Справа № 367/5583/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1100/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 26.09.2017

УХВАЛА
Іменем України
26 вересня 2017 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 19 липня 2017 року, якою задоволено клопотання начальника ДУ « Бучанська виправна колонія № 85» про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Ірпінського міського суду надійшло клопотання начальника ДУ «Бучанська виправна колонія № 85» про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання умовно достроково, відповідно до положень ст. 81 КК України.

28 серпня 2017 р. ухвалою Ірпінського міського суду Київської області клопотання задоволено, та звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання умовно достроково на не відбутий строк 10 місяці 27 днів.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання і довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні клопотання начальника ДУ «Бучанська виправна колонія № 85» про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 .

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що встановлений судом факт виправлення засудженого через сумлінну поведінку та ставлення до праці не відповідає фактичним обставинам справи. Так, ОСОБА_7 упродовж всього періоду відбування покарання офіційно не працював, заробітну плату не отримував, отримав лише одне заохочення лише за сумлінну роботу. Крім того, відповідно до особової справи засудженого, останній не писав жодних заяв про працевлаштування без заробітної плати, а отже не зрозуміло за яку саме роботу останній отримав заохочення. ОСОБА_7 раніше був неодноразово судимий та звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково. Отримання засудженим заохочень свідчить про намагання засудженого створити видимість процесу виправлення.

Засуджений не погоджуючись з апеляційною скаргою прокурора подав заперечення в який наводить доводи та просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд розглядаючи питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 з належною повнотою дослідив та перевірив наявні в матеріалах справи докази та відповідно до вимог чинного законодавства дійшов до обґрунтованого висновку про те, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки за період відбування покарання в Бучанській виправній колонії № 85 ОСОБА_7 залучався до роботи з благоустрою у відділенні СПС та установи на добровільних засадах без оплати праці. До роботи ставиться добросовісно, за що має 1 заохочення. Режим утримання та правила внутрішнього розпорядку не порушував, стягнень не має. Вину в скоєному злочині визнав згідно вироку. З існуючими родичами підтримує добрі стосунки. Після звільнення бажає повернутися до родини, працевлаштуватися та покінчити із злочинним минулим.

На думку, колегії суддів, суд правильно дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення, а тому його клопотання підлягало до задоволення.

Щодо доводів прокурора про те, що засуджений не працевлаштований та не став на шлях виправлення, оскільки має лише одне заохочення, то вони є безпідставними, оскільки в матеріалах справи наявна характеристика, де зазначено, що ОСОБА_7 залучався до робіт з благоустрою відділення СПС та установи виконання покарання, на добровільних засадах без оплати праці. До виконання поставлених завдань ставиться відповідально, проявляє розумну ініціативу, розуміє їх значення.

Будь-яких достатніх доводів щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції апеляційна скарга прокурора не містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 28 серпня 2017 року не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 серпня 2017 року, якою задоволено клопотання начальника ДУ «Бучанська виправна колонія № 85» про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_8

ОСОБА_4 .