Справа № 297/562/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11-кп/777/359/17 за апеляційною скаргою прокурора Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 28.04.2017.
Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, неодружений, що має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючий, не судимий, засуджений:

- за ч.2 ст.332 КК України на 05 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 03 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_6 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 - тримання під вартою - скасовано та звільнено останнього з під варти у залі суду.

Речові докази: документ-повідомлення про підозру від 28.07.2016 оголошений ОСОБА_9 по кримінальному провадженню № 0000454 за ч. 2 ст. 332 КК України та вилучені сліди папілярних ліній пальців рук та долоні, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження постановлено залишити при кримінальному провадженні; автомобіль марки «Вольксваген», номерний знак Республіки Чехія НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 , власником якого є громадянка Чехії ОСОБА_10 , мобільний телефон марки «Нокіа 6303» IMEI НОМЕР_3 , «Айфон 4С» IMEI НОМЕР_4 з сім карткою МТС НОМЕР_5 , володільцем, яких є ОСОБА_11 , мешканець АДРЕСА_3 , які передані на зберігання законному володільцю ОСОБА_11 постановлено повернути ОСОБА_11 як володільцю; журнал судового засідання та компакт диск без серійного номеру, на якому містяться записи допиту громадян Індії ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 ), ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ), які зберігаються у матеріалах кримінального провадження постановлено зберігати у матеріалах кримінального провадження.

-2-
Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчинені кримінального правопорушення за таких обставин.
Так, 03.08.2016, близько 17 год. ОСОБА_6 , за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, сприяв у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, шляхом надання вказівок та порад, направляючи та супроводжуючи чотирьох громадян Індії, а саме: ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ) ІНФОРМАЦІЯ_5 , до державного кордону України, яких йому було передано в кінці с. Гетен по вул. Миру Берегівського району Закарпатської області, невстановленою досудовим розслідуванням особою, що доставила вищевказаних громадян Індії, на невстановленому досудовим розслідуванням транспортному засобі. З околоці с. Гетен ОСОБА_6 , з метою уникнення прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, через поле, переводив вказану групу осіб, до державного кордону України з Угорщиною, в напрямку прикордонного знаку НОМЕР_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 , що розташований біля АДРЕСА_4 , після чого покинув вказану групу осіб, так як останніх було виявлено та в подальшому затримано прикордонним нарядом ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, просить вирок суду від 28.04.2017, у частині призначеного покарання - скасувати, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, постановити новий, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 05(п`ять) років. Указує, що судом при постановлені вироку та призначенні покарання не враховано тяжкості вчинення кримінального правопорушення, характер суспільної небезпеки даного злочину, вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, за попередньою змовою групою осіб та відносно кількох осіб. За таких обставин уважає, що висновок суду про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції його від суспільства є необґрунтованим, внаслідок чого обвинуваченому призначено покарання з застосуванням ст. 75 КК України без достатніх на те підстав.

Інші сторони кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, доводи апеляційної скарги, думку прокурора на підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, який просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

-3-
Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оспорюються й стосовно яких відповідно до вимог частини третьої ст. 349 і ст. 363 цього Кодексу доказами не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 , вину в скоєнні інкримінованому йому злочині визнав повністю, суд першої інстанції обґрунтовано визнав недоцільним досліджувати зібрані органом досудового розслідування докази, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 та дослідженням даних, які характеризують його особу. При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, установленні порядку їх дослідження, обвинуваченому ОСОБА_6 були роз`ясненні вимоги ч.3 ст.349 КПК України. У суді апеляційної інстанції обвинувачений також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження, а тому, апеляційним судом висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження не перевіряються.
Кваліфікація вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 діяння за ч. 2 ст. 332 КК України за встановлених у вироку суду обставин є правильною.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що до обвинуваченого ОСОБА_6 безпідставно застосовано вимоги ст.75 КК України та звільнено від відбування покарання з випробуванням колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робітЮ службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Колегія суддів уважає, що вищевказані вимоги закону при призначенні ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.75 КК України судом першої інстанції дотримано.
З вироку суду вбачається, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини, за яких його скоєно, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують. Так, судом враховано те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин; наявність обставин, що пом`якшують його покарання: вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Крім того, при оцінці доводів апеляційної скарги прокурора колегія суддів ураховує й те, що обвинувачений щиро шкодує про вчинене. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 не встановлено, і на такі прокурор не вказує в апеляційній скарзі.
Апеляційний суд вважає, що в кримінальному проваджені не встановлено й в апеляційній скарзі не наведено жодних даних, які б приводили до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без ізоляції його від суспільства.

-4-
Натомість доводи на користь рішення про застосування ст.75 КК України, які наведені у вироку, підтверджені даними, що містяться в матеріалах кримінального провадження, і відповідно до вимог ст.65 КК України підлягали до врахування.
Колегія суддів уважає, що вищенаведені обставини, відповідно до ст.75 КК України давали суду першої інстанції підстави для призначення покарання зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.
Призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.75 КК України, апеляційний суд уважає належним чином умотивованим, таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України й необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, є справедливим.
Переконливих доводів щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання без застосування ст.75 КК України, прокурором як в апеляційній скарзі, так і при її розгляді апеляційним судом, не наведено.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом при постановлені вироку та призначенні покарання не враховано тяжкості вчинення кримінального правопорушення, характер суспільної небезпеки даного злочину, вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, за попередньою змовою групою осіб та відносно кількох осіб, колегія суддів, з урахуванням вищенаведеного, відхиляє оскільки такі, враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання та кваліфікації його діянь.

Решта доводів апеляційної скарги не носять правового характеру, і не впливають на законність та обґрунтованість постановленого в даному кримінальному провадженні судового рішення.
З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення внаслідок м`якості призначеного обвинуваченого ОСОБА_6 покарання та безпідставного звільнення його від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при провадженні досудового розслідування та судового розгляду, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку апеляційним судом не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу прокурора Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 28.04.2017 щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 332 КК Укрїни ОСОБА_6 без змін.
На ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: