28.11.2017 Справа № 469/140/17
1-кп/469/94/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 року
Березанський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, пенсіонера, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1, ч.2 ст.309 КК України
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження :
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 .
Суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 приблизно в серпні 2016 року, точної дати та часу судом не встановлено, на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , розуміючи, що придбання, зберігання наркотичних засобів заборонено законодавством, умисно, протиправно, з метою подальшого використання, нарвав рослини роду коноплі, яка росла на території його домоволодіння, та з метою висушення переніс кущі коноплі до приміщення домоволодіння, в якому проживає особисто, де, подрібнивши, запакував до пластикових банок, мішку особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс - загальною вагою 1390.446 грами та в подальшому зберігав у приміщенні вказаного будинку до 26 жовтня 2016 року.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту.
Крім того, ОСОБА_3 у 1972 році, точних дати та часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, у невстановленому місці умисно, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, знайшов (придбав) вибухову речовину - порох загальною вагою 738 грамів та умисно, без передбаченого законного дозволу залишив собі даний порох й перевіз до свого місця проживання в АДРЕСА_1 , де і зберігав до 26 жовтня 2016 року.
Вказані дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України як незаконне придбання, зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Зазначені обставини підтверджено поясненнями обвинуваченого ОСОБА_3 , який свою винуватість у вказаних злочинах повністю визнав, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що на його городі через відсутність належного обробітку виросла конопля, яку він зібрав для власного лікування. У цьому році вже весь самосів коноплі знищив. Порох зберігається у нього з 1970-х років. Всі заборонені предмети у нього вилучено працівниками поліції, на даний час заборонені предмети не зберігає.
Суд враховує, що зазначені пояснення надані обвинуваченим добровільно, без примусу, свідомо, у присутності захисника, після роз"яснення йому судом його прав, передбачених ст.42 КПК України, які він розуміє, та узгоджуються з обставинами, викладеними у обвинувальному акті, та даними щодо кількості та найменування вилученого у обвинуваченого майна, зазначеного у постановах слідчого про визнання речовими доказами (а.с.78, 103), протоколі обшуку від 26 жовтня 2016 року, оригінал якого оглянуто у судовому засіданні.
Крім того, пояснення ОСОБА_3 щодо незаконного зберігання ним вибухової речовини узгоджуються з даними протоколу огляду предметів для виготовлення патронів, виданих ним відповідно до власноруч складеної заяви (а.с.93-98) .
Разом з тим, інші надані прокурором докази суд не може взяти до уваги з таких підстав.
Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов. Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані (ст.87 КПК України).
Відповідно до протоколу обшуку від 26.10.2016 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2016 року, за адресою АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: мисливську зброю, 8 кущів коноплі, металеву біту, тряпчатий пакет з коноплею, 2 патрона, 8 гільз, 2 пластикові банки з коноплею, банка з дроб`ю, 3 банки з порохом, 2 банки з капсулами (а.с.48-55). Щодо вилучених речей на підставі відповідних постанов слідчого були проведені експертизи (висновок судової вибухо-технічної експертизи №1400 від 06.12.2016 року, а.с.58-61, висновки судово-хімічних експертиз №1251 та № 1252 від 02.11.2016 року, а.с.66-69, 73-77, висновок судово-балістичної експертизи №2106 від 27.12.2016 року, а.с.84-92, висновок судово-криміналістичної експертизи №2014 від 27.12.2016 року, а.с.108-110).
Як вбачається з протоколу обшуку від 26 жовтня 2016 року, вказані у ухвалі слідчого судді від 25 жовтня 2016 року речі за місцем проживання ОСОБА_3 не виявлено.
Виходячи з викладеного, суд вважає, що виявлення та вилучення майна, зазначеного у протоколі обшуку від 26 жовтня 2016 року, здійснено без відповідного дозволу слідчого судді, тобто внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, що призводить до визнання недопустимими доказів, пов"язаних з зазначеним майном, а саме: постанови слідчого про призначення судових експертиз від 29 листопада 2016 року, 27 жовтня 2016 року, (а.с.56, 64, 71), висновки експертів № 1400 від 06.12.2016 року (а.с.58-61) щодо вилучених 26 жовтня 2016 року трьох банок з речовиною, зовні схожою на порох, № 1251 від 02.11.2016 року щодо вилучених 26 жовтня 2016 року 8 сухих кущів рослин, зовні схожих на коноплю (а.с.66-69), № 1252 від 02.11.2016 року щодо вилучених 26 жовтня 2016 року двох пластикових банок та мішка, всередині яких знаходяться засушені рослини з характерним запахом коноплі (а.с.73-77), № 2106 від 27.12.2016 року щодо 2 патронів, 8 гільз, пластикової пляшки з предметами округлої форми, зовні схожими на дріб для спорядження патронів, 2 банок з капсулями (а.с.84-92).
При цьому дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо виявлення заборонених речовин внесено лише 01 листопада 2016 року.
При вирішенні питання щодо визнання недопустимими зазначених доказів суд також зважає на порушення слідчим порядку отримання письмових доказів.
Даних про те, яким чином слідчим отримано зазначені документи, суду не надано.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с.6-13), будь-які передбачені кримінальним процесуальним законом процесуальні дії щодо отримання цих документів (виділення матеріалів кримінального провадження, тимчасовий доступ до документів, їх огляд тощо) органом досудового розслідування не здійснювались.
Тому вказані копії документів є такими, що отримані з порушенням встановленого КПК України порядку, що тягне за собою їх недопустимість.
Частинами 1,2 та 3 ст.214 КПК України встановлено, що слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зобов*язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування, і лише з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Посилання сторони обвинувачення на вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, з корисливих спонукань, у судовому засіданні не доведено, а тому підлягає виключенню з обвинувачення.
Призначаючи обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів, суд у відповідності з положеннями ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є тяжким та середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, проте має погашену судимість за вчинення аналогічних злочинів, його похилий вік, припинення злочинної діяльності, визнання ним винуватості, позитивну характеристику з місця проживання, на обліку у лікаря нарколога та службі пробації обвинувачений не перебуває, відповідно до досудової доповіді ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства оцінюється як низький, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення як середній.
Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З врахуванням зазначених обставин суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у мінімальних межах, передбачених санкціями ч.1 ст.263 та ч.2 ст.309 КК України, остаточне покарання визначити за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та зазначені вище обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, і вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов"язків, передбачених ст.76 КК України.
За обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачувався також у тому, що він з 2016 року по 26 жовтня 2016 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося, у своєму домоволодінні за вказаною вище адресою, використовуючи складові частини боєприпасів до мисливської гладкоствольної зброї промислового виробництва (гільза, капсуль, порох), закатну машину і предмет для закатування капсулів, умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, виготовив (спорядив) один патрон (бойовий припас) 12-го калібру та один патрон (бойовий припас) 16-го калібру до мисливської зброї, які виготовлені саморобним способом та придатні для стрільби, для подальшого використання.
26 жовтня 2016 року при проведенні санкціонованого обшуку вказаного домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_3 виявлено та вилучено 4 мисливські металеві гільзи 12 калібру споряджені порохом, які не є боєприпасами, 2 мисливські стріляні металеві гільзи 12 калібру, які не є боєприпасами, 72 шт. відкриті капсулі типу «ЦБО», 112 шт. відкриті капсулі типу «Жевело-Н», 483 шт. шроту (дріб), які є складовими частинами патронів до мисливської гладкоствольної зброї, 1 патрон (бойовий припас) 12-го калібру та 1 патрон (бойовий припас) 16-го калібру до мисливської гладкоствольної зброї.
Стороною обвинувачення зазначене діяння кваліфіковано за ч.1 ст.263-1 КК України як незаконне виготовлення бойових припасів.
У судовому засіданні обвинувачений, хоча й висловився про визнання ним винуватості у вчиненні зазначеного злочину, проте фактично свою винуватість не визнав, пояснивши, що у 2016 році патрони не виготовляв, останній раз займався їх виготовленням у 1990-х роках, коли займався мисливством, виданий ним пристрій для виготовлення патронів раніше продавався у мисливських магазинах.
