оцінка.

З матеріалів провадження вбачається, що суд апеляційної інстанції, дослідивши та проаналізувавши зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину.
Також судом досліджені всі обставини справи, з`ясування яких могло мати істотне значення для правильного її вирішення. Проявів упередженості щодо ОСОБА_6 під час судового розгляду не встановлено.

Дії ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно. Отже, вважати, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, немає підстав.

Покарання засудженій ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення та даних про особу засудженої. Призначене покарання, є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення засудженої та попередження нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування чи зміну судових рішень, не встановлено.

Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, п. 15 «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII), Суд

у х в а л и в:

Вирок Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 червня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3