154/1701/17
1-кс/154/628/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
з участю особи, яка подала клопотання ОСОБА_5 ,
співвласника арештованого майна ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_5 по кримінальному провадженні № 0000531, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України про скасування арешту на майно, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області із клопотанням по кримінальному провадженні № 0000531, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області на належний йому автомобіль марки «Opel Astra», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 .
Своє клопотання обґрунтовує тим, що автомобіль не містить на собі будь-яких слідів злочину. З моменту вилучення та накладення арешту на нього процесуальний статус ОСОБА_7 не визначено, підозра йому не повідомлена. Будь-які слідчі дії із застосуванням належного йому автомобіля не проводились та не проводяться, а тому правових підстав для арешту автомобіля шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування даним майном не має.
У судовому засіданні ОСОБА_5 клопотання підтримав та заявив, що не має мети знищити, сховати чи вчинити інші дії із автомобілем, володільцем якого він є. Заявив, що фактично співвласником даного автомобіля є його батько ОСОБА_6 . Вилучений правоохоронними органами автомобіль, на який було накладено арешт, на території України знаходиться в режимі «тимчасового ввезення» та фактично через певний час підлягає зворотному вивезенню до Республіки Польща.
Батько ОСОБА_5 ОСОБА_6 підтвердив в судовому засіданні пояснення свого сина, додатково зазначив, що останній лише тимчасово брав у користування його автомобіль та йому не було відомо про те, що син буде використовувати зазначений транспортний засіб для перевезення викраденого майна. Крім того зазначив, що також відчуває певні незручності, пов`язані з арештом належного йому автомобіля, оскільки в даний час змушений пішки добиратися до місця роботи.
Слідчий в судовому засіданні клопотання заперечив, зазначив, що автомобіль є засобом вчинення злочину, а тому визнаний речовим доказом в даному кримінальному провадженні, підтвердив, що дійсно з автомобілем проведено усі необхідні слідчі дії, а тому він в даний час знаходиться на зберіганні у Володимир-Волинському ВП ГУНП у Волинській області. Питання повідомлення ОСОБА_5 (сину) про підозру у вчиненні злочину не є вирішеним в даний час, у зв`язку з складністю визначення вартості викраденого майна, яке буде інкримінуватися йому зокрема та має значення для правильності кваліфікації його дій.
Прокурор в судовому засіданні доповнила доводи слідчого тим, що в даній ситуації накладений арешт з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна або конфіскації майна як виду покарання. В той же час прокурор зазначила, що транспортний засіб на який накладено арешт зареєстрований у Республіці Польща, хоч співвласником його є громадянин України ОСОБА_5 . За таких обставин сім`я ОСОБА_8 є зацікавленою у вивезенні речового доказу в даному кримінальному провадженні за межі території України, що значно ускладнить вирішення справи в суді, оскільки за таких умов, стороною обвинувачення буде втрачено важливий речовий доказ. Також прокурор аргументувала необхідність збереження накладеного арешту на даний транспортний засіб можливим застосуванням спеціальної конфіскації в даному кримінальному провадженні, оскільки він є засобом вчинення злочину.
Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали долучені до скарги, суд прийшов до наступних висновків.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За вказаних в судовому засіданні сторонами обставин слідчий суддя вважає недостатніми доводи особи яка подала клопотання ОСОБА_5 (сина), а також власника транспортного засобу ОСОБА_5 (батька).
Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 червня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000531 накладено арешт на майно, серед якого був автомобіль марки «Opel Astra», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , заборонивши його відчуження, розпорядження та користування.
При прийнятті рішення щодо накладення арешту на згаданий транспортний засіб основною підставою на той час було те, що він є речовим доказом у даному кримінальному провадженні як засіб вчинення злочину.
У відповідності до ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170 - 174 цього Кодексу.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
При вирішенні даного клопотання слідчим суддею враховано, що арешт на майно було накладено у відповідності до кримінального процесуального законодавства України. Прийняті до уваги доводи слідчого та прокурора про те, що автомобіль марки «Opel Astra», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000531, та на нього накладений арешт з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна або конфіскації майна як виду покарання. В той же час вищезгаданий автомобіль є на іноземній реєстрації та ввезений ОСОБА_5 на митну територію України в режимі тимчасового ввезення. Тому у його власника (володільця) є реальний стимул до вивезення автомобіля за кордон, що призведе до втрати стороною обвинувачення речового доказу та унеможливить забезпечення виконання рішення в частині можливої його спеціальної конфіскації.
Слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі скасування накладеного арешту та повернення автомобіля марки «Opel Astra», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , його власнику (володільцю) ОСОБА_5 . Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить забезпечення виконання рішення суду в частині спеціальної конфіскації, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри володільцю арештованого майна, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися арештованим автомобілем.
Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 100, 170-174 КПК України, -
У Х В А Л И В :
В клопотанні ОСОБА_5 про скасування арешту на майно автомобіль"Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26 вересня 2017 року.
Слідчий суддя 22 вересня 2017 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
з участю особи, яка подала клопотання ОСОБА_5 ,
співвласника арештованого майна ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_5 по кримінальному провадженні № 0000531, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України про скасування арешту на майно, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області із клопотанням по кримінальному провадженні № 0000531, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області на належний йому автомобіль марки «Opel Astra», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 .
Своє клопотання обґрунтовує тим, що автомобіль не містить на собі будь-яких слідів злочину. З моменту вилучення та накладення арешту на нього процесуальний статус ОСОБА_7 не визначено, підозра йому не повідомлена. Будь-які слідчі дії із застосуванням належного йому автомобіля не проводились та не проводяться, а тому правових підстав для арешту автомобіля шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування даним майном не має.
У судовому засіданні ОСОБА_5 клопотання підтримав та заявив, що не має мети знищити, сховати чи вчинити інші дії із автомобілем, володільцем якого він є. Заявив, що фактично співвласником даного автомобіля є його батько ОСОБА_6 . Вилучений правоохоронними органами автомобіль, на який було накладено арешт, на території України знаходиться в режимі «тимчасового ввезення» та фактично через певний час підлягає зворотному вивезенню до Республіки Польща.
Батько ОСОБА_5 ОСОБА_6 підтвердив в судовому засіданні пояснення свого сина, додатково зазначив, що останній лише тимчасово брав у користування його автомобіль та йому не було відомо про те, що син буде використовувати зазначений транспортний засіб для перевезення викраденого майна. Крім того зазначив, що також відчуває певні незручності, пов`язані з арештом належного йому автомобіля, оскільки в даний час змушений пішки добиратися до місця роботи.
Слідчий в судовому засіданні клопотання заперечив, зазначив, що автомобіль є засобом вчинення злочину, а тому визнаний речовим доказом в даному кримінальному провадженні, підтвердив, що дійсно з автомобілем проведено усі необхідні слідчі дії, а тому він в даний час знаходиться на зберіганні у Володимир-Волинському ВП ГУНП у Волинській області. Питання повідомлення ОСОБА_5 (сину) про підозру у вчиненні злочину не є вирішеним в даний час, у зв`язку з складністю визначення вартості викраденого майна, яке буде інкримінуватися йому зокрема та має значення для правильності кваліфікації його дій.
Прокурор в судовому засіданні доповнила доводи слідчого тим, що в даній ситуації накладений арешт з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна або конфіскації майна як виду покарання. В той же час прокурор зазначила, що транспортний засіб на який накладено арешт зареєстрований у Республіці Польща, хоч співвласником його є громадянин України ОСОБА_5 . За таких обставин сім`я ОСОБА_8 є зацікавленою у вивезенні речового доказу в даному кримінальному провадженні за межі території України, що значно ускладнить вирішення справи в суді, оскільки за таких умов, стороною обвинувачення буде втрачено важливий речовий доказ. Також прокурор аргументувала необхідність збереження накладеного арешту на даний транспортний засіб можливим застосуванням спеціальної конфіскації в даному кримінальному провадженні, оскільки він є засобом вчинення злочину.
Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали долучені до скарги, суд прийшов до наступних висновків.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За вказаних в судовому засіданні сторонами обставин слідчий суддя вважає недостатніми доводи особи яка подала клопотання ОСОБА_5 (сина), а також власника транспортного засобу ОСОБА_5 (батька).
Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 червня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000531 накладено арешт на майно, серед якого був автомобіль марки «Opel Astra», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , заборонивши його відчуження, розпорядження та користування.
При прийнятті рішення щодо накладення арешту на згаданий транспортний засіб основною підставою на той час було те, що він є речовим доказом у даному кримінальному провадженні як засіб вчинення злочину.
У відповідності до ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170 - 174 цього Кодексу.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
При вирішенні даного клопотання слідчим суддею враховано, що арешт на майно було накладено у відповідності до кримінального процесуального законодавства України. Прийняті до уваги доводи слідчого та прокурора про те, що автомобіль марки «Opel Astra», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000531, та на нього накладений арешт з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна або конфіскації майна як виду покарання. В той же час вищезгаданий автомобіль є на іноземній реєстрації та ввезений ОСОБА_5 на митну територію України в режимі тимчасового ввезення. Тому у його власника (володільця) є реальний стимул до вивезення автомобіля за кордон, що призведе до втрати стороною обвинувачення речового доказу та унеможливить забезпечення виконання рішення в частині можливої його спеціальної конфіскації.
Слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі скасування накладеного арешту та повернення автомобіля марки «Opel Astra», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , його власнику (володільцю) ОСОБА_5 . Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить забезпечення виконання рішення суду в частині спеціальної конфіскації, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри володільцю арештованого майна, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися арештованим автомобілем.
Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 100, 170-174 КПК України, -
У Х В А Л И В :
В клопотанні ОСОБА_5 про скасування арешту на майно автомобіль"Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26 вересня 2017 року.
Слідчий суддя /--/ підпис.
Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1