Як роз"яснено у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 26.04.2002 року "Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами", бойовими припасами визнаються патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів, артилерійські снаряди, бомби, міни, гранати, бойові частини ракет і торпед та інші вироби в зібраному вигляді, споряджені вибуховою речовиною і призначені для стрільби з вогнепальної зброї чи для вчинення вибуху. Патрони та набої до гладкоствольної мисливської зброї, а також патрони, споряджені гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, не є предметом злочинів, передбачених статтями 262, 263 КК України.
Аналогічна позиція викладена і у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 08.07.1994 року "Про судову практику в справах про розкрадання, виготовлення, зберігання та інші незаконні діяння зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами" щодо застосування ч.1 ст.222 та ст.223 КК України (1960 року), що діяли на час виготовлення патронів, вказаний у поясненнях обвинуваченого.
Тобто виготовлення патронів до мисливської гладкоствольної зброї не містить у собі склад злочину, передбаченого ч.1 ст.263-1 КК України (на час вчинення діяння, вказаний обвинуваченим, ч.1 ст.222 КК України 1960 року).
Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Відповідно до ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином, дії ОСОБА_3 щодо виготовлення патронів до мисливської гладкоствольної зброї не містять складу злочину, передбаченого ч.1 ст.263-1 КК України.
Суд також зважає на те, що вказані дії щодо виготовлення двох патронів через їх незначну кількість не становлять значної суспільної небезпеки, тобто не заподіяли та не могли заподіяти істотної шкоди, а час їх виготовлення, зазначений у обвинувальному акті, будь-якими доказами не підтверджено.
На підставі п.2 ч.1, ч.7 ст.284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, виявляються під час судового розгляду, суд зобов"язаний ухвалити виправдувальний вирок.
Враховуючи встановлену судом недопустимість доказів, у тому числі висновків експертів, суд, виходячи з положень ст.124 КПК України, вважає процесуальні витрати на проведення експертиз № 1400 від 06.12.2016 року, № 1251 від 02.11.2016 року, № 1252 від 02.11.2016 року, № 2106 від 27.12.2016 року такими, що не підтверджені документально.
При цьому витрати на проведення судової експертизи № 2106 від 27.12.2016 року не підлягають стягненню з ОСОБА_3 у зв"язку з його виправданням.
Питання про речові докази вирішується судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження у ході досудового розслідування не застосовувалися, і підстави для їх застосування судом відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371, 373-375 КПК України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309 та ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання: за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки; за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточно визначити ОСОБА_3 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з"являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту проголошення вироку.
Визнати ОСОБА_3 невинуватим у пред"явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263-1 КК України, та виправдати його.
Процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 3697,12 грн. віднести на рахунок держави.
Речові докази по справі:
спеціальні експертні пакети № 2017621 та № 2017623 з небезпечним наркотичним засобом - канабісом загальною масою 232,59 гр. і 1156.856 гр. (об`єкт № 1 вагою - 404,372 г., об`єкт № 2 вагою - 619,569 г., об`єкт № 3 вагою - 132,915 г.) та відділений об`єкт - стебла масою 145,0 гр., які до наркотичних засобів не відносяться; пакет №1 з двома металевими пристроями для виготовлення боєприпасів (мисливських патронів), спеціальний сейф-пакет №2908674 з трьома паперовими згортками з вибуховою речовиною (порохом), вагою 0,174 гр., 0,42 гр., 0,846 гр., первинна упаковка (АБ 020364), спеціальний сейф-пакет №АБ 044611 з трьома банками з вибуховою речовиною (порохом), вагою 38 гр., 417 гр., 283 гр., спеціальний сейф-пакет №3205503, всередині якого знаходиться 4 гільзи, 2 кулі, 184 капсуля, 483 шротини, 4 споряджені гільзи (одна в демонтованому стані) та 2 первинні упаковки; дубинку ударно-дробильної дії в спеціальному сейф-пакеті №1935412, які передані до камери зберігання Березанського ВП Очаківського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області за адресою смт. Березанка, вул. Центральна,43, Березанського району, Миколаївської області, після вступу вироку в законну силу знищити.
Надані суду документи зберігати при справі.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручития негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: