Справа № 591/315/18
Провадження № 1-кс/591/328/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2018 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заявах від 27 березня та 10 квітня 2017 року,
В С Т А Н О В И В :
До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою звернувся ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), яку він та його захисник підтримали та мотивували тим, що заявник звернувся до правоохоронних органів 27 березня та 10 квітня 2017 року з заявами про вчинені на його думку злочини свідками в справі за його обвинуваченням та слідчим в цій справі. Оскільки відомості по його заявам до ЄРДР внесені не були, просив суд зобов`язати прокурора вчинити ці дії.
Представник прокуратури, будучи сповіщеним про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та не оспорювалось сторонами, що ОСОБА_3 звернувся до правоохоронних органів 27 березня та 14 квітня 2017 року з заявами про вчинені на його думку злочини свідками в справі за його обвинуваченням та слідчим в цій справі.
Отже, в контексті ч. 4 ст. 214 КПК України, суд вважає, що дії прокуратури Сумської області відповідали вимогам закону, оскільки заяви ОСОБА_3 були прийняті та зареєстровані в цій установі, чого не заперечили сторони.
Проте, відомості по заявам ОСОБА_3 до ЄРДР внесені не були, про що свідчать відповідні листи та повідомлення.
Відомостей, які б підтверджували звернення заявника до правоохоронних органів з приводу інших обставин та інших на його думку злочинів, наведених в його скарзі, суду зазначено не було, як і не надав суду відповідної інформації про це сам заявник, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити це та витребувати відповідні заяви ОСОБА_3 , а отже на думку суду заявником не доведено підстав для задоволення скарги в цій частині.
Ст. 214 КПК України та пп. 1 п. 2 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної Прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139, передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.
З досліджених судом звернень ОСОБА_3 вбачається те, що хоча вони формально і названі заявником заявами про злочини, проте в них відсутнє наведення достатніх ознак вчинення як свідками так і слідчим кримінальних правопорушень як такових, тим більше в контексті зазначених ним норм КК України, на які посилається заявник. Зокрема, в них взагалі не наведено дій чи бездіяльності свідків, що могли б стверджувати про вчинення ними злочинів пов`язаних з неправдивістю їх свідчень, як не наведено і таких дій слідчого, а наводяться обставини виконання ним своїх безпосередніх процесуальних обов`язків, проте без визначення ознак їх протиправності.

Заяви ОСОБА_3 не є заявами про вчинені злочини, оскільки вони носять узагальнений характер, викладені в формі необґрунтованих та невмотивованих припущень заявника, ґрунтуються на його безпідставних власних міркуваннях та не містять наведення об`єктивної сторони діянь, кваліфікованих заявником за наведеними ним статтями КК України, а сам по собі факт дачі свідчень (оцінку яким надав суд в справі за обвинуваченням ОСОБА_3 , чого не спростував він сам), як і вчинення слідчим певних процесуальних дій, з якими не погоджується сторона, не може слугувати підставою для внесення даних до ЄРДР, оскільки такі дії є безпосереднім предметом його (слідчого) процесуальної діяльності та процесуального обов`язку свідка.

На думку суду вказані звернення є фактичною незгодою ОСОБА_3 з винесеним відносно нього вироком суду, для набрання законної сили яким законом чітко визначений певний порядок.

Ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на бездіяльність відповідної службової особи, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, а також за відсутності наведених в заявах скаржника достатніх даних, що могли свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, на думку суду прокуратурою Сумської області обґрунтовано по зазначеним зверненням ОСОБА_3 не були внесені відомості до ЄРДР.
Інші обставини, наведені в скарзі заявника не доводять його вимог щодо необхідності внесення даних до ЄРДР, як і не спростовують зазначених висновків суду, з огляду на зміст досліджених в судовому засіданні звернень та наданих сторонами матеріалів.

Таким чином, з поданої ОСОБА_3 скарги та матеріалів не вбачається, а в судовому засіданні так і не було встановлено наявності достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, а тому скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заявах від 27 березня та 10 квітня 2017 року, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1