АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/670/17-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1262/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 186 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
потерпілого - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 13.03.2017 року, стосовно ОСОБА_7 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 13 березня 2017 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Лозова, Харківської області, українець, громадянин України, військовозобов`язаний, з неповною середньою освітою, не одружений, офіційно не працюючий, зареєстрований і проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 04 квітня 2013 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3. ст. 357 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;
- 25 червня 2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, звільнений 05 березня 2015 року на підставі ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 25 лютого 2015 року умовно достроково на невідбутий строк 10 місяців 5 днів позбавлення волі,
визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, з призначенням покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, та з покладанням на нього обов`язків передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання; повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання.
Вироком встановлено, що 23 листопада 2016 року близько 21 години ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: у 3-му під`їзді будинку між першим та другим поверхом, у ході конфлікту з раніше йому знайомим ОСОБА_8 , наніс останньому один удар правою долонею в область обличчя, від якого ОСОБА_8 впав на сходи на спину, а ОСОБА_7 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з корисливих спонукань, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, скориставшись тим, що потерпілий лежав на сходах, своєю правою рукою заліз у кишеню куртки, в яку був одягнений ОСОБА_8 , та відкрито заволодів його мобільним телефоном марки «Nomi i241+», вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи, 522 грн., після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, і в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 522 грн.
Не погодившись з рішенням районного суду заступник прокурора Харківської області подав на нього апеляційну скаргу в якій просить вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 13.03.2017 року скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст.67 КК України визнати у якості обставини обтяжуючої покарання скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд при призначенні покарання з застосуванням ст. 75 КК України не в достатній мірі врахував, що обвинувачений раніше був двічі судимий за вчинення грабежів, реально відбував покарання, на шлях виправлення не став та знов вчинив тяжкий корисливий злочин проти власності. Вказує і на те, що посилання у вироку на щире каяття та відшкодування шкоди потерпілому не може бути підставою для застосування ст. 75 КК України, без врахування конкретних обставин вчинення злочину. Крім того ОСОБА_7 вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною яка обтяжує покарання.

Прокурор в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Потерпілий просив залишити апеляційну скаргу заступника прокурора області без задоволення , пояснивши , що він та обвинувачений знаходяться в сусідських та дружніх стосунках. В день скоєння злочину вони разом вживали спиртне, конфлікт , який виник між ним та обвинуваченим вважає несуттєвим і до заволодіння його телефоном не стосується. В теперішній час він вибачив обвинуваченого, матеріальних претензій не має і вважає призначення ОСОБА_7 покарання пов`язаного з реальним позбавленням волі недоцільним та негуманним.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив відмовити в апеляційній скарзі , посилаючись на те , що з потерпілим вони знаходяться в сусідських та дружніх стосунках В день скоєння злочину вони разом вживали спиртне, конфлікт , який виник між ним та потерпілим , жодним чином не пов`язаний з наміром заволодіти майном.

Заслухавши учасників судового провадження та вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд діяв з дотриманням вимог ст.65 КК України, а саме. Врахував характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину і конкретні обставини його вчинення; обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого у виді щирого каяття та повного відшкодування збитків потерпілому; особу обвинуваченого , який хоча і має непогашену судимість, але позитивно характеризується за місцем мешкання , має матір похилого віку, хоча неофіційно але працює вантажником і на спец обліках не перебуває. Також суд врахував думку самого потерпілого , який просив суворо обвинуваченого не карати та свободи не позбавляти.

Таким чином суд першої інстанції, приймаючи рішення про можливість виправлення ОСОБА_7 та запобігання скоєнню ним нових злочинів з застосуванням звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України , належним чином обґрунтував та мотивував своє рішення у вироку.

Наявність у обвинуваченого не погашеної у встановленому порядку судимості за скоєння аналогічного злочину само по собі не є перешкодою для звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо таке звільнення належним чином обґрунтовано та мотивовано.

Як вбачається з обвинувального акту орган досудового слідства зазначив, що обставини , які обтяжують покарання обвинуваченого відсутні (а.с.3), а суд, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення , тому підстави для врахування вказаної обставини в якості обтяжуючої покарання відсутні.

Також колегія суддів враховує позицію потерпілого , який як в суді першої інстанції (а.с.45) так і в апеляційному суді наполягав на призначенні обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Окрім цього колегія суддів звертає увагу на позицію прокурора в суді першої інстанції , який в судових дебатах не наполягав на призначенні ОСОБА_7 покарання у виді реального позбавлення волі і орієнтував суд на звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням. (а.с.45)

За таких обставин , колегія суддів вважає , що належні та достатні підстави для задоволення апеляційної скарги відступні і вирок суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області залишити без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 березня 2017 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий
Судді -