Справа № 191/1789/17
Провадження № 1-кп/191/284/17
У Х В А Л А
іменем України
19 жовтня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297 КК України. Ухвалою слідчого судді від 26.05.2017 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.08.2017р. строк утримання під вартою продовженого на 60 днів, до 20.10.2017 року включно.
В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки враховані під час обрання запобіжного заходу ризики не змінилися, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, переховувався від ограну досудового слідства, не має місця реєстрації.
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти заявленого прокурором клопотання.
Суд, з урахуванням думки учасників процесу, дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не повинен перевищувати шістдесяти днів.
Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Вирішуючи клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
При вирішенні клопотання прокурора суд враховує встановлені судом підстави обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, що докази про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень є вагомими, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , відносяться до тяжких, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, але притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, тривалий час перебував у розшуку, не працює, не має постійного джерела прибутку, не одружений, обвинувачується у вчиненні декілька епізодів назаконого заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, та наруга над могилою, які відносяться до злочинів проти громадського порядку та моральності, що в своїй сукупності свідчать про наявність ризику вчинити інші кримінальні правопорушення або ризику переховування від суду.
З урахуванням того, що у даному кримінальному провадженні вказані ризики не зменшилися та обставини, що були підставою для взяття обвинуваченого під варту, не змінилися, суд вважає необхідним продовжити запобіжний захід, обраний обвинуваченому, у виді тримання під вартою з урахуванням вимог ст. 183 КПК України терміном на 60 днів і тільки такий вид і міра запобіжного заходу зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та досягнення дієвості цього провадження. Підстав для обрання менш суворого запобіжного заходу судом не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 314 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів до 17.12.2017 року включно.
Копію ухвали направити начальнику УВП № 4 в Дніпропетровській області для відома.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_5 Матіяш