Провадження № 1-кп/679/14/2018
Справа № 679/281/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2018 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин кримінальне провадження №0000051 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Крупець, Славутського району, Хмельницької області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 05 лютого 2017 року, близько 17 години, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , куди прийшов провідати свого знайомого ОСОБА_5 , побачив на підвіконні кухні мобільний телефон «Самсунг GT - С3322І», належний останньому, та у нього виник умисел на вчинення крадіжки. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його ніхто не бачить, оскільки ОСОБА_5 перебував у іншій кімнаті, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, умисно таємно викрав вказаний мобільний телефон «Самсунг GT-С3322І», вартістю 460 грн. 28 коп., у якому містилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 10 грн. без коштів на рахунку, після чого ОСОБА_4 покинув квартиру та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми незаконними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 470 гривень 28 копійок.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав та надав покази, що дійсно 05 лютого 2017 року, близько 17 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння прийшов провідати свого знайомого ОСОБА_5 після сварки зі своєю дружиною. Після розмови з останнім, уже коли мав повертатись додому, побачив на підвіконні кухні мобільний телефон, який належить останньому, після чого вирішив забрати його собі. Вийшовши на вулицю ОСОБА_4 з викраденого ним телефону витягнув сім-карту та викинув її у смітник, після чого, через деякий проміжок часу, віддав його товаришу Максиму по кличці « ОСОБА_6 », який не знав, що телефон був викрадений.

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України доводиться показами потерпілого, свідка та іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 надав покази, що 05 лютого 2017 року він запросив в гості свого товариша ОСОБА_4 , який прийшов до нього додому ввечері і вони разом вечеряли та розмовляли на тему сімейних проблем останнього. Після того як ОСОБА_4 пішов з його квартири, потерпілий виявив, що його мобільний телефон зник у зв`язку з чим він був вимушений звернутись до поліції. Факту вчинення крадіжки мобільного телефону ОСОБА_4 потерпілий не бачив, однак окрім останнього його ніхто не міг викрасти, оскільки телефон зник відразу ж після виходу обвинуваченого з приміщення квартири.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що займається підприємницькою діяльністю по ремонту мобільних телефонів і техніки. Одного дня до нього на роботу прийшов незнайомий йому хлопець, який хотів продати мобільний телефон «Самсунг GT - С3322І». ОСОБА_7 попередив його про те, що співпрацює з органами поліції і якщо телефон був викрадений, то це буде відразу виявлено. Через 3-4 дні після цього, до нього на робоче місце прийшли працівники поліції по факту викрадення зданого незнайомим хлопцем мобільного телефону, у зв`язку з чим ОСОБА_7 добровільного видав викрадену річ.

Згідно з заявою ОСОБА_7 18.02.2017 року та протоколу огляду та добровільної видачі від 18.02.2017 року ним добровільно видано працівникам поліції мобільний телефон «Самсунг GT - С3322І».

а.кп.13-15

Згідно з висновком експерта №170т від 23.02.2017 року ринкова вартість мобільного телефону «Самсунг GT - С3322І» станом на 05.02.2017 року становить 460 грн. 28 коп.

а.кп.19-21

Згідно з довідкою від 07.03.2017 року, виданою ФОП ОСОБА_8 , вартість сім-карти мобільного оператора «Київстар», що була встановлена у мобільний телефон «Самсунг GT - С3322І» станом на 05.02.2017 року становить 10 грн.

а.кп.24

Відповідно до розписки від 10.03.2017 року потерпілий ОСОБА_5 отримав від працівників поліції викрадений у нього ОСОБА_4 мобільний телефон «Самсунг GT - С3322І».

а.кп.23

В судовому засіданні досліджено також характеризуючі дані обвинуваченого. Так, згідно довідки №41-22022017/68019 останній до кримінальної відповідальності не притягувався. Відповідно до характеристики №33 від 21.02.2017 року по місцю проживання останній характеризується позитивно.

а.кп.38-43

Оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченою ст.67 КК України, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено в ході судового слідства під час надання показів самим обвинуваченим.

За таких обставин, суд вважає достатнім та необхідним призначити покарання, що забезпечить виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , без ізоляції від суспільства, призначивши вид покарання, що передбачений санкцією ч.1 ст.185 КК України.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі пункту «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році». Зазначив, що на його утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Прокурор та потерпілий в судовому засіданні не заперечували проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Як встановлено ст.85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 квітня 2016 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

На день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» у обвинуваченого ОСОБА_4 є малолітній син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії НОМЕР_1 , виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області 18.01.2017 року, актовий запис №317.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», судом не встановлено, раніше амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме: в подальшому протягом десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Крім того, потерпілим ОСОБА_5 до початку судового розгляду було подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою суду від 06.04.2017 року цивільний позов прийнято до розгляду в даному кримінальному провадженні, потерпілого ОСОБА_5 визнано цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_4 - цивільним відповідачем.

В обґрунтування позову потерпілий зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 завдав йому матеріальної шкоди на суму 1290 грн., що є вартістю викраденого у нього мобільного телефону та підтверджується фіскальним чеком з магазину, а також моральної шкоди в розмірі 1290 грн.

В судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_5 позов підтримав та просив його задоволити.

Цивільний відповідач обвинувачений ОСОБА_4 позов визнав частково.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнову або моральну шкоду, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до п.3 ст.23 ЦПК України, роз`яснень, що містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи цивільний позов суд вважає, що такий не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, які знайшли своє підтвердження під час судового слідства, викрадений мобільний телефон «Самсунг GT - С3322І» було повернуто на зберігання потерпілому ОСОБА_5 працівниками поліції під час досудового розслідування, про що в матеріалах кримінального провадження наявна відповідна розписка. Крім того, вказаний факт підтвердив сам потерпілий в судовому засіданні.

Під час судового розгляду потерпілим ОСОБА_5 не надано доказів та не наведено обставин, які б свідчили про завдання злочинними діями ОСОБА_4 йому моральної шкоди.

За таких умов, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у даному кримінальному провадженні. Водночас, потерпілому суд роз`яснює право звернення з вказаним позовом в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Питання про долю речових доказів і документів у даному кримінальному провадженні суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_4 залишити в силі до набрання вироком законної сили.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати в сумі 351 гривня 84 копійки підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_4 залишити в силі до набрання вироком законної сили.

У цивільному позові ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у даному кримінальному провадженні відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 351 гривня 84 копійки.

Речовий доказ у справі: мобільний телефон «Самсунг GT - С3322І», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити йому як власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1