Справа № 298/1475/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та їх представника адвоката ОСОБА_16 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження №11кп/777/511/17 за апеляційними скаргами прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури та захисників - адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на вирок Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 05.07.2017 щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч.2 ст.162, ч.4 ст.296 КК України.

Цим вироком суду:

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, без освіти, непрацюючий, не одружений, не судимий, визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч.4 ст. 296 КК України.

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, без освіти, непрацюючий, не одружений, не судимий, визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч.4 ст. 296 КК України.

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та мешканецьсмт. АДРЕСА_1 , громадянин України, без освіти, непрацюючий, не одружений, не судимий, визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч.4 ст. 296 КК України.

Вироком суду кожному обвинуваченому призначено покарання за ч.2 ст. 162 КК України у виді позбавлення волі строком на 02(два) роки;

- за ч.4 ст. 296 КК України на 03 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді 04 (чотирьох) років позбавлення волі - кожному.

-2-

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту їх фактичного затримання, після вступу вироку в законну силу.

Речові докази: два дерев`яні колики, дві металеві труби, косу, сокиру та дерев`яну булаву ухвалено - знищити.

За вироком суду обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винними у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

Так, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , 28.08.2016, близько 06 год., діючи за попередньою змовою групою осіб, а також з іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, маючи при собі предмети, пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень, а саме: сокиру, дерев`яну палку, ланцюг та інші, умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, підійшли до будинку за адресою АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і всупереч волі осіб, які проживають у будинку, з метою незаконного проникнення в житло, безпричинно пошкодили вхідні двері, які були замкнені, незаконно проникли всередину будинку, де вчинили хуліганські дії по відношенню до власника житла та інших мешканців будинку, спричинивши їм тілесні ушкодження.

Зокрема, ОСОБА_6 , не звертаючи уваги на словесні зауваження мешканців будинку припинити хуліганські дії, почав виражатися на їхню адресу нецензурними словами та наніс два удари дерев`яною палицею, яку заздалегідь приніс із собою, по голові ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спричинивши останньому тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №1051 від 26.10.2016, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У свою чергу ОСОБА_8 також, не звертаючи уваги на словесні зауваження мешканців будинку припинити хуліганські дії, почав виражатися на їх адресу нецензурними словами та наніс декілька ударів ногою в живіт ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , спричинивши їй тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 851 від 29.09.2016, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розладу здоров`я та незначну втрату працездатності.

Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, а також з іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, маючи при собі предмети, пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень, а саме: сокиру, дерев`яну палку, ланцюг та інші, умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, підійшли до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , і всупереч волі осіб, які проживають у будинку, з метою незаконного проникнення в житло, безпричинно пошкодили вхідні двері, які були замкнені, незаконно проникли всередину будинку, де вчинили хуліганські дії по відношенню до власника житла та інших мешканців будинку, спричинивши їм тілесні ушкодження.

Зокрема, ОСОБА_6 , не звертаючи уваги на словесні зауваження мешканців будинку припинити хуліганські дії, наніс один удар дерев`яною палицею, яку заздалегідь приніс із собою, по спині ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,

-3-

спричинивши останньому тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 850 від 29.09.2016, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначну втрату працездатності, та один удар дерев`яною палицею по спині ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , спричинивши їй тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №1052 від 26.10.2016, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності.

У свою чергу ОСОБА_7 також, не звертаючи уваги на словесні зауваження мешканців будинку припинити хуліганські дії, наніс один удар обухом сокири, яку заздалегідь приніс із собою, по голові ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , спричинивши останньому тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №1053 від 26.10.2016, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та один удар обухом сокири по правій нозі ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , спричинивши їй тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №1052 від 26.10.2016, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності.

У свою чергу ОСОБА_8 також, не звертаючи уваги на словесні зауваження мешканців будинку припинити хуліганські дії, наніс декілька ударів ланцюгом, який заздалегідь приніс із собою, по правому плечі ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 850 від 29.09.2016, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності, та один удар ланцюгом по правому оці ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , спричинивши їй тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №1052 від 26.10.2016, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності, та один удар дерев`яною палицею по спині ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який знаходився у вказаному будинку, спричинивши останньому тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №1053 від 26.10.2016, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, просить вирок суду від 05.07.2017 щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити, призначити покарання індивідуально кожному з обвинувачених. Уважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_6 - за ч.2 ст. 162 КК України 02 (два) роки позбавлення волі; за ч.4 ст. 296 КК України 03 (три) роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточно до відбування призначити ОСОБА_6 остаточне покарання на 04 (чотири) роки позбавлення волі. Вимоги апеляційної скарги щодо призначення покарань обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у виді позбавлення волі та розміру такого покарання є аналогічними. Зазначає, що Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» вказано, на необхідність призначення покарання щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, з врахуванням загальних засад призначення покарання, оскільки таким чином реалізується принцип індивідуалізації покарання.

-4-

Захисники - адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в апеляційній скарзі просять вирок суду від 05.07.2017 скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Уважають вирок суду першої інстанції незаконним, оскільки під час допиту потерпілих судом не дотримано вимог ст.ст. 353, 352 КПК України, що свідчить про істотні порушення вимог КПК України. В суді першої інстанції в ході допиту потерпілих, не встановлено їх особи, попереджено про кримінальну відповідальність, але не приведено їх до присяги. Перед допитом потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , головуючий не з`ясував чи отримали вони пам`ятки про права та обов`язки, та чи зрозумілі вони їм. В ході судового розгляду змінювався секретар судового засідання, проте суд не роз`яснив учасникам кримінального провадження право його відводу. Просили суд про повне оголошення обвинувального акту, однак суд не з`ясував думку учасників з приводу вказаного питання. На їх думку, судом порушено також, вимоги ч.1 ст. 357 КПК України, оскільки не оглянуто речових доказів в судовому засіданні та не надано змогу учасникам провадження ознайомитись з ними.

На подану стороною захисту апеляційну скаргу, потерпіла ОСОБА_20 подала заперечення, в якому просить відхилити доводи апеляційної скарги адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вирок суду залишити без змін. Вважає апеляційну скаргу надуманою, оскільки суд першої інстанції об`єктивно та неупереджено розглянув матеріали кримінального провадження та виніс законний вирок, однак обвинувачені не усвідомлюють свої дії та не бажають стати на шлях виправлення. Вказує на ряд незаконних дій обвинувачених після ухвалення обвинувального вироку щодо неї, які посягають на життя, здоров`я та власність родини ОСОБА_21 , що полягали, як у погрозах розправи так і наявності активних дій щодо членів їх родини.

Адвокат ОСОБА_16 у запереченні на апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вказує на те, що вирок суду є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга безпідставною. Жодних порушень під час допиту потерпілих з боку суду не було, останнім вручались пам`ятки про права та обов`язки, попереджено про кримінальну відповідальність, особу кожного належним чином встановлено та перевірено. Судом першої інстанції також, дотримано вимоги ст. 347 КПК України, оскільки головуючий надав можливість прокурору оголосити короткий виклад обвинувального акту, уточнивши наявність заперечень в учасників провадження, однак від захисників таких заперечень не надходило. Не погоджується також, з доводами апелянтів щодо порушення судом принципу безпосереднього дослідження речових доказів, оскільки вони не лежать в основі обвинувального вироку суду.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, доводи апеляційних скарг, пояснення обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та їх захисників адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо підтримання апеляційної скарги та заперечення апеляційної скарги прокурора, промову прокурора на підтримання апеляційної скарги поданою стороною обвинувачення та заперечення щодо апеляційної скарги захисників, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга захисників - адвокатів не підлягає до задоволення, а апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з таких підстав.

-5-

У відповідності до ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Як установлено матеріалами кримінального провадження, досудове розслідування й судовий розгляд по ньому проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку висновки про винуватість обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162 та ч.4 ст. 296 КК України при обставинах, вказаних у вироку суду ґрунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, і ніким із учасників кримінального провадження не оскаржуються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Діяння обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.162 КК України, як порушення недоторканості житла із застосуванням насильства та за ч.4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Адвокатами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в поданій апеляційній скарзі указується на допущені під час розгляду провадження істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, передбачені ч.1 ст. 412 КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є підставами для скасування вироку суду з призначенням нового судового розгляду.

Зокрема, вказується в апеляційній скарзі на порушення вимог ст. ст. 352, 353 КПК України, оскільки головуючий не з`ясував, чи отримали потерпілі пам`ятку про права та обов`язки та чи зрозумілі їм їх права та обов`язки.

Із журналу судового засідання від 23.01.2017( а.с.п.55) та звукозапису вказаного судового засідання вбачається, що головуючим відповідно до вимог ст.342 КПК України, після відкриття судового засідання перевірено явку учасників судового провадження, повідомлено про повне фіксування судового провадження, оголошено склад суду, роз`яснено учасникам право відводу до складу суду, прокурора, секретаря судового засідання та з`ясовано думку учасників провадження з приводу цього, з`ясовано в учасників провадження, в тому числі потерпілих та свідків, чи вручені їм письмові пам`ятки про права та обов`язки та чи зрозумілі вони їм, чи є потреба в додатковому роз`ясненні, а тому вказані доводи апеляційної скарги захисників колегія відхиляє, оскільки вони суперечать матеріалам кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги захисників про відсутність доказів приведення потерпілих та свідків до присяги та не роз`яснення їм прав, колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження зокрема із журналів судового засідання від 23.01., 09.02.2017 (а.с.п.55-67, 71-79), головуючий перед початком допиту потерпілих та свідків, попередив останніх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, відмову від давання показань з непередбачених законом підстав, та зобов`язав останніх говорити правду і тільки правду нічого не приховуючи.

