Справа № 297/2858/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2018 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/777/78/18, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ :
ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 12 січня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 (далі прокурор) про накладення арешту на транспортний засіб марки «Мерседес Е 220», синього кольору, 2006 року випуску, VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні гр. Угорщини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .
В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що оскільки вилучений 12.01.2017 в ході огляду місця події автомобіль марки «Мерседес Е 220», VIN НОМЕР_1 , перебуває у міжнародному розшуку, як викрадений у Португалії, то автентичність доручення на право керування транспортним засобом та інших правовстановлюючих документів є сумнівною, що у свою чергу дає підстави вважати, що як свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, так і документи, на підставі якого таке було видане, можуть мати ознаки підроблення. Крім того, вказує на те, що автомобіль марки «Мерседес Е 220», синього кольору, 2005 року випуску, VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_2 , є речовим доказом у кримінальному провадженні, що у свою чергу викликає необхідність накладення на нього арешту з метою збереження речового доказу, а саме, позбавлення власника можливості відчужити (продати чи знищити) автомобіль. При цьому, посилається й на те, що необхідність у накладенні арешту на автомобіль полягає і в тому, що для проведення досудового розслідування відповідно до вимог ст. ст. 2, 9 КПК України необхідне проведення судових експертиз для встановлення наявності чи відсутності ознак підроблення документів, що підтверджують право власності на автомобіль, та відповідності даних автомобіля та вказаної у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу інформації, а також інших слідчих дій. Крім того, вказує на те, що 12.01.2018 слідчим суддею було оголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваної ухвали, а її повний текст він отримав 17.01.2018, що підтверджується наявною у справі відміткою. Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та строк на звернення до суду з клопотанням про арешт майна, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою накласти арешт на тимчасово вилучений автомобіль марки «Мерседес Е 220», синього кольору, 2005 року випуску, VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_2 .
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає поновленню, а апеляційна скарга частковому задоволенню з таких підстав.
Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що ухвала слідчого судді постановлена 12.01.2018 за участі прокурора ОСОБА_5 , а апеляційна скарга подана (здана на пошту) 18.01.2018, тобто із пропущенням передбаченого ч. 3 ст. 395 КПК України п`ятиденного строку на її апеляційне оскарження. Враховуючи те, що копію повного тексту ухвали прокурор ОСОБА_5 отримав 17.01.2018, що підтверджується його розпискою на форзаці справи, а також з урахуванням положень ст. 21 КПК України щодо доступу особи до правосуддя і того, що пропущений строк є незначним, колегія суддів визнає причини пропуску прокурором строку на апеляційне оскарження поважними, і вважає за можливе поновити строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Колегія суддів вважає, що прокурором при зверненні з клопотанням, а слідчим суддею при його розгляді, вимоги вищевказаних норм Кримінального процесуального кодексу України не були дотримані.
Як убачається з доданих до клопотання матеріалів, у підтвердження доводів клопотання про перебування автомобіля у міжнародному розшуку за ініціативою країни Португалія, прокурором додано копії документів, які не перекладені на українську мову (а. с. 10, 18-19).
Крім того, у порушення вимог передбачених п. 3 ч. 2 ст. 172 КПК України, прокурором до клопотання не додано документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати автомобіль марки «Мерседес Е 220», синього кольору, VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак Угорської Республіки НОМЕР_2 , або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
У підтвердження доводів клопотання про те, що автомобіль підлягає арешту з метою унеможливити власнику розпоряджатися ним та з метою забезпечення в подальшому виконання вироку в частині цивільного позову чи можливої конфіскації, - прокурор до клопотання також не приєднав будь-які дані (відомості, докази), які б підтверджували вказані ним обставини, у тому числі, не послався на наявність будь-яких доказів, які свідчать про те, що арешт на автомобіль необхідно накласти з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а також про те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може негативно вплинути на хід досудового розслідування, унеможливить встановлення всіх важливих обставин кримінального правопорушення, призвести до його знищення заінтересованими особами з метою перешкоджання встановлення об`єктивної істини.
