1Справа № 335/2767/18 1-кс/335/1940/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2018 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність та дії слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0000366 від 26 грудня 2017 року, -
ВСТАНОВИВ:
15.03.2018 року у провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність та дії слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0000366 від 26 грудня 2017 року, яка передана слідчому судді ОСОБА_1 .
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.
Частиною 2 ст. 303 КПК України визначається інший порядок оскарження та розгляду інших скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.
Таким чином, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, яку вони зобов`язані вчинити у відповідності до КПК України і ця процесуальна дія має бути вчинена у строки, визначені КПК України.
В іншому випаду, відповідно до положень п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України, особа наділена правом оскаржити рішення слідчого чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Повноваження слідчого судді при розгляді скарг на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію може, а також про скасування рішення слідчого чи прокурора.
Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Разом з тим, ст. 103 КПК України передбачено вичерпний перелік форм фіксації кримінального провадження, так зазначено, що процесуальні дії можуть фіксуватися: у протоколі; на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії та у журналі судового засідання.
З викладеного вбачається, що жодна із зазначених форм фіксації процесуальної дії не застосовується при продовженні строків досудового розслідування.
Враховуючи положення зазначеної статті та те, що у вимогах заявника відсутнє прохання про проведення процесуальної дії, слідчий суддя приходить до переконання, що подана скарга не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбаченого ч. 1 ст. 303 КПК України.
Відтак вимоги заявника:
про визнання незаконною бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000366 від 26 грудня 2017 року, яка полягала у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений ч. 3 ст. 295 КПК України строк;

про визнання незаконною бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000366 від 26 грудня 2017 року, яка полягає у неподанні уповноваженому прокурору заперечень захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_3 від 09.03.2018 року на клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування;

про визнання незаконною бездіяльність заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_5 під час прийняття постанови про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000366 від 26 грудня 2017 року, яка полягає у нездійсненні ним нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування в частині контролю за вчиненням слідчим процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений ч. 3 ст. 295 КПК України строк;

про визнання незаконними дії заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_5 під час прийняття постанови про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000366 від 26 грудня 2017 року, які полягають в передчасному розгляді клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про продовження строку досудового розслідування без письмових заперечень сторони захисту на дане клопотання, незважаючи на те, що сторона захисту поінформувала сторону обвинувачення, що відповідні заперечення будуть надані протягом п`яти днів з моменту отримання копії постанови про продовження строку досудового розслідування;

про визнання зазначених дій та бездіяльності слідчого і прокурора такими, що порушують право ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000366 від 26 грудня 2017 року,

не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність та дії слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0000366 від 26 грудня 2017 року.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1