Справа № 359/7719/17
Провадження №1-в/359/480/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2017 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без технічної фіксації клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році",

в с т а н о в и в:
02.10.2017 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році".

В судове засідання учасники не з`явились. По дