АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11сс/778/1093/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2017 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки села Новостепове Джанкойського району, АР Крим, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
прокурор прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 про застосування відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в судовому засіданні не знайшли об`єктивного підтвердження наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий. Слідчому судді не надано жодного доказу, який би доводив, що ОСОБА_6 , залишаючись на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, експертів у цьому ж кримінальному провадженні. Крім того, дослідивши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив недостатність підстав на даному етапі досудового розслідування вважати висунуту ОСОБА_6 підозру обґрунтованою.
В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу слідчого судді відносно ОСОБА_6 скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до останньої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави в розмірі 32480 гривень.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що слідчим суддею не зазначено всіх доказів, досліджених судом під час розгляду клопотання, не здійснено дослідження всіх доказів та не здійснено оцінку всім дослідженим доказам, які містяться в матеріалах кримінального провадження. Слідчий суддя зробив висновок, який суперечить дослідженим матеріалам. Зокрема, в ухвалі слідчий суддя зазначає, що показання свідка ОСОБА_10 не можуть бути підтвердженням вчинення ОСОБА_6 злочину, але при цьому, згідно з дослідженими матеріалами, доданими до клопотання слідчого, встановлено, що показання свідка ОСОБА_10 в частині опису зовнішності ОСОБА_6 відповідають зовнішності підозрюваної. Вказане свідчить про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
ОСОБА_6 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення і наступного покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 7 років, може приховуватись від органу досудового розслідування, оскільки зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, стороною обвинувачення вживаються всі заходи, направлені на збирання доказів вчинення злочину, у тому числі речей та документів. Підозрювана ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності, може знищити або вжити заходів до знищення або переховування документів, речей та інших доказів по кримінальному провадженню, які можуть бути використані як докази її вини. Вказана обставина свідчить про наявність ризику, передбаченого п.п.2 ч.1 ст.177 КПК України, - знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, який підтверджується показаннями свідка ОСОБА_10 , повідомленням про підозру ОСОБА_6 .
Стороною обвинувачення встановлено достатньо підстав вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 зможе незаконними засобами впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а саме примушувати їх до дачі неправдивих показань на її користь, впливати на підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що перешкодить встановленню істини під час досудового та судового слідства. Крім цього, існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може чинити реальний тиск на свідків.
Згідно з ухвалою, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 31 серпня 2017 року, в ході виконання доручення, працівниками УСБУ в Запорізькій області проведено негласну слідчу (розшукову) дію у вигляді оперативної закупівлі, для проведення якої громадянину ОСОБА_10 , в присутності двох понятих були видані грошові кошти в сумі 1500 гривень. Далі, в ході оперативної закупівлі приблизно о 11-00 годині ОСОБА_10 зателефонував на мобільний номер телефону НОМЕР_1 , зазначений у візитці салону «Vip-House» та домовився з адміністратором даного салону про надання йому інтимних послуг повією салону «Vip-House» за грошові кошти у сумі 1500 гривень за адресою його місцеперебування: АДРЕСА_3 . Приблизно об 11 годині 45 хвилин, ОСОБА_6 здійснюючи функції адміністратора салону «Vip-House» разом адміністратором ОСОБА_12 та двома повіями, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , прибули за вказаною ОСОБА_10 адресою: АДРЕСА_4 , де адміністратор ОСОБА_6 запропонувала обрати одну з повій, а адміністратор ОСОБА_12 отримала від ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 1500 гривень за надання йому інтимних послуг обраною повією протягом години.
Дії підозрюваної ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.303 КК України, як втягнення особи в заняття проституцією, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.
28 липня 2017 року до ЄРДР за №0000443 внесені відомості за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.302, ч.2 ст.303, ч.3 ст.368 КК України.
08 вересня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України.
Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; підозрювану ОСОБА_6 та її захисника - адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та вважали, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя цих вимог закону дотримався при розгляді клопотання.
Органами досудового слідства ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України, є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з відсутності наданих стороною обвинувачення доказів, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй правопорушення.
З такими висновками слідчого судді не можливо не погодитись, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваної ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора, захисника, слідчого та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
В обґрунтування підозри до клопотання додано низку документів, а саме: витяг з ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, повідомлення від УСБУ в Запорізькій області про вчинення кримінального правопорушення, протоколи допиту свідка ОСОБА_10 , протоколи обшуків.
Проте, аналізуючи додані до клопотання слідчого докази, колегія суддів вважає правильними висновки слідчого судді щодо відсутності в них достатніх відомостей, які б підтверджували обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.303 КК України.
Підозрювана ОСОБА_6 заперечує свою причетність до вказаного правопорушення.
Під час допиту в якості свідка ОСОБА_10 повідомив, що за адресою АДРЕСА_5 надають інтимні послуги за грошові кошти, але про причетність ОСОБА_6 не зазначає. В листах УСБУ від 27 липня 2017 року та 28 липня 2017 року ніяких відомостей про вчинення саме ОСОБА_6 кримінального правопорушення немає. Відомості з протоколів обшуків таких відомостей теж не містять.
Документи, додані прокурором до апеляційної скарги, на які прокурор посилалась і при апеляційному розгляді, до клопотання не додані та, як вбачається з матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали, слідчому судді теж не надавались.
Доводи прокурора про те, що слідчий суддя повинен був їх витребувати з власної ініціативи, не узгоджуються з положеннями ст.22 КПК України.
Таким чином, на думку колегії суддів, слідчим та прокурором до клопотання були надані документи, які не містять переконливих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, про те, що наданими матеріалами кримінального провадження не підтверджено і існування ризиків, на які посилається слідчий в клопотанні, а саме того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, експертів, у цьому ж кримінальному провадженні.
Всі твердження прокурора з цього приводу є лише припущенням.
Відомостей про те, що ОСОБА_6 не виконує своїх процесуальних обов`язків в наданих суду матеріалах провадження немає.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини з якими закон пов`язує можливість застосування відносно особи запобіжного заходу та обґрунтовано відмовив в задоволенні вищевказаного клопотання.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування оскаржуваної ухвали, при апеляційному розгляді н6е встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 про застосування відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4