Справа № 308/125/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження № 11-кп/777/508/17 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської місцевої прокуратури на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.07.2017 щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України.

Цим вироком;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із середньою освітою, непрацюючий, не одружений, не судимий, засуджений:

-за ч.3 ст.185 КК України на 03(три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 70, 71 КК України за сукупністю злочинів та сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарання яке призначене за цим вироком, із невідбутою частиною покарання, призначеного за попереднім вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.02.2017, остаточно до відбування призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 03(три) роки 01(один) місяць.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 02 (два) роки з покладенням на нього обов`язків:періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Судові витрати на залучення експерта у сумі 615,72 грн. - постановлено стягнути із ОСОБА_6 ..

Згідно вироку, ОСОБА_6 28.06.2016, близько 23 год., діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та незаконним збагаченням, шляхом злому навісного замка на дверях підсобного приміщення по АДРЕСА_2 , проник у середину, звідки викрав велосипед марки «Ocean Х-ІСЕ», коричневого кольору вартістю 3 500 грн. та велосипед марки «FormulaDynamitesport», чорно-оранжевого кольору вартістю 4 368,58 грн., що належали потерпілому ОСОБА_8 ..

-2-

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, просить вирок суду від 10.07.2017 в частині призначеного ОСОБА_6 покарання змінити в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Уважає за необхідне виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку вказівку щодо застосування ст. 71 КК України при призначенні покарання ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_6 злочин, за який його засуджено, вчинив 28.06.2016, тобто до постановлення вироку Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 08.02.2017, а тому суд першої інстанції, повинен був при призначенні покарання ОСОБА_6 застосувати вимоги ч.4 ст. 70 КК України.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, доводи апеляційної скарги, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого щодо не заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Ураховуючи те, що вирок суду першої інстанції в частині визнання винним та призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України, учасниками кримінального провадження не оспорюється, апеляційним судом з урахуванням положень ст.404 КПК України не перевіряється, і визнається таким, що ґрунтується на наведених у ньому доказах, а діяння обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 3 ст.185 КК України кваліфіковано правильно.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції вказаних вимог законодавства в повному обсязі не дотримався.

Як правильно вказано в апеляційній скарзі прокурора, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» встановлено, що, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

-3-

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.02.2017, ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.1. 2 ст. 185 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, за яке ОСОБА_6 засуджено вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.07.2017, вчинено - 28.06.2016, тобто, до постановлення щодо нього вироку Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 08.02.2017.

Жодних даних про те, що обвинувачений ОСОБА_6 після постановлення вироку Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 08.02.2017, вчинив інше кримінальне правопорушення, матеріали провадження не містять, а тому в даному випадку остаточне покарання слід призначити лише за правилами ч.4 ст. 70 КК України.

Таким чином, суд першої інстанції всупереч вище вказаних вимог законодавства при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 помилково застосував вимоги ст. 71 КК України, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

За наведених обставин, колегія суддів прийшла до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора, що зумовлює необхідність зміни вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу прокурора Ужгородської місцевої прокуратури задовольнити.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.07.2017 щодо обвинуваченого ОСОБА_6 в частині призначеного покарання - змінити.

Виключити із мотивувальної та резолютивної частини вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.07.2017 вказівку щодо застосування ст. 71 КК України при призначенні покарання ОСОБА_6 ..

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: