Номер провадження: 11-сс/785/224/15
Номер справи місцевого суду: 522/2424/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.02.2015 року м. Одеса

Апеляційний суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2015 р. про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 ,

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СГ ВС ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього строком на два місяці обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 23 год. вечора до 06 год. ранку без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали становить 2 місяці та обчислюється з 06.02.2015 р., а дію свою ухвала припиняє о 17 год. 15 хв. 07 квітня 2015 року.

Слідчий суддя, мотивуючи відмову в задоволенні клопотання слідчого вказав, що воно невмотивовано належним чином, а сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для застосування до особи найсуворішого запобіжного заходу, тому до підозрюваного ОСОБА_8 , враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_8 раніше не судимий, є громадянином України, зареєстрований в Україні та має постійне місце проживання, має тісні соціальні зв`язки у зв`язку з тим, що останній одружений, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, постійне місце роботи.

В апеляційній скарзі старший прокурор прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 вказав, що ухвала слідчого судді винесена безпідставно та підлягає скасуванню, оскільки ніякий більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти існуванню певних ризиків, а саме:

- суду були надані докази того, що ОСОБА_8 раніше перебував в міждержавному розшуку по кримінальній справі, що свідчить про наявність ризиків того, що останній може переховуватись від органів слідства;

- окрім того, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна, під час обшуку за його місцем мешкання у нього було вилучено 1, 368 г. кокаїну, що є великим розміром, тому він може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, переховуватись від правоохоронних органів, знищити, сховати докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, прокурор просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, які заперечували проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали.

Апеляційний суд вважає доводи прокурора про те, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, необґрунтованими, оскільки тяжкість інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для застосування до особи найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а підозрюваний ОСОБА_8 в силу ст. 89 КК України не судимий, є громадянином України, зареєстрований та має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , одружений та має на утриманні неповнолітню дитину (а.п. 31, 35), постійне місце роботи, за яким позитивно характеризується (а.п. 36), тому запобіжний захід у виді домашнього арешту може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 .

Окрім того, доводи прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше перебував у міждержавному розшуку, що свідчить про наявні ризики того, що він може переховуватись від органів слідства, апеляційний суд вважає безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до копій документів, наданих прокурором в засіданні суду апеляційної інстанції, в 2007-2011 роках ОСОБА_8 притягувався до кримінальної відповідальності по ст. 190 ч. 4 КК України та був оголошений в розшук.

Разом з тим, відповідно до копії постанови слідчого СВ Приморського РВ ОСОБА_11 від 28.04.2011 р., провадження по кримінальній справі, порушеній відносно ОСОБА_8 за ст. 190 ч. 4 КК України було закрито на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (в ред. 1960р.) у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного злочину.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що в 2007-2011 роках ОСОБА_8 безпідставно був оголошений в розшук, тому доводи прокурора про наявність ризиків того, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів слідства є голослівні.

Більш того, відповідно до матеріалів кримінального провадження, з моменту обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту останній по першому виклику з`являється до слідчого та суду для проведення з ним процесуальних дій.

Окрім того, твердження прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_8 , знаходячись на волі, може незаконно впливати на свідків, переховуватись від правоохоронних органів та знищити, сховати докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ніякими доказами не підтверджені.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового слідства та розгляду справи у суді з метою запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, відносно нього може бути обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 178, 194, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2015 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено в обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4