Ухвала

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючої ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 27 вересня 2017 року касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2017 року,

в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, і відповідно до ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не наділений повноваженнями досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Згідно з ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, заперечуючи законність вироку та ухвали, скаржник має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для зміни чи скасування оспорюваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Проте всупереч вимогам ст. 427 КПК у поданій скарзі засудженою не наведено обґрунтування незаконності вироку та ухвали й необхідності їх скасування чи зміни на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 цього Кодексу, з огляду на положення статей 412-414 вказаного Кодексу. Крім того, викладена вимога про скасування судових рішень і водночас їх зміну не узгоджуються з правилами ст. 436 КПК, якою визначено ті рішення, які вправі прийняти суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Також скаржницею залишено поза увагою те, що зарахування на підставі ст. 72 КК строку попереднього ув`язнення у строк покарання стосується питання, пов`язаного із виконанням вироку, що вирішується відповідно до розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК (ст. 539 цього Кодексу).

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, п. 6 розділу XIІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2017 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3