Справа180/355/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець кримінальне провадження, внесене 02 серпня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000574, за яким

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с.Вишетарасівка Томаківського району Дніпропетровської області, із середньою-спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, останні рази:

- 02.11.2009 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 12.07.2010 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, 69 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.;

- 08.12.2010 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 рік за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02.11.2009 року, призначено остаточне покарання 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 31.01.2014 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська вирок переглянуто, невідбутий строк 2 роки 9 місяців 7 днів позбавлення волі замінено на обмеження волі. Звільнений 06.09.2016 року по відбуттю строку покарання,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
01 серпня 2017 року приблизно об 11 годині ОСОБА_3 знаходився в будинку АДРЕСА_2 з дозволу власниці будинку ОСОБА_6 , і у нього раптово виник умисел на таємне викрадення мобільного телефону «Bravias Omega 0700», що належить громадянці ОСОБА_5 . В той же день, приблизно об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_2 , впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Bravias Omega 0700», що належить громадянці ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 1133,33 грн.

Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, надав показання, якими підтвердив фактичні обставини його вчинення, викладені в обвинувальному акті. Розповів, що проживає разом з ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_2 . У серпні 2017 року у них в гостях була ОСОБА_5 01 серпня 2017 року потерпіла пішла в гості, а він залишився вдома сам. Побачив мобільний телефон, належний ОСОБА_5 , який стояв на зарядці, взяв його, виніс з будинку і тут же поїхав в район «Інституту» в м.Марганець, де здав у ломбард за 500 гривень. Для чого взяв телефон сказати не може, у вчиненому розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила показання обвинуваченого, повідомила, що претензій до нього не має і що телефон їй передано на відповідальне зберігання під розписку.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, за клопотанням прокурора та за відсутності заперечень з боку потерпілої і обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і постановив розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про неможливість оскарження ними визнаних обставин в апеляційному порядку.

За результатами дослідження обвинувального акту, на підставі показань обвинуваченого, які є чіткими, послідовними, і такими, що не суперечать обставинам вчиненого кримінального правопорушення, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування та прокурором за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Положеннями ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченим ОСОБА_3 , є злочином середньої тяжкості.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий за корисливі злочини, останнє призначене йому покарання відбув повністю, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг на нього не надходило, офіційно не одружений, на час ухвалення вироку не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно наданої досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні ризики вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та небезпеки його для суспільства оцінено як середні. На думку працівників органу пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Зважаючи на ступінь тяжкості злочину, його обставини, враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі із застосуванням положень ст.75 КК України щодо звільнення від покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.
З метою посилення впливу призначеного покарання, визнано доцільним покласти обов`язки, що обмежують права обвинуваченого згідно з ч.1 ст.76 КК України.

Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

Процесуальні витрати у розмірі 170 гривень за проведення судової товарознавчої експертизи № 352 з метою визначення середньої ринкової вартості мобільного телефону підлягають стягненню з обвинуваченого.
Згідно постанови про прилучення речових доказів від 02 серпня 2017 року визнано речовим доказом мобільний телефон марки «Bravias Omega 0700».

Долю речового доказу слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 170 гривень процесуальних витрат за проведення експертизи.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Bravias Omega 0700», переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - залишити останній.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1