Справа № 727/6447/17
Провадження № 1-кп/727/300/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження

прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із неповною вищою освітою (бакалавр), не працюючого, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч.1, 191 ч. 3 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 на початку жовтня 2016 року, уклав із ОСОБА_5 усний договір про надання послуг щодо обшивки дивану за винагороду з терміном виконання робіт на один місяць, отримавши від ОСОБА_5 диван жовтого кольору та грошові кошти в сумі 2500 грн., а також всередині жовтня 2016 року ще 1500 грн. в рахунок виконання зазначеної роботи. В подальшому, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, маючи на меті заволодіння чужим майном, переслідуючи мету незаконного збагачення, умисно, протиправно, привласнив отриманий від ОСОБА_5 диван, вартістю 95000 грн., а також впродовж листопада-грудня 2016 року привласнив та розтратив грошові кошти в сумі 4000 грн., які останній передав ОСОБА_4 для придбання матеріалів для обшивки дивану.

18 жовтня 2016 року, ОСОБА_4 уклав з ОСОБА_6 усний договір про надання послуг щодо обшивки меблів за винагороду із строком виконання робіт до 09 листопада 2016 року, отримавши від ОСОБА_6 меблі та грошові кошти в сумі 10100 грн. В подальшому ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, маючи на меті заволодіння чужим майном, переслідуючи мету незаконного збагачення, умисно, повторно, привласнив та розтратив впродовж листопада-грудня 2016 року грошові кошти в сумі 10100 грн., які ОСОБА_6 передала ОСОБА_4 для обшивки меблів. Умисними, протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 майнової шкоди в розмірі 10100 грн.

В подальшому, 10 листопада 2016 року ОСОБА_4 уклав з ОСОБА_7 усний договір про надання послуг у сфері реставрації меблів за винагороду з терміном виконання робіт на два тижні, отримавши від ОСОБА_7 меблі та грошові кошти в сумі 700 грн. ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, маючи на меті заволодіння чужим майном, умисно, повторно, привласнив та впродовж листопада-грудня 2016 року розтратив грошові кошти в сумі 700 грн., які ОСОБА_7 передала останньому для реставрації меблів.

Також, приблизно 12-13 листопада 2016 року ОСОБА_4 уклав з ОСОБА_7 усний договір про надання послуг у сфері виготовлення дивану на замовлення за винагороду, отримавши від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1900 грн. В подальшому ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, маючи на меті заволодіння чужим майном, переслідуючи мету незаконного збагачення, умисно, повторно, протиправно, привласнив та впродовж листопада-грудня 2016 року розтратив грошові кошти в сумі 1900 грн., які ОСОБА_7 передала останньому для виготовлення дивану. Умисними, протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_7 майнової шкоди в розмірі 2600 грн.

В подальшому, 23 листопада 2016 року ОСОБА_4 уклав з ОСОБА_8 усний договір про надання послуг у сфері обшивки дивану за винагороду з терміном виконання робіт на 2 тижні, про що власноручно написав розписку, отримавши від ОСОБА_8 диван коричневого кольору та грошові кошти в сумі 2000 грн. В подальшому ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, маючи на меті заволодіння чужим майном, переслідуючи мету незаконного збагачення, умисно, повторно, протиправно, привласнив отриманий від ОСОБА_8 диван вартістю 15000 грн., а також впродовж листопада-грудня 2016 року привласнив та розтратив грошові кошти в сумі 2000 грн., які остання передала останньому для придбання матеріалів для обшивки дивану. Умисними, протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_8 майнової шкоди в розмірі 17000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в скоєнні злочинів передбачених ст.ст. 191 ч.ч. 1, 3 КК України винним себе визнав повністю, пояснив, що він три роки займається обшивкою меблів, для чого знімав приміщення по вул. Руській (гаражний кооператив), де був цех. Восени 2016 року ОСОБА_9 зробив в нього замовлення на перетяжку шкіряного дивана, він взяв гроші на матеріали, спочатку 2500 грн., а потім 1500 грн., всього 4000 грн., на матеріали витратив 2500 грн. Диван перебував в його володінні 6 місяців. Строк виконання робіт 1-2 місяці, але не зробив своєчасно роботу. ОСОБА_9 телефонував йому відносно строку виконання роботи, але він ці строки відкладав. Мав намір виконати роботу. ОСОБА_10 повернула поліція, шкоду відшкодував частково місяць тому в сумі 2000 грн. Істрате звернулась до нього для виконання робіт по перетяжці меблів в нічному клубі, гроші дала в сумі 10000 грн. Істрате повернув сам дивани. Самуїл дала гроші в сумі 2000 грн. за реставрацію меблів. Самуїл сам повернув меблі. ОСОБА_11 за роботу по перетяжці дивана дала гроші в сумі 2000 грн. ОСОБА_11 поліція повернула диван. Не міг повернути дивани, оскільки вони були зачинені власником в приміщенні. Не мав наміру не виконувати замовлення, просто не зміг виконати в силу певних обставин. Вину визнає, в скоєному кається.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що у жовтні 2016 року зробив замовлення у обвинуваченого на реставрацію шкіряного дивана, гроші дав частинами, всього суму в розмірі 4000 грн. Строк виконання робіт узгодили до двох місяців. Потім часто телефонував, а обвинувачений не брав трубку. Диван повернуто поліцією влітку 2017 року. Вартість даного дивана 4000 доларів США. Обвинувачений відшкодував шкоду частково в сумі 2500 грн., запчастини від дивана не повернув.

Потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що через інтернет замовила послугу по перетяжці дивану, 21 листопада 2016 року ввечері до неї за диваном приїхали обвинувачений з іншим чоловіком, пообіцяли, що виконають роботу на протязі двох тижнів та привезуть диван назад, робота не була зроблена. Спілкувалась із обвинуваченим декілька разів телефоном, він казав, що виконає роботу то через три дні, то через чотири дні. Звернулась в поліцію. 2000 грн. сплатила обвинуваченому за тканину. Обвинувачений представився їй як приватний підприємець та пред`явив водійські права. Поліція повернула диван. Обвинувачений шкоду відшкодував. Претензій до обвинуваченого немає. Просить призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_12 суду показала, що знайшла обвинуваченого по оголошенню та в листопаді 2016 року уклала усний договір з ОСОБА_13 на реставрацію меблів столу та стільчиків, які він повинен був виконати до Нового року. Передала йому меблі та 700 грн. Через деякий час домовилась з ОСОБА_13 про виготовлення дивану на кухню, надала йому кошти в сумі 1900 грн. Після заяви в поліцію, повернув стільчики та стіл та відшкодував 2000 грн. Претензій до обвинуваченого немає.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що сама знайшла обвинуваченого, оскільки бачила його роботи по перетяжці меблів, їй сподобалось і вона замовила перетяжку м`яких частин крісел, диванчиків, домовились з обвинуваченим про виконання робіт та обумовила строки. Він приїхав, забрав меблі і вона йому надала 10100 гривень на матеріал та за виконання роботи. Строк виконання робіт місяць. Потім обвинувачений перестав знімати трубку, звернулась в поліцію. Меблі повернули працівники поліції. Обвинувачений відшкодував 7000 гривень. Претензій до нього немає.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів, оскільки фактичні обставини нікім з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочинів доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ст. 191 ч.1 КК України, як привласнення та розтрата чужого майна, яке було ввірене особі, за ст. 191 ч. 3 КК України, як привласнення та розтрата чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно.

При призначенні покарання, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєні злочини належать до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину.

Обставин, що обтяжують покарання у відповідності до ст. 67 КК України, не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність обвинуваченого згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує обвинуваченому те, що він раніше не судимий, вину визнав, позитивно характеризується за місцем проходження реабілітації та адаптації для наркозалежних «Незалежність-Львів», має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на обліку в психіатричному та наркологічному закладах не перебуває.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, йому слід призначити покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, це покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Щодо призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, відсутні підстави призначати даний вид покарання, адже обвинувачений не обіймає певних посад та не займається певною діяльністю.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 371-376, 395 КПК України , суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 ч.1 та ст.191 ч. 3 КК України та призначити йому покарання:

-за ст.191 ч.1 КК України один рік позбавлення волі;

-за ст.191 ч.3 КК України три роки позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

На підставі ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати, у зв`язку з відсутністю підстав для його застосування.
Речові докази корпус дивану прямокутної форми без дна, поверхня якого покрита матеріалом жовтого кольору типу шкіра, металево-матрацну конструкцію з паралоном, одну подушку у вигляді трапеції, дві подушки прямокутної форми, які згідно постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 26 червня 2017 року, передані на зберігання ОСОБА_5 залишити йому за належністю.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_14