УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №293/503/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5
за участю : прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Черняхівського районного суду Житомирської області від 02 квітня 2018 року,

в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчої СВ Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого у Житомирському обласному центрі соціально-психологічної допомоги за адресою : АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Задовольняючи клопотання слідчої про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, є особою працездатного віку, ніде офіційно не працює, не має постійного місця проживання, може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи вагомість наявних доказів, що підтверджують вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вважає неможливим застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Не погоджуючись з ухвалою захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій ухвалу слідчого судді просить скасувати, та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням кримінально-процесуального закону, а слідчою та прокурором не доведено ризиків передбачених ст.177 КПК України для застосування щодо підозрюваного виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заслухавши доповідача, захисника, яка підтримала подану апеляційну скаргу, прокурора про законність і обгрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.
Згідно із ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя врахував, що підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, є особою працездатного віку, ніде офіційно не працює, не має постійного місця проживання, може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи вагомість наявних доказів, що підтверджують вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вважає неможливим застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Крім того, це випливає також з практики Європейського Суду з прав людини, де розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Доводи, на які послалася в апеляційній скарзі захисник, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані судом при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано запобіжний захід, який на думку колегії суддів співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, і підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, немає.
Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить захисник і підозрюваний, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Черняхівського районного суду Житомирської області від 02 квітня 2018 року про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін.
Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді :