Дата документу Справа № 332/411/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/242/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 332/411/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2018 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лугове Василівського району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

задоволено клопотання слідчого Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 16 квітня 2018 року,

в с т а н о в и л а:
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2018 року та постановити нову ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з обмеженням волі.

Апелянт посилається на те, що слідчим суддею при прийнятті рішення не було враховано, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 злочину за ч. 1 ст. 115 КК України, є необґрунтованою, а визначені в повідомленні про підозру обставини не відповідають дійсності, оскільки згідно з поясненнями ОСОБА_7 , він захищався від озброєного ножем нападу потерпілого, який, відповідно до показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які не були враховані слідчим суддею, вже до 13.02.2018 року ходив з ознаками тілесних ушкоджень на тілі та обличчі, тому підозрюваний не визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Також, на думку захисника, слідчим суддею не було враховано, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має власне місце постійного мешкання та джерело доходу, оскільки працює вантажником на ринці «Анголенко», співпрацює зі слідством, має на меті довести, що мав місце самозахист від посягання потерпілого на життя та здоров`я підозрюваного, а тому ОСОБА_7 погоджується надавати та надав пояснення і наполягає на проведенні всіх необхідних слідчих дій, експертиз за його участі для доведення його невинуватості саме в умисному вбивстві.

За таких обставин апелянт вважає, що підозрюваний не має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як вину свою у вчиненні злочину не визнає, отже, немає підстав вважати, що він будь-яким чином може вчинити спроби переховуватись від органів досудового слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

У клопотанні слідчого зазначено, що 12 лютого 2018 року, приблизно о 21 годині, ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого мешкання в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_12 під час вживання алкогольних напоїв, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_12 , наніс останньому численні удари руками та ногами в область тулуба та голови, чим спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження, від яких, згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 591 від 13.02.2018 року, потерпілий помер на місці вчинення злочину.

13 лютого 2018 року о 23 годині ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14 лютого 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, а також тяжкість кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, вважаючи неможливим застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали провадження, встановивши, що висунута ОСОБА_7 підозра є обґрунтованою, що наявні ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також врахувавши дані про особу підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, дійшов висновку про доцільність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, захисник в інтересах підозрюваного звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, за наслідками розгляду якої колегією суддів встановлено наступне.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону.

Так, з наданих суду матеріалів провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні були заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , думка захисника ОСОБА_13 , доводи слідчого і прокурора, а також були з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин», те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, є достатньою для застосування запобіжного заходу, одним із яких є тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, в них міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та не встановив чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри є безпідставними, як і його довід, з наведених вище обставин, про неврахування при прийнятті рішення показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відносно того, що ОСОБА_7 вже до 13.02.2018 року ходив з ознаками тілесних ушкоджень на тілі та обличчі.

Посилання апелянта на наявність обставин, визначених ст. 178 КПК України, які, на думку сторони захисту, не враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, а саме, що ОСОБА_7 має власне місце постійного мешкання та джерело доходу, оскільки працює вантажником на ринці «Анголенко», на думку колегії суддів, є неспроможними, оскільки у матеріалах, доданих до клопотання, такі відомості відсутні, не додані вони захисником і до апеляційної скарги, та, крім того, ці обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки про те, що ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Що стосується доводу апелянта про неврахування слідчим суддею відсутності у ОСОБА_7 судимостей, то цей довід також не впливає на правильність висновків слідчого судді.

Згідно з положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, слідчим суддею при прийнятті рішення була врахована не тільки наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, а й тяжкість цього кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який офіційне не працює, немає постійного джерела прибутку, тісних соціальних зв`язків, внаслідок чого, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України та зазначених слідчим у клопотанні.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що інші запобіжні заходи, не пов`язані з обмеженням волі, про застосування яких захисником була заявлена вимога в апеляційній скарзі, можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та не запобігти ризикам, передбаченим п. 1, п. 2 п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та згідно з вимогами п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, обґрунтовано не визначив під час розгляду клопотання розмір застави, виходячи з того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги захисника.

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_13 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 16 квітня 2018 року, залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: