Справа № 191/2529/17
Провадження № 1-кп/191/327/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000789 від 06 травня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Комишуваха, Оріхівського району, Запорізької області, громадянка України, освіта середня, пенсіонер, одружена, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 23.11.2016 року, будучи особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою від 23.11.2016 року №, виданою управліннямадресної соціальної допомоги управління соціального захисту населення Синельниківської РДА подала до Управління соціального захисту населення Синельниківської РДА заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У подальшому, на підставі заяви гр. ОСОБА_3 Управлінням соціального захисту населення Синельниківської РДА було винесено рішення №850 від 01.12.2016 року про призначення допомоги переміщеним особам на проживання в розмірі з 23.11.2016 по 30.11.2016 - 2014,00 грн. з 01.12.2016 по 22.05.2017-2131,00 грн.

08.11.2016 ОСОБА_3 , відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №79014200 від 27.01.2017 року, набула права власності на житловий будинок загальною площею 59,9 кв.м., житловою площею 22,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, ОСОБА_3 маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, шахрайським шляхом, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, діючи умисно, в порушення вимог абзацу 10 п. 5 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», в якому зазначено, що «..У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги: ...наявність у будь-кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення», крім того в порушення абзацу 1 п. 11 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», в якому зазначено, шо «.. уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин», не повідомила уповноважений орган про зміну обставини, яка впливає на призначення грошової допомоги, та шляхом обману, що виразився у приховуванні відомостей щодо наявності нерухомого майна, а саме житлового будинку загальною площею 59,9 кв.м., житловою площею 22,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та, відповідно до абзацу 2 п. 12 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», в якому зазначено, що «.. виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: ...подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги», у період часу з 23.11.2016 по 23.05.2017 отримувала призначену щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

ОСОБА_3 своїми умисними злочинними діями спричинила матеріальний збиток Державному бюджету України в особі Управління соціального захисту населення Синельниківської РДА на загальну суму 12213,45 грн., що підтверджується довідкою розрахунком виданою Управлінням соціального захисту населення Синельниківської РДА №2086 від 18.07 2017 року.

Своїми умисними діями, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Прокурором в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області подано цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_3 безпідставно виплаченої щомісячної адресної допомоги в розмірі 12213,45 грн.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, визнала у повному обсязі, щиро розкаялась та пояснила обставини подій таким чином, як вони викладені вище. Цивільний позов визнала у повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачена ОСОБА_3 не заперечувала проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, відтак, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченої, наданої нею безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_3 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення передбачене. за ч.1 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Пом`якшуючою покарання обставиною є щире каяття.

Обтяжуючі покарання обставини відсутні.

З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею інших правопорушень, їй необхідно призначити вид покарання, передбачений санкцією ч.1 ст.190 КК України, у вигляді штрафу.

Відповідно до положень ч.3,ч.5, п.7, ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

Цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 на користь Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області надмірно виплаченої щомісячної адресної допомоги в розмірі 12213,45 грн. підлягає задоволенню як обґрунтований та підтверджений документально.

Речові докази відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України:

- особова справа для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та район проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг громадянки ОСОБА_3 , яка згідно Постанови Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 20.06.2017р. про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, знаходиться в паперовому конверті та передано на зберігання в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати в справі не заявлено.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Цивільний позов прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до ОСОБА_3 про стягнення надмірно виплаченої щомісячної адресної допомоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Комишуваха, Оріхівського району, Запорізької області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , на користь Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, р/р: 0652 в ГУДКСУ в Дніпропетровській області м.Дніпро, МФО: 820172, , надмірно виплачену щомісячну адресну допомогу в розмірі 12213,45 (дванадцять тисяч двісті тринадцять) грн. 45 коп.

Речові докази по справі особова справа для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та район проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг громадянки ОСОБА_3 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, не обирати.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1