справа №619/3412/16-к
провадження №1-кп/619/93/17
ВИРОК
іменем України
14 вересня 2017 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого неповну середню освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06.05.2015 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст. 186 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 23.10.2015 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст.ст. 186 ч. 2, 185 ч. 2, 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, 04.04.2016 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст.ст. 190 ч. 2, 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, 22.12.2016 року за ухвалою апеляційного суду Харківської області вищевказаний вирок змінено, виключено з мотивувальної та резолютивної частини вироку вказівку про остаточне призначення покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України та вважати засудженим за ст. 190 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі з самостійним виконанням вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 23.10.2015 року,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України,
за участю: прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
обвинуваченого - ОСОБА_3
законного представника
обвинуваченого - ОСОБА_8
потерпілої - ОСОБА_9
27.12.2015 року близько 6 год. неповнолітній ОСОБА_3 , знаходячись в домоволодінні АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_10 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету наживи, діючи повторно, скориставшись тим, що його подальші злочинні дії ОСОБА_10 були непомічені, шляхом вільного доступу, таємно викрав планшет «Oysters M700B-KG-5», яким в подальшому розпорядився на свій розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_10 був спричинений матеріальний збиток на загальну суму, згідно висновку товарознавчої експертизи № 7469 від 26.07.2016 року на суму 900 грн.
29.01.2016 року близько 20 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_3 , знаходячись у якості пасажира в автомобілі «ВАЗ-2115» державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_11 , що знаходився в с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області, побачив біля ричага переміщення КПП мобільний телефон «Nokia 215 Dual Sim», який належить ОСОБА_11 , після чого, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету наживи, діючи повторно, скориставшись тим, що його подальші злочинні дії ОСОБА_11 були непомічені, шляхом вільного доступу, таємно викрав вказаний мобільний телефон, яким в подальшому розпорядився на свій розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_11 був спричинений матеріальний збиток на загальну суму, згідно висновку товарознавчої експертизи № 19/121/6-932 від 25.02.2016 року на суму 554 грн.
09.05.2016 року близько 22 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_3 , знаходячись на вул. Шкільна № 21 в с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області, викликав до себе по телефону службу таксі «3000» з метою заволодіння грошовими коштами та майном. 09.05.2016 року близько 23 год. 45 хв. на вказаний виклик за дорученням оператора служби таксі до ОСОБА_3 в с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області на автомобілі «ЗАЗ ТF 698» д.н. НОМЕР_2 , приїхала ОСОБА_9 , де ОСОБА_3 сів до неї в автомобіль, попросив її спочатку проїхати в центр цього населеного пункта, а потім змінив напрямок руху на край с. Руська Лозова. Під час подальшого руху в автомобілі ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету наживи, напав на ОСОБА_9 та погрожуючи їй застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я, тримаючи лівою рукою лезо ножа, який був при ньому раніше, направив його в сторону горла потерпілої та в подальшому став вимагати у неї віддати негайно всі наявні у неї гроші та мобільні телефони, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_9 , піклуючись за своє життя та здоровя, була вимушена зупинити автомобіль і віддати ОСОБА_3 600 грн. та три мобільні телефони: «Nokia 2220», «Nokia С2-05 RM-724» та «Samsung S5360», які ОСОБА_3 забрав та з місця пригоди зник, розпорядившись цим майном на свій розсуд.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав частково, а саме повністю визнав провину за всіма епізодами скоєння крадіжок, які кваліфіковані за ст. 185 ч. 2 КК України, у вчиненому в цій частині щиро розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочинів так, як це зазначено вище. Стосовно кваліфікації його дій за ст. 187 ч. 1 КК України провину визнав частково, посилаючись на те, що скоїв крадіжку, а не розбій, так як ножа не мав, потерпілій не погрожував. При цьому пояснив, що сказав потерпілій віддати гроші та телефони, на що отримав 460 грн. і три телефони. Два телефони повернув потерпілій, а третій продав на ринку Героїв праці, гроші не повернув.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів за епізодами скоєних обвинуваченим ОСОБА_3 крадіжок за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України, обмежився у цій частині допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні злочинів за епізодами від 27.12.2015 року, 29.01.2016 року та 20.05.2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.
Стосовно обвинувачення за ч. 1 ст. 187 КК України, суд приходить до висновку про те, що визнаючи свою провину частково, ОСОБА_3 обрав такий спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за скоєний злочин. Вина ОСОБА_3 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Показаннями потерпілої ОСОБА_9 про те, що 09 травня 2016 року вона, як водій таксі, отримала від диспетчера о 22 год. 30 хв. виклик до с. Руська Лозова вул. Шкільна Дергачівського району Харківської області. Прибувши за викликом побачила молодого хлопця, який здійснив замовлення і яким виявися обвинувачений ОСОБА_3 . Останній сказав їй про необхідність поїхати та забрати ще одного пасажира, а саме його дівчину. Вона погодилася і по дорозі зрозуміла, що пасажир вказує їй дорогу в поле, тому вона розвернулася та вирішила їхати на вул. Радянську. ОСОБА_3 по ходу руху висмикнув ключі з замка запалення, підставив ніж до її шиї, погрожував перерізати горло та наказав віддати гроші і телефони. Потерпіла злякалася за своє життя, так як реально бачила лезо ножа, а ручка останнього перебувала в рукаві куртки обвинуваченого, тому віддала три телефони та гроші в сумі 600 грн. Після цього забравши гроші і телефони обвинувачений зник. Потерпіла поїхала до свого знайомого жителя с. Руська Лозова ОСОБА_13 з метою викликати працівників поліції. По приїзду останніх вона описала нападника і працівники поліції привезли її до будинку, звідки вийшов батько обвинуваченого. На вимогу поліцейських він виніс фотографію сина і потерпіла зразу ж впізнала нападника ОСОБА_3 . Два телефони обвинувачений їй повернув, але вони не працюють. Гроші не повернуті до теперішнього часу.
Поясненнями свідка ОСОБА_14 про те, що 09 травня 2016 року ввечері ОСОБА_3 прийшов до неї додому і попросив дати телефон з метою викликати таксі, щоб поїхати в м. Харків погуляти. Обвинувачений також взяв у неї кухонний ніж, але навіщо він його брав, свідок не питала. Доля даного ножа їй не відома до теперішнього часу. Свідок погодилася і надала для виклику таксі свій телефон. Через деякий час приїхала машина таксі ДЕУ. Свідок провела ОСОБА_3 , але через деякий час обвинувачений повернувся до неї додому, так як залишив свій телефон. Після повернення він мав три телефони два Нокіа і один Самсунг. При цьому ОСОБА_3 подарував телефон її вітчиму ОСОБА_15 . Звідки у обвинуваченого взялися телефони вона не цікавилася.
Поясненнями свідка ОСОБА_13 про те, що приблизно 08 травня 2016 року пізно вночі після 23 год. до нього приїхала знайома ОСОБА_9 , яка розповіла, що на неї в с. Руська Лозова щойно напав молодий хлопець, пограбував, забрав телефони та гроші, погрожуючи ножем, який підставив до горла. Потерпіла була дуже налякала, схвильована. Вона попросила телефоном скористуватися, що викликати працівників поліції. Свідок погодився і через деякий час поліцейські приїхали і потерпіла ОСОБА_9 поїхала з ними. Пізніше він дізнався, що нападником виявився ОСОБА_16 , але він його як жителя села не знав.
Дослідженими даними протоколу огляду місця події від 10.05.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_9 , яка вказала яким чином був вчинений на неї розбійний напад ОСОБА_3 (а.с. 96-101 том справи 3).
Даними огляду предметів DVD диска від 12.05.2016 року з аудіо записом розмови двох чоловіків. (а.с. 116 том справи 3).
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 12.05.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_9 , де вона відтворила події 09.05.2016 року. (а.с. 119-123 том справи 3).
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12.05.2016 року, за яким потерпіла ОСОБА_9 на фото № 3 впізнала особу, яка 09.05.2016 року здійснила на неї розбійний напад і на фото № 3 зображений обвинувачений ОСОБА_3 (а.с. 124 том справи 3).
Даними висновку судової товарознавчої експертизи № 2920 від 14.06.2016 року про те, що вартість трьох телефонів, як об`єктів дослідження, становить загальну суму 900 грн. (а.с. 129-130 том справи 3).
Даними протоколу огляду предметів від 18.05.2016 року, а саме телефону «Нокіа» в копусі фіолетового кольору, який був виданий свідком ОСОБА_15 , як той телефон, який надав обвинувачений 09.05.2016 року. (а.с. 140 том справи 3).
Дослідженими даними висновку судової дактилоскопічної експертизи № 1579 від 25.07.2016 року про те, що в ході огляду місця події було виявлено та вилучено два відрізки липкої стрічки зі слідами рук і зазначені сліди пальців рук залишені вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_3 (а.с. 182-189 том справи 3).
Даними протоколу огляду предметів від 06.06.2016 року, а саме телефону «Самсунг» в копусі білого кольору, який був виданий свідком ОСОБА_17 (а.с. 202 том справи 3).
Даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 06.06.2016 року, уході якого ОСОБА_9 впізнала як свій телефон «Самсунг», яким злочинно 09.05.2016 року заволодів ОСОБА_3 (а.с. 204-205 том справи 3).
Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин, суд враховує саме показання, надані виключно в судовому засіданні.
Стосовно пояснень свідка ОСОБА_13 про те, що події мали місце 08 травня, а не 09 травня 2016 року, то суд вважає, що ця невідповідність має місце через значний проміжок часу з моменту подій, його допиту в ході досудового розслідування і до допиту свідка в суді, тому свідок може помилятися в даті.
Суд, дослідивши та перевіривши в судовому засіданні вищевказані докази, які у відповідності до ст.ст. 85, 86 КПК України є належними та допустимими, оцінюючи їх у своїй сукупності, приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 та вважає, що його дії по епізоду від 09.05.2016 року, які виразилися в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу або з погрозою застосування такого насильства (розбій), слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 187 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 за епізодами від 27.12.2015 року, 29.01.2016 року та 20.05.2016 року, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.
При вирішенні питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття обвинуваченого за епізодами скоєних ним крадіжок, та скоєння злочинів у неповнолітньому віці, що відповідно до ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра і лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, перебуває на обліку з 14.02.2015 року в секторі превентивної діяльності Дергачівського ВП ГУНП Харківської області, скоїв злочини у неповнолітньому віці. Відповідно до акта амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 629 від 16.08.2016 року у ОСОБА_3 ознаків психоза та слабоумія не виявляється, виявлено дисоціальні розлади особистості. По своєму психічному стану він може розуміти свої дії та керувати ними. В період часу до якого відноситься правопорушення, ОСОБА_3 знаходився поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом, міг розуміти свої дії та керувати ними. По своєму психічному стану в даний час ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.с. 255-257 том справи 3).
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних ним злочинів, а саме за ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно статті 12 КК України являється злочином середньої тяжкості, та ч. 1 ст. 187 КК України, який згідно статті 12 КК України являється тяжким злочином. Враховуючи сукупність даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що вони істотно не знижують ступінь тяжкості вчинених останнім злочинів.
За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі та вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), яка діяла до 20 червня 2017 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільні позови потерпілими не заявлені.
Процесуальні витрати у справі за проведення судових експертиз покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 .
Долю речових доказів у справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч. 1, 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 187 КК України у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі.
У відповідності до ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 04.04.2016 року з урахуванням ухвали апеляційного суду Харківської області від 22.12.2016 року остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 23.10.2015 року виконувати самостійно.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 10 серпня 2016 року.

У строк покарання ОСОБА_3 у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, яка діяла до 20 червня 2017 року, зарахувати строк попереднього ув`язнення з 10 серпня 2016 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави понесені витрати: за проведення судових товарознавчих експертиз в сумі 976 грн. 48 коп., за проведення судової дактилоскопічної експертизи в сумі 2641 грн. 20 коп.
Речові докази у справі: сім-карту мобільного оператора МТС, яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_11 , - залишити останньому; планшет «Oysters M700B-KG-5», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 залишити останньому; планшет торгівельної марки «Apple iPad 4, Wi-Fi 32 Gb, black», чохол для планшету, окуляри для корекції зору, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_12 , - залишити останньому; DVD-диск, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - залишити у справі;мобільний телефон «Nokia», мобільний телефон «Samsung», які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_9 , - залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1