АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
засудженої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 09 вересня 2013 року, якою задоволено клопотання органу виконання покарання про направлення засудженої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 для відбування покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 14.11.2012 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання Деснянського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженої ОСОБА_6 та направлено ОСОБА_6 для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 14.11.2012 року за ч.3 ст. 185 КК України.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції послався на те, що засуджена ОСОБА_6 не виконувала обов`язки, покладені на неї вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 14.11.2012 року, а саме обов`язок періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, яка 07.05.2013, 21.05.2013 та 04.06.2013 року не з`явилась без поважних причин на реєстрацію до Деснянського РВ КВІ в м. Києві та не повідомила про зміну місця свого проживання.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник засудженої подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 09.09.2013 року та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання Деснянського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва про скасування щодо засудженої ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вважає, що суд першої інстанції допустив формальний підхід при розгляді клопотання начальника Деснянського районного відділу кримінально - виконавчої інспекції м. Києва про направлення ОСОБА_6 , звільненої від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 14.11.2012 року, оскільки, не з`ясувавши у засудженої ОСОБА_6 обставини та причини її неявки на реєстрацію до ВКВІ, прийняв рішення про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням без участі ОСОБА_6 в судовому засіданні та без забезпечення можливості надання нею пояснень щодо цих обставин.
При цьому вказує, що згідно матеріалів справи, (а.с. 22), ОСОБА_6 зазначала адресу свого проживання АДРЕСА_1 , однак адреса її реєстрації є АДРЕСА_2 , де проживають її батьки і куди вона приїжджала щомісяця до хворої матері, а 07.05.2013, 21.05.2013 та 04.06.2013 року ОСОБА_6 не з`явилась для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, оскільки її батько ОСОБА_6 отримав виробничу травму і знаходився на стаціонарному лікуванні в період з 12.04.2013 по 08.05.2013 року, у зв`язку з чим ОСОБА_6 здійснювала догляд за ним як під час лікування, так і після нього.
Також зазначає, що з матеріалів особової справи № 536/2012 (а.с. 30) видно, що після неявки ОСОБА_6 на реєстрацію 07.05.2013, 21.05.2013 та 04.06.2013 року, остання 18.06.2013 та 02.07.2013 року з`являлась на реєстрацію до Деснянського РВ КВІ, а тому керівництво Деснянського РВ КВІ м. Києва, могло з`ясувати обставини пропуску декількох відміток та провести профілактичну роботу із засудженою ОСОБА_6 , що також входить в їх функції, а не механічно підготувати клопотання про направлення останньої для відбування покарання, тим більше, що ОСОБА_6 не вчиняла жодних адміністративних та кримінальних правопорушень.
Крім того наголошує, що розглянувши клопотання ВКВІ без участі ОСОБА_6 , суд першої інстанції позбавив її права на захист, передбачений ст. 20 КПК України та ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженої та її захисника на підтримку доводів апеляційної скарги щодо незаконності судового рішення, яке просили скасувати; пояснення прокурора, який посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених КПК України.

Згідно п.8 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право за клопотанням (поданням) органу виконання покарань вирішити питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

У судове засідання по розгляду такого клопотання викликається засуджений, його законний представник, захисник, прокурор, що закріплено ч.5 ст. 539 КПК України.
Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого, та інші органи/установи, що перелічені у вказаній нормі закону.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Отже виходячи зі змісту ч.5 ст. 539 КПК України, участь засудженого, його захисника, законного представника та прокурора у судовому засіданні по розгляду клопотання (подання) щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, зокрема щодо направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком є обов`язковою.

Згідно положень статті 323 КПК України, якщо обвинувачений/засуджений, який не перебуває під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів для забезпечення його прибуття до суду.

Як вбачається з матеріалів провадження за клопотанням органу виконання покарань та особової справи щодо ОСОБА_6 , остання була засуджена вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 14.11.2012 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При розгляді клопотання інспектора Деснянського РВ КВІ м. Києва про скасування звільнення від покарання з випробуванням засудженої ОСОБА_6 , в судовому засіданні 09.09.2013 сторона захисту не була представлена ні засудженою, ні її захисником.

Водночас, будь-які дані про належне повідомлення засудженої ОСОБА_6 , про дату, час та місце розгляду зазначеного клопотання, як того вимагають приписи ст. 135 КПК України - в матеріалах провадження відсутні, що також підтверджується даними, які містяться у довідках, складених секретарем судового засідання ОСОБА_8 (а.с. 45, 47, 51, 57, 65), з яких вбачається, що про дату, час та місце розгляду клопотання органу виконання покарань засуджена ОСОБА_6 повідомлена не була.
Що стосується наявної в матеріалах справи довідки секретаря від 30.08.2013 року про те, що в ході телефонної розмови ОСОБА_6 було повідомлено про дату та час розгляду клопотання (а.с. 55), то таке сповіщення засудженої не є беззастережним, оскільки згідно вказаної довідки остання була проінформована про судовий розгляд, призначений на 03.09.2013 року, в той час як розгляд клопотання інспектора Деснянського РВ КВІ м. Києва було проведено 09.09.2013 року, про що остання не була повідомлена.

За наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були порушені вимоги п.3 ч.2 ст. 412 КПК України та здійснено судове провадження за відсутності обвинуваченої/засудженої, яка не була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду клопотання, участь якої є обов`язковою у даному провадженні, що, у відповідності з п.1 ч.1 ст. 415 КПК України тягне за собою скасування ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 09.09.2013 року з призначенням нового розгляду клопотання органу виконання покарань в суді першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 09 вересня 2013 року, якою задоволено клопотання органу виконання покарання про направлення засудженої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 для відбування покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 14.11.2012 року - скасувати та призначити новий розгляд даного клопотання у суді першої інстанції.

Звільнити ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 з під-варти в залі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3