АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2018 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому матеріали кримінального провадження №0000105 від 24 березня 2018 року за апеляційною скаргою заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 квітня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою, в задоволенні клопотання слідчого СВ Вижницького ВП КВП НУ НП в Чернівецькій області ОСОБА_6 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме, автомобіль марки «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить громадянці ОСОБА_7 , жительці с. Черепківці Глибоцького району Чернівецької області відмовлено.

На вказану ухвалу слідчого судді, заступник керівника Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій вважає рішення слідчого судді незаконним та необґрунтованим, і таким, що підлягає скасуванню з підстав не відповідності ухвали суду фактичним обставинам кримінального провадження.

ЄУНСС №727/3190/18 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Провадження №11-сс/794/89/18 Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ст. 309 КПК України
В скарзі прокурора зазначено, що 23.03.2018 року приблизно о 21 год. 26 хв., по вул. Гостинець в с. Банилів Вижницького району Чернівецької області, під час патрулювання, співробітниками ГРПП Вижницького ВП був зупинений а/м марки «Mercedes-Benz 814» із державними номерними знаками НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Іспас Вижницького району, який перевозив лісодеревину породи «Бук», без будь-яких документів щодо її походження.

Відомості про вказаний факт 24.03.2018 року були внесені до ЄРДР №0000105 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Вказує, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, таким чином транспортний засіб марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також, те, що він є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та визнаний речовим доказом, з метою забезпечення його збереження та запобігти можливим спробам його приховання і відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на нього шляхом заборони розпоряджатися будь-яким чином зазначеним майном та використовувати його задля забезпечення подальшої можливої спеціальної конфіскації цього транспортного засобу як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини зазначені в ній, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані. Перевіряючи доводи клопотання слідчого про накладення арешту на транспортний засіб, слідчий суддя врахував обставини кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого про арешт майна, та прийшов до правильного висновку про його необґрунтованість.

З таким висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, виходячи з того, що, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.2 ст. 167 КПК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів клопотання слідчого, СВ Вижницького ВП КВП НУ НП в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000105 від 24 березня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України за фактом того, що 23.03.2018 року приблизно о 21 год. 26 хв., по вул. Гостинець в с. Банилів Вижницького району Чернівецької області, під час патрулювання, співробітниками ГРПП Вижницького ВП був зупинений а/м марки «Mercedes-Benz 814» із державними номерними знаками НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Іспас Вижницького району, який перевозив лісодеревину породи «Бук», без будь-яких документів щодо її походження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Крім того, згідно вимог ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зазначених вимог закону слідчий не дотримався та не надав до клопотання відповідних документів, про що вказано в ухвалі слідчого судді, доводи якого прокурором не спростовано і в суді апеляційній інстанції, та не надано підтверджуючих документів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме копій квитанцій, товарно-транспортної накладної, специфікації-накладної, ОСОБА_9 є володільцем лісодеревини. Транспортним засобом користується на підставі довіреності. А тому правові підстави вважати, що транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 814» відповідає критеріям ст. 98 КПК України відсутні.

Позбавлення ОСОБА_9 , як користувача, ОСОБА_7 , як власника, права володіти, розпоряджатись та користуватись автомобілем за відсутності відомостей

про те, що вони причетні до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в даному випадку призвело б до незаконного обмеження їх прав як власника так і користувача.

Окрім того, відповідно до ч.1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Таким чином, на думку колегії суддів, не зрозуміло, про яку спеціальну конфіскацію говорить прокурор в своїй апеляційній скарзі, якщо санкцією статті 185 ч.1 КК України, взагалі не передбачено додаткової міри покарання у вигляді конфіскації.

Чинним законодавством також не передбачено накладення арешту на майно у не встановленої особи. Зазначене вказано і в постанові №4 від 07.02.2014 року Пленуму ВССУ про узагальнення судової практики розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження вбачається, щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Тому, доводи апелянта, що у слідчого судді не було правових підстав для відмови в накладенні арешту на майно є безпідставними.

Колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді прийнято у відповідності до вимог закону, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту або відмови в накладенні арешту на майно, а тому доводи апеляційної скарги прокурора не заслуговують на увагу.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 квітня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Вижницького ВП КВП НУ НП в Чернівецькій області ОСОБА_6 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме, автомобіль марки «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить громадянці ОСОБА_7 , жительці с. Черепківці Глибоцького району Чернівецької області - без змін.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3