Відсутність в матеріалах провадження окремого тексту присяги потерпілих та свідків, колегія суддів не вважає такими обставинами, що свідчать про істотне порушення вимог КПК України, оскільки кожен із потерпілих та свідків попереджений про кримінальну відповідальність перед початком їх допиту, повідомлений про обов`язок говорити суду тільки правду, і такі порушення не є суттєвим в розумінні вимог істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

-6-

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо порушення права на відвід секретарю судового засідання, оскільки, із журналів судового засідання від 23.01., 09.02.2017) та технічного носія вбачається, що таке право учасникам судового провадження роз`яснювалось, на що, кожен з учасників провадження, в тому числі і сторона захисту дали відповідь про відсутність таких заяв чи клопотань до суду про відвід ( а.с. п. 56, 71).

Слід визнати необгрунтованими та такими, що суперечать матеріалах провадження і доводи апеляційної скарги захисників щодо порушення права на захист обвинувачених, з підстав оголошення прокурором короткого змісту обвинувального акту, без погодження з учасниками провадження.

Так, із журналу судового засідання від 23.01.2017 (а.с.п.55-67) вбачається, що прокурором ОСОБА_22 в порядку ч.2 ст. 347 КПК України, на протязі 20 хв. оголошувався короткий зміст обвинувального акта щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , про що свідчить і звукозапис на технічному носії судового засідання, і учасники судового провадження не заявляли клопотань про оголошення обвинувального акта в повному обсязі, в тому числі і сторона захисту, а тому колегія суддів ці доводи апеляційної скарги відхиляє. Крім того, головуючий роз`яснив обвинуваченим, суть обвинувачення та на запитання головуючого обвинувачені повідомили, що їм вона зрозуміла.

Колегія суддів відхиляє і доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо порушення порядку дослідження речових доказів, як одну з підстав для скасування судового рішення, оскільки як вбачається із матеріалів судового провадження, ніхто з учасників судового розгляду не заявляв клопотань про дослідження та огляд речових доказів. Вказані речові докази, судом безпосередньо не досліджувались, і суд при постановленні обвинувального вироку щодо доведеності вини обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчинені вказаних кримінальних правопорушень на них не посилався.

Крім того, окремі недоліки, на які вказується в апеляційній скарзі захисників про те, що судом не належним чином були роз`яснені права та обов`язки, обвинуваченим, потерпілим та свідкам, колегія суддів вважає такими, що не свідчать про порушення права особи на захист і не впливають на законність та обґрунтованість висновків суду.

Із врахуванням вищенаведеного, апеляційна скарга захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не підлягає до задоволення.
Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині не призначення покарання кожному з обвинувачених індивідуально за кожний злочин окремо, підлягаю до задоволення з таких підстав.

Надаючи великого значення формі вироку, законодавець враховував, що тільки у правильній формі зміст вироку може бути зрозуміло як обвинуваченому, іншим учасникам процесу, органам, що фактично виконують вирок, так і всім присутнім у залі судового засідання громадянам .

Форма вироку передбачає певний порядок як розташування всіх складових частин вироку, так і викладу кожної його частини, а також логічність викладу всіх елементів вироку з приведенням відповідного мотивування.

Так, постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», увагу суддів звернуто на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку, і щодо кожного підсудного,

-7-

який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається, що у разі визнання особи винуватою: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом та інше.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції, при призначенні покарання обвинуваченим врахував характер суспільно-небезпечних діянь, вчинених обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ступінь їх тяжкості, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, участь і роль кожного обвинуваченого у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, дані, що характеризують особу кожного з обвинувачених, однак не дотримався вимог законодавства щодо змісту та форми судового рішення, оскільки не вказав в резолютивній частині вироку про призначення покарання щодо кожного із обвинувачених, відповідно до статті (частини статті) та остаточну міру покарання, що є порушенням вимог ст.ст. 370, 374 КПК України, а тому відповідно до вимог ст.409 КПК України вирок в частині призначення підлягає до зміни.

Із врахуванням вищенаведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а оскаржуваний вирок у частині призначення покарання у відповідності до ч.1 ст. 408 КПК України зміні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407,409, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу захисників - адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури - задовольнити.

Вирок Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 05.07.2017 щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 частині призначеного покарання - змінити.

Вважати призначене ОСОБА_6 за ч.2 ст. 162 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 2 ( два ) роки;

- за ч.4 ст. 296 КК України у виді 03 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань ОСОБА_6 вважати призначеним остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 04 ( чотири ) роки.

ОСОБА_23 за ч.2 ст. 162 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 02 ( два ) роки;

- за ч.4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 03 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань ОСОБА_7 вважати призначеним остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 04 ( чотири ) роки.

ОСОБА_24 - за ч.2 ст. 162 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 02 (два ) роки;

- за ч.4 ст. 296 КК України - у виді позбавлення волі строком на 03 (три) роки.

-8-

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань ОСОБА_8 вважати призначеним остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 04 ( чотири ) роки.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 03 (трьох) місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: