Справа № 746/19/18
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2018 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Срібне клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації, відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Срібне Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , маючого вищу освіту, не одруженого, засудженого вироком Кіровського районного суду м. Ростова-на-Дону від 01.06.2016 року, до покарання у вигляді 9 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 30, п. "г" ч. 4 ст. 228.1 (готування до незаконного збуту наркотичних засобів у великому розмірі) КК Російської Федерації до дев`яти років шести місяців позбавлення волі, з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму, -

В С Т А Н О В И В :

10 січня 2018 року до Срібнянського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_5 , а саме визначити статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнано винним, та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_5 на підставі вироку Кіровського районного суду м. Ростова-на-Дону від 01.06.2016 року.

В обгрунтування клопотання зазначено, що 27 грудня 2017 року наказом № 4292/5 Міністерства юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком Кіровського районного суду м. Ростова-на-Дону від 01.06.2016 року громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 606 Кримінального процесуального кодексу України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та на підставі запиту міністерства Російської Федерації від 08.11.2017 за № 06-138374/17. ОСОБА_5 засуджено вироком Кіровського районного суду м. Ростова-на- Дону від 01.06.2016 до покарання у вигляді 9 років 6 місяців позбавлення волі (копія вироку додається) за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 30, пунктом «г» частини четвертої статі 228.1 (готування до незаконного збуту наркотичних засобів у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність. На даний час ОСОБА_5 перебуває у ФКУ «Виправна колонія № 1 УФСВП Росії по Ставропольському краю»: кінець відбуття строку покарання - 08.11.2024. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_5 в Україні: АДРЕСА_1 .

Представник заявника Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, зазначивши в клопотанні про розгляд без його участі, оскільки у відповідності до ч.1 ст.610 КПК України його участь не є обов`язковою.

Засуджений ОСОБА_5 , який відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 1 УФСВП Росії по Ставропольському краю», про дату судового засідання не повідомлявся та в судове засідання не доставлявся, що не передбачено положеннями КПК України. Як вбачається з поданої ним заяви, він просить перевести його на територію України для подальшого відбування покарання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання Міністерства юстиції України та вважає за необхідне привести вирок Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_5 .

Захисник вважав, що клопотання підлягає задоволенню.

Вислухавши учасників процесу, беручи до уваги позицію прокурора, захисника, дослідивши матеріали даного провадження, суд дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Розглядаючи клопотання про приведення вироку суду Російської Федерації, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передачу засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та норм Кримінального кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та ст. 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: 1) якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; 2) якщо рішення є остаточним (вирок набрав законної сили); 3) якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж якнайменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; 4) якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; 5) якщо дія або бездіяльність, на підставі якої було винесено вирок, є кримінальним злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або була б кримінальним злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; 6) якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; 7) якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженої особи.

Пунктом b ч.1 ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Статтею 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; і не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.

Згідно ч.3 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

В силу п.1 ч.4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

ОСОБА_5 є громадянином України, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 засуджено вироком Кіровського районного суду м. Ростова-на- Дону від 01.06.2016 року до покарання у вигляді 9 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 30, пунктом «г» частини четвертої статі 228.1 (готування до незаконного збуту наркотичних засобів у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації до покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років шість місяців.

Вказані дії ОСОБА_5 , за які його засуджено Кіровським районним судом м. Ростова-на- Дону, є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Засуджений ОСОБА_5 висловив бажання бути переданим для відбування покарання в Україні та вказав, що ознайомлений з юридичними наслідками такої згоди, що підтверджується його письмовими заявами.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 610 КПК України засудженому ОСОБА_5 слід визначити статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і визначити строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку Кіровського районного суду м. Ростова-на- Дону від 01.06.2016 року.

Кримінальна відповідальність за вчинений ОСОБА_5 злочин, передбачена ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 307 КК України (готування до незаконного збуту наркотичних засобів у великих розмірах), за якою передбачено покарання на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.2 ст.68 КК України за вчинення готування до злочину строк або розмір покарання не може перевищувати половини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином, вирок Кіровського районного суду м. Ростова-на-Дону від 01.06.2016 року, згідно якого ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 30, пунктом «г» частини четвертої статі 228.1 (готування до незаконного збуту наркотичних засобів у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації та призначено покарання у вигляді 9 років 6 місяців позбавлення волі, з відбуттям покарання в виправній колонії суворого режиму, слід привести у відповідність із законодавством України, з визначенням покарання у виді позбавлення волі не більше половини максимального строку покарання, передбаченого санкцією частини 2 статті 307 КК України.

Отже, засудженому слід визначити покарання за ч.1 ст.14, ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років. При цьому положення в частині конфіскації майна не можуть бути застосовані, оскільки не передбачені санкцією ч.4 ст.228.1 КК РФ.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 слід обчислювати з 01.06.2016 року - відповідно до дати, яка встановлена вироком Кіровського районного суду м. Ростова-на-Дону від 01.06.2016 року.

Також, відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, компетентний орган повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі, в зв"язку з чим ОСОБА_5 необхідно зарахувати в строк відбування покарання час тримання його під вартою в період з 09.05.2015 року по 31.05.2016 року.

Керуючись ст. 610 КПК України, ст.ст.10, 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, -

У Х В А Л И В :

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України - задовольнити.

Вирок Кіровського районного суду м. Ростова-на- Дону від 01.06.2016 року відносно ОСОБА_5 привести у відповідність із законодавством України.

Визначити, що ч. 1 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації, за якою ОСОБА_5 засуджено вироком Кіровського районного суду м. Ростова-на- Дону від 01.06.2016 року, відповідають ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 307 КК України.

Засудженому ОСОБА_5 на підставі вироку Кіровського районного суду м. Ростова-на- Дону від 01.06.2016 року, визначити покарання за ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з 01.06.2016 року. В строк відбування покарання зарахувати час тримання ОСОБА_5 під вартою в період з 09.05.2015 року по 31.05.2016 року включно.

Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення через Срібнянський районний суд Чернігівської області.

Суддя