Номер провадження: 11-сс/785/235/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

директора ПП «УНІВЕРСАЛ» ОСОБА_7

та представника ПП «УНІВЕРСАЛ» адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.01.2018 року про відмову в накладенні арешту на майно, яке вилучене в ході обшуку у кримінальному провадженні №0000099 від 13.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.212 КК України,

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку у кримінальному провадженні №0000099 від 13.10.2017 року за адресою: Одеська область Балтський район с. Обжиле, а саме: журнал вагаря №2 ТОВ «Агро-Нива» на 98 арк.; журнал з написом «Вивоз» з чорновими записами з обкладинкою білого кольору; журнал з написом «Вивоз» з чорновими записами з обкладинкою із зображанням світильника; журнал вагаря ТОВ «Агро-Нива» на 96 арк.; 2 книги складського обліку, кожна з яких містить 100 арк.; книга складського обліку по складу насіння ТОВ «Агро-Нива» за 2017 рік на 99 арк.; книга складського обліку по рахунку 27 «Продуктів с/г виробництва» ТОВ «Агро-Нива» за 2017 р. на 102 арк.; книга складського обліку по складу насіння (завскладом ОСОБА_10 ) за 2017 рік на 100 арк.; журнал з написом «Ак очистки БСЦ-50» з чорновими записами; книга складського обліку по складу добрив та 33р ТОВ «Агро-Нива» за 2017 рік на 99 арк.; журнал з чорновими записами з обкладинкою білого кольору; чорнові записи на 91 арк.; ТТН на 157 арк.; накладні на внутрішні переміщення товарів на 264 арк.; лімітно-забірні картки на 9 арк.; реєстри руху зерна на 2 арк.; видаткова накладна №1029 від 28.12.2017 року на 1 арк.; зерновідходи гороху 96370 кг.; горох товарний 12500 кг; ріпак товарний - 7020 кг; кукурудза товарна 18470 кг; соняшник товарний 2300 кг.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що метою накладення арешту на документи, речі та інші предмети, є необхідність збереження речових доказів.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, посилаючись на приписи ст.ст. 170, 171, 173 КПК України, зазначив, що слідчим недостатньо обґрунтована наявність підстав для накладення арешту на майно.
У апеляційній скарзі прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, з таких підстав:

1) у клопотанні слідчого обгрунтовано зазначено, що виявлені у ТОВ «Агро-Нива» документи, містять інформацію, яка є необхідною для дослідження під час досудового слідства, адже у своїй сукупності вони мають доказове значення;

2) слідчий суддя не врахував, що матеріальні цінності, які описані та залишені на збереженні, документально не підтверджені, не обліковані згідно чинного законодавства та можуть реалізовуватись службовими особами ПП «УНІВЕРСАЛ» та ТОВ «Агро-Нива» за готівкові кошти без сплати податків до державного бюджету, а накладення арешту на зазначене майно вмотивовано необхідністю збереження речових доказів, проведенням з ними обов`язкових слідчих дій та забезпечення сплати податків, зборів;

3) слідчий суддя не врахував також, що вилучене в ході обшуку майно, може у майбутньому підлягати конфіскації як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а не накладення арешту може призвести до його втрати та інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню;

Посилаючись на наведені доводи, прокурорпросить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на вилучене в ході обшуку 03.01.2018 року майно.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, пояснення директора ПП «УНІВЕРСАЛ» ОСОБА_7 та його представника, ОСОБА_8 , які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У клопотанні слідчого зазначено, що слідчим управлінням ФР ГУ ДФС в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені внесеному до ЄРДР за №0000099 від 13.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ПП «УНІВЕРСАЛ», діючи умисно, шляхом реалізації товарної сільськогосподарської продукції за готівковий розрахунок без відповідного відображення даних операцій в документах бухгалтерського обліку та податкової звітності підприємства, ухилилися від сплати податку на додану вартість на загальну суму 4028000 грн., що є коштами в особливо великих розмірах.
Зазначене свідчить, що фінансово-господарська діяльність ПП «УНІВЕРСАЛ» здійснюється поза правовим полем та спрямована на здійснення операцій, пов`язаних з отриманням податкової вигоди і ухилення від оподаткування.
Окрім того, встановлено, що ПП «УНІВЕРСАЛ» використовує складські та інші нежитлові приміщення за адресою:Одеська область, Балтський район, с. Обжиле, земельна ділянка місце розташування якої визначено камерально, що співпадає на місцевості з поворотними точками, які мають наступні географічні координати: 48.002621, 29.370758; 48.002492, 29.372358; 47.998905, 29.37277; 47.998948, 29.370531, під час обшуку у яких, виявлено вищезазначене майно та документи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд приходить до висновку, що вони є необґрунтованими.
Так, відповідно до змісту клопотання слідчого, вилучене майно та документи, є речовими доказами у кримінальному провадженні, а накладення арешту на зазначені документи та сільгосппродукцію, є необхідним для проведення всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції встановлено, що частина вилученого майна повернута власнику, а саме: зерновідходи гороху 96370 кг.; горох товарний 12500 кг; ріпак товарний - 7020 кг; кукурудза товарна 18470 кг; соняшник товарний 2300 кг.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, у клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді не зазначено, якими доказами підтверджуються доводи слідчого про те, що вилучені документи та сільгосппродукція відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України, адже факт ухилення від сплати податків встановлюється на підставі дослідження відповідних фінансових документів.

Відповідно до приписів ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Отже, як видно зі змісту клопотання слідчого, воно не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки, на виконання зазначеної норми закону, слідчий належним чином не мотивував своє клопотання та не навів докази, які його підтверджують.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Аналіз змісту ухвали слідчого судді свідчить про те, що вона містить зміст клопотання слідчого, посилання на ст.ст. 98, 170, 173 КПК України, але вона не містить будь-яких мотивів на обґрунтування судового рішення, тому ухвала є необґрунтованою, невмотивованою, тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Разом з тим, нова ухвала суду апеляційної інстанції не може бути постановлена по суті клопотання слідчого, оскільки воно, як зазначено вище, також не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Частиною третьою статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке, у даному випадку, полягає у невиконанні вимог ст. 370 КПК України.
Відповідно до припису ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання слідчого ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку у кримінальному провадженні №0000099 від 13.10.2017 року, перелік якого наведений вище, підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин з моменту його отримання.

Керуючись ст.ст. 170-173, 370, 395, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд -

ухвалив:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.01.2018 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою: клопотання слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку у кримінальному провадженні №0000099 від 13.10.2017 року повернути прокурору-процесуальному керівнику для усунення недоліків, викладених в мотивувальній частині ухвали, протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання повного тексту ухвали.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4