Крім того, до клопотання не додано жодних доказів, які б свідчили про повідомлення яким-небудь особам, у тому числі й громадянину ОСОБА_14 , про підозру в учиненні передбаченого ч. 4 ст. 358 КПК України кримінального правопорушення, заявлення ким-небуть цивільного позову в кримінальному провадженні.
Указане, на переконання колегії суддів, свідчить про те, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, на що не звернув уваги слідчий суддя при його розгляді, у зв`язку із чим, прийшов до передчасного висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання прокурора на підставі викладених у мотивувальній частині ухвали обставин, що у свою чергу свідчить про те, що слідчим суддею постановлено судове рішення, яке не можна визнати законним та обгрунтованим.
При цьому, при оцінці доводів клопотання про те, що таке необхідно розглянути у відсутності ОСОБА_6 , оскільки існує реальна загроза зміни або знищення автомобіля, колегія суддів вважає, що прокурор не врахував положення ч. 5 ст. 173 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя, приймаючи рішення про накладення арешту на майно в ухвалі повинен зазначити спосіб інформування заінтересованих осіб із метою виконання судового рішення і, зокрема, власників, володільців, користувачів майна про накладення арешту на майно, про заборону його відчуження, розпорядження та користуватися ним, а також те, що зі змісту поданого клопотання вбачається, що автомобіль на даний час знаходиться на спеціальному майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Берегівського відділу поліції, а слідчий суддя, розглянувши клопотання у відсутності ОСОБА_6 , не повідомивши останнього про час та місце його розгляду й не маючи достовірних даних про те, що ОСОБА_9 належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, позбавив останнього можливості прийняти участь у розгляді клопотання, висловити свою позицію із приводу викладених у ньому доводів.
Разом з тим, прийшовши до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчий суддя, як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, послався на ухвали слідчих суддів Берегівського районного суду від 16.01.2017 про накладення арешту на автомобіль та від 27.12.2017 про скасування арешту, копії яких у матеріалах судового провадження відсутні.
Крім того, у підтвердження тверджень про те, що за даними суду, отриманими під час підготовки справи до розгляду, автомобіль повернутий власнику ОСОБА_14 , слідчий суддя не послався на будь-які конкретні докази цього факту, і не дав оцінки доводам клопотання про те, що автомобіль на даний час знаходиться на спецмайданчику Берегівського ВП. Під час розгляду апеляційної скарги прокурор стверджував, що автомобіль знаходиться на спецмайданчику Берегівського ВП. Дослідивши зазначені обставини, колегія суддів вважає, що підстав сумніватися у достовірності наведених прокурором відомостей не має.
Такими, що не підтверджені належним чином визнаються й твердження слідчого судді про те, що прокурором не проведено огляд автомобіля, не організовано проведення трасологічної та інших експертиз.
За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
З урахуванням наведених вище недоліків, положень ч. 3 ст. 172 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне клопотання повернути прокурору для їх усунення, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про накладення арешту на автомобіль, задоволенню не підлягають.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час розгляду судової справи прокурор не заявляв клопотань про приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б підтверджували обґрунтованість доводів поданого ним клопотання чи могли б істотно вплинути на вищевказані висновки апеляційного суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Під час усунення недоліків необхідно також усунути суперечності, що містяться у клопотанні щодо часу випуску автомобіля (2006 чи 2016 рік) та його номерних знаків.
Керуючись ст. ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
клопотання прокурора Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення задовольнити, поновивши йому строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу, яку подав прокурор Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 12 січня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на транспортний засіб марки «Мерседес Е 220», синього кольору, 2006 року випуску, VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні гр. Угорщини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на транспортний засіб марки «Мерседес Е 220», синього кольору, 2006 року випуску, VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні гр. Угорщини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , - повернути прокурору Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 для усунення виявлених недоліків.
Встановити строк 72 (сімдесят дві) години із часу отримання копії ухвали, для усунення недоліків.
Копію ухвали надіслати прокурору Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 ..
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: