Справа №1- 5/2010р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.10 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі головоючого судді: Шелесько В.Д.

при секретарі: Гриценко Т.М.,

з участю прокурора: Приходько В.І.,

з участю адвоката : Любченко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Онуфріївка справу по обвинуваченню , -

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, українця, гр.-на України, освіта повна середня (ПТУ), не одруженого, має неповнолітнього сина 2006 року народження, працює по найму, проживає АДРЕСА_1, не маючого судимості в порядку ст. 89 КК України,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 121, ч.1 ст.162 та ч.1 ст. 296 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2009 року, близько 18 години, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходились у дворі домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2, де розпивали спиртні напої. Під час розпиття спиртних напоїв, ОСОБА_4 випадково зачепив рукою пляшку з вином, яке вони розпивали і вона внаслідок цього впала та розбилася. ОСОБА_2 помітивши, що ОСОБА_4 перекинув та розбив пляшку з вином, образив ОСОБА_4, який у свою чергу теж образив ОСОБА_2 і внаслідок цього між зазначеними особами виникла сварка під час якої вони ображали один одного. У ході сварки, ОСОБА_4 встав і підійшов до ОСОБА_2, який сидів на цеглинах та штовхнув останнього у верхню центральну частину грудної клітини, внаслідок чого ніяких тілесних ушкоджень та фізичного болю йому не спричинив. У цей час у ОСОБА_2, який тримаючи в правій руці кухонний ніж і вказаним ножем відкривав іншу пляшку вина, виник умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, після того як ОСОБА_4 штовхнув його руками в область грудної клітини, знаходячись перед ОСОБА_4 у сидячому положенні, не маючи на той час ніякої загрози для свого життя та здоров'я з боку ОСОБА_4, тримаючи кухонний ніж у правій руці, наніс ОСОБА_4 один удар у передню центральну частину живота клинком зазначеного ножа. Внаслідок цього ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани черевної порожнини у верхньо-середньому відділі з пошкодженням сальника петель тонкого шлунку із подальшим розвитком перетоніту, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 520 від 14 жовтня 2009 року, по ступеню тяжкості відноситься до категорії тяжкого, як небезпечного для життя у момент заподіяння.

Згідно обвинувального висновку ОСОБА_2 07 жовтня 2009 року біля 22 годин, прибувши до домоволодіння АДРЕСА_2, належного ОСОБА_5, будучи сторонньою особою щодо ОСОБА_5 і не отримавши добровільної згоди власниці домоволодіння на проникнення в її житло, умисно, шляхом вільного доступу проник в приміщення житлового будинку, чим порушив, передбачене ст.. 30 Конституції України право ОСОБА_5 на недоторканість житла. Знаходячись в приміщенні домоволодіння ОСОБА_5, ОСОБА_2 безпричинно, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотиву явної неповаги до суспільства тобто діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась в порушенні особистих прав на нормальний відпочинок та недоторканість житла ОСОБА_5 Вказаними діями ОСОБА_2 вчинив злочини, передбачені ч.1 ст. 162 та ч.1 ст. 296 КК України.

Допитаний по справі як підсудний ОСОБА_2 вину свою в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст. 121 КК України визнав частково, а у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 162 і ч. 1 ст. 296 КК України не визнав.

В судовому засіданні відносно спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 він дав пояснення, які відповідають пред'явленому обвинуваченню на досудовому слідстві і в мотивувальній частині вказаного вироку. При цьому пояснив, що удар ножем потерпілому він спричинив після того як потерпілий почав душити його за шию і він вирішив ударити рукою потерпілого в живіт, при цьому забув, що в нього в руках ніж, яким він відкривав вино. Потерпілий відійшов і він побачив на животі дірочку, крові спочатку не було. Вони з ОСОБА_12 завели потерпілого в будинок , а потім хтось викликав швидку допомогу і потерпілого відвезли в лікарню. Він також поїхав в лікарню з потерпілим, а в подальшому надавав потерпілому допомогу на лікування. В момент нанесення удару був практично тверезим, бо випив тільки пів стакана вина. ОСОБА_4 був п'яний. За шию його потерпілий давив біля хвилини, проте синяків на шиї не було. Всі витрати на лікування потерпілого він відшкодував.

Відносно обвинувачення по ч.1 ст. 162 та ч.1 ст. 296 КК України, пояснив, що в той день, в жовтні 2009 року, точної дати не пам'ятає, він був у міліції відносно підрізу ОСОБА_4 і слідчий просив, щоб він передав ОСОБА_4 з'явитись до нього. В сел. Павлиш він зустрів знайомого ОСОБА_6, який спитав за справи. Сказав, що іду до ОСОБА_4 і ОСОБА_6 пішов з ним. В двір ОСОБА_5 першим заходив ОСОБА_6, а він зайшов пізніше. ОСОБА_6 там сварився з ОСОБА_4, а він у сварку не вступав. ОСОБА_5 сказала, щоб вони не шуміли і він з ОСОБА_6 вийшли з будинку. В будинку ОСОБА_5 він бував часто, так як дружив з покійним сином ОСОБА_5, а після смерті сина постійно надавав допомогу ОСОБА_5, часто провідував її.

Крім часткового визнання підсудним ОСОБА_2 своєї вини в спричиненні потерпілому ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень підтверджується такими доказами:

Показами потерпілого ОСОБА_4, який в судовому засіданні дав покази, аналогічні показам підсудного про обставини виникнення сварки між ним і підсудним 29 серпня 2009 року. Він також пояснив, що підсудного за шию не хватав і не душив, а тільки відштовхнув, а підсудний в цей час ударив його в область живота ножем, яким він відкривав вино.

Він втратив свідомість. Знає, що йому надавали допомогу ОСОБА_12 і підсудний. Підсудний супроводив його до лікарні, а потім провідував його і надавав допомогу на лікування. В даний час підсудний відшкодував йому моральну і матеріальну шкоду і він просить підсудного суворо не карати і не ізолювати від суспільства.

Показами свідка ОСОБА_7 яка пояснила про обставини конфлікту між підсудним і потерпілим, які вона спостерігала через вікно, знаходячись в будинку. Вона також бачила, як потерпілий хватав підсудного руками за шию. Що було далі не бачила, а потім потерпілий зайшов в будинок і в нього була кров. Як ударив підсудний потерпілого ножем вона не бачила. Однак на досудовому слідстві вона пояснювала, що бачила як ОСОБА_2 наніс удар ОСОБА_4 в передню частину живота.

В судовому засіданні було встановлено, що як потерпілий ОСОБА_4 так і свідок ОСОБА_7 вжили значну кількість спиртного до даного інциденту і показання ОСОБА_7 про протиправні дії потерпілого відносно підсудного суд ставить під сумнів.

Висновком судово-медичної експертизи, згідно якої ОСОБА_4 29.08.2009 року була спричинена різана рана черевної порожнини с пошкодженням шлунку із подальшим розвитком перитоніту, яке спричинено ножем і могло бути спричинене при обставинах, викладених ОСОБА_2 в ході відтворення обстановки обставин події. Дані тілесні ушкодження по ступені тяжкості відносяться до тяжких.

а.с. 65-66, 83.

Відтворенням обстановки обставин події в ході якого ОСОБА_2 розповів про обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4

а.с. 58-62.

Показами свідків ОСОБА_5 в судовому засіданні і ОСОБА_8 на досудовому слідстві, які пояснили, що влітку 2009 року в дворі ОСОБА_5 ОСОБА_4 і ОСОБА_2 випивали вино, а потім ОСОБА_4 завели в будинок з раною живота, який сказав, що його підрізав ОСОБА_2 Про те, що ОСОБА_4 душив ОСОБА_2 ніхто не розповідав.

а.с. 68-73.

В своєму поясненні від 29.08.2009 року ОСОБА_2 дав пояснення, що коли між ним і ОСОБА_4 виникла сварка, то ніж лежав на кучі цегли і він, взявши ніж з кучі цегли і наніс ОСОБА_4 удар цим ножем в живіт.

а.с. 7.

При допиті як підозрюваного 22.09.2009 року ОСОБА_2 дав пояснення, що в ході сварки між ним і ОСОБА_4, останій почав його ображати, а потім підскочив до нього з витягнутими перед собою руками, намагався схватити його за горло щоб душити і він з метою самозахисту вдарив ножем ОСОБА_4 в живіт через те, що злякався, а не через те, що він його ображав.

а.с. 36-37.

В подальшому ОСОБА_2 на допитах почав говорити, що ОСОБА_4 його почав душити і тоді він ударив його ножем.

а.с. 47.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що підсудний ОСОБА_2 з метою зменшення своєї відповідальності почав говорити, про вчинення ОСОБА_4 свідносно нього насилля через значний час після вчинення злочину, однак дані пояснення не підтверджуються матеріалами справи і для зміни обвинувачення на менш тяжкий злочин, про що просив підсудний та його захисник, немає підстав.

Таким чином в судовому засіданні знайшла своє підтвердження вина підсудного ОСОБА_2 в умисному спричиненні ОСОБА_4 тяжкого тілесного пошкодження, небезпечного для життя в момент спричинення і тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

В ході дослідження в судовому засіданні доказів відносно вчинення підсудним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162 і ч. 1 ст. 296 КК України, встановлено:

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила що підсудний знаходився в дружніх відносинах з її сином ОСОБА_9, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і завжди був дружнім гостем в її будинку. Він постійно надавав і надає їй допомогу по господарству. В 2009 році в її будинку проживали квартиранти ОСОБА_4 з співмешканкою ОСОБА_10. Після того як підсудний підрізав ОСОБА_4, то він до неї заходив рідше. Відносно приходу підсудного до неї в жовтні 2009 року, то до будинку біля 20 год. спочатку зайшов ОСОБА_6, а потім ОСОБА_2

Була якась розмова між ними і ОСОБА_4, в ході якої ОСОБА_2 нікого не ображав і взагалі більше мовчав. Більше розмовляв ОСОБА_6. Коли вона попросила ОСОБА_6 і ОСОБА_2 покинути будинок, то вони зразу ж пішли.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що біля 20 годин в один із осінніх днів 2009 року він з ОСОБА_2 вирішили зайти до ОСОБА_5. Про обставини підрізу ОСОБА_4 ОСОБА_2 він знав. Спочатку в будинок зайшов він, вияснив у ОСОБА_5 своє питання, а потім почав розмовляти з ОСОБА_4. ОСОБА_2 в будинок зайшов через кілька хвилин і в основному мовчав. Потім він з ОСОБА_4 почав сваритися за те, що той не забирає з міліції заяву на підсудного. ОСОБА_5 сказала їм, щоб вони вийшли і вони пішли з будинку.

Потерпілий ОСОБА_4 відносно вказаного факту пояснив, що дійсно в будинок ОСОБА_5 в жовтні 2009 року біля 20 годин заходили ОСОБА_2 і ОСОБА_6. ОСОБА_2 був тверезим, а ОСОБА_6 напідпитку ОСОБА_2 мовчав, а ОСОБА_6 почав з ним говорити про ОСОБА_2 і просив забрати заяву з міліції. Виникла словесна сварка і ОСОБА_5 попросила їх покинути будинок, що вони і зробили. Ніякого скандалу в будинку не було, а на запор двері ще не закривали, бо було не пізно.

Свідок ОСОБА_8 на досудовому слідстві пояснила, що 07 жовтня 2009 року о 22-23 годині до них в будинок зайшли ОСОБА_2 та ОСОБА_6, яких ОСОБА_5 не запрошувала і між ними та ОСОБА_4 виникла сварка з приводу заяви ОСОБА_4 про спричинення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень ОСОБА_4. Вона і ОСОБА_5 вигнали ОСОБА_2 і ОСОБА_6 з будинку і ті пішли. В судове засідання свідок ОСОБА_8 не з'явилась зв'язку з тривалим знаходженням на лікуванні.

З показань ОСОБА_8 не вбачається що ОСОБА_2 вчинив в будинку хуліганські дії, поскільки вони зайшли для вирішення спірного питання. Покази ОСОБА_8 не відповідають поясненням інших осіб, а тому суд не може прийняти їх до уваги.

Аналізуючи, викладені докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшла своє підтвердження вина підсудного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 162 і ч.1 ст. 296 КК України, поскільки:

-в будинок належний ОСОБА_5 він зайшов як давній знайомий ОСОБА_5 і остання ніколи не забороняла ОСОБА_2 заходити в будинок так як він був товаришем її покійного сина, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно надавав їй допомогу;

-знаходячись в будинку підсудний ніякого порушення громадського порядку не допустив, вів себе коректно і коли ОСОБА_5 попросила його залишити будинок, то він зразу вийшов з будинку;

-підсудний ОСОБА_2 в будинок ОСОБА_5 зайшов з тим, щоб повідомити ОСОБА_4, який проживав в даному будинку, про необхідність його явки до слідчого міліції;

-час заходу ОСОБА_2, біля 20 годин, був не дуже пізнім, в будинку ніхто не відпочивав і вхідні двері в будинок були відкриті. Перед його заходом в будинок за кілька хвилин зайшов ОСОБА_6, якого з будинку ніхто не виганяв і вже після того як ОСОБА_6 почав сваритись з ОСОБА_4 його і ОСОБА_6 попросили залишити будинок, що вони і зробили;

-в судовому засіданні встановлено, що слідчому ОСОБА_5., ОСОБА_4 і ОСОБА_6 давали інші покази про обставини, що мали місце 07.10.2009 року в будинку ОСОБА_5, однак слідчим вони записані невірно, а самі допитувані протоколи не читали, а тільки підписали.

За вищевказаних обставин є підстави для виправдання підсудного ОСОБА_2 по епізодах обвинувачення по ч.1 ст. 162 і ч.1 ст. 296 КК України.

Таким чином в судовому засіданні знайшла своє підтвердження вина підсудного ОСОБА_2 в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент спричинення, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

При визначенні виду та міри покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує: тяжкість вчинення ним злочину, який є тяжким, особу підсудного, який по місцю проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину, до кримінальної відповідальності притягується вперше ; обставини, що пом'якшують покарання : щире каяття у вчиненому злочині, принесення вибачення потерпілому та повне відшкодування потерпілому спричиненої злочином шкоди; обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи викладене, а також прохання потерпілого ОСОБА_4 не призначати підсудному суворого покарання і не ізолювати його від суспільства, суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_2 можливе без ізоляції його від суспільства і відносно нього необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України.

Речові докази по справі, що знаходяться в Онуфріївському РВ УМВС України підлягають знищенню.

По справі прокурором заявлявся позов про відшкодування вартості лікування потерпілого ОСОБА_4 на суму 101 грн.20коп., вказана сума підсудним відшкодована в ході судового розгляду, а тому прокурор відмовився від позову, яка прийнята судом.

По справі накладався арешт на майно на суму 3240 грн., належного ОСОБА_2 Поскільки шкода, завдана злочином підсудним відшкодована, то арешт майна необхідно скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 65, 74 - 76 КК України, ст.ст. 323, 324 та 328 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5(п'ять) років.

Звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного судом покарання з випробовуванням, з іспитовим строком в 2 (два) роки, якщо він впродовж іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього судом обов'язки.

Зобов'язати засудженого ОСОБА_2 впродовж іспитового строку : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти вказані органи про зміну місця проживання та періодично з'являтись у вказані органи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу, засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в силу залишити раніше обраний - підписку про невиїзд.

ОСОБА_2 по пред'явленому досудовим слідством обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 162 і ч. 1 ст. 296 КК України, виправдати за відсутності в його діях складу і події вказаних злочинів.

Арешт майна ОСОБА_2 на суму 3240 грн., накладений 07.11.2009 року досудовим слідством - скасувати.

Речові докази : ніж, штани, 2 стакани і 3 пляшки, що знаходяться на зберіганні в Онуфріївському РВ УМВС України в Кіровоградській області - знищити як такі, що не виявляють цінності.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області на протязі 15 діб з часу проголошення через Онуфріївський районний суд.

Суддя Онуфріївського

районного суду

Кіровоградської області: Шелесько В.Д.