Дата документу 10.10.2017 Справа № 554/7925/17
Справа № 554/7925/17
Провадження № 1-кс/554/7019/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2017 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, прохаючи суд накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події від 06.10.2017 року в с.Розсошенці, Полтавського району, а саме на автомобіль ВАЗ 211120, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, синього кольору, який буде зберігатися на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів в с.Розсошенці, Полтавського району по вул.Європейській, б.164, а також свідоцтво про даного автомобіля серії НОМЕР_2 від 11.02.2015 року та комплект ключів від автомобіля (два ключі та пульт сигналізації), які будуть зберігатися в Полтавськогму РВП ПВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м.Полтава, вул. О.Пчілки, б.19Е.
В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 06.10.2017 року до Полтавського РВП надійшло повідомлення від судового експерта Полтавського НДЕКЦ ОСОБА_4 про те, що в с. Розсошенці, Полтавського району по вул. Європейській, 164, під час перевірки автомобіля ВАЗ 211120, д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, який належить ОСОБА_5 , виявлено підробку номерного позначення кузова.
Відповідно до доповідної записки судового експерта Полтавського НДЕКЦ ОСОБА_4 , в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів автомобіля ВАЗ 211120, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, було встановлено, що ідентифікаційне номерне позначення кузова піддавалося зміні не в умовах заводу виробника шляхом перезакріплення номерної деталі(права передня опора з номерним позначенням кузова « НОМЕР_3 ») в зборі з правим бризговиком в моторному відсіку та номерної деталі(номерна пластина з номерним позначенням кузова « НОМЕР_3 ») в багажному відсіку.
При виїзді 06.10.2017 року слідчо-оперативної групи Полтавського РВП ПВ ГУНП в Полтавській області до місця пригоди було проведено огляд, в ході якої виявлено автомобіль ВАЗ 211120, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, синьої кольору, під керуванням ОСОБА_5 , а також свідоцтво про реєстрацію даної автомобіля серії НОМЕР_2 від 11.02.2015 року та комплект ключів від автомобіля(два ключі та пульт сигналізації). Відповідно до свідоцтва про реєстрації транспортного засобу, даний автомобіль належить ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 . В ході огляду вказанні автомобіль разом з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та ключами було вилучено, автомобіль було направлено на зберігання до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів в с. Розсошенці, вул. Європейська, б. 164, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, два ключі та пульт від сигналізації направлене до Полтавського РВП за адресою: м. Полтава, вул. О.Пчілки, б. 19Е.
Згідно ст.ст.168, 237 КПК України вилучене в ході огляду місця події майно є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч.5 ст. 171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.
Відповідно до п. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Слідчий, прокурор та учасники кримінального провадження до суду не зявилися.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 06.10.2017 року було вилучено автомобіль ВАЗ 211120, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, синього кольору, а також свідоцтво про даного автомобіля серії НОМЕР_2 від 11.02.2015 року та комплект ключів від автомобіля (два ключі та пульт сигналізації).
Слідчий звернувся з матеріалами клопотання про арешт майна вилученого в ході огляду місця події лише 09.10.2017 року, тобто на третій день після вилучення.
Зазначені обставини свідчать про пропуск слідчим строку для звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно.
Матеріали клопотання слідчого не містять клопотання про поновлення пропущеного строку.
На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
У задоволенні клопотання слідчого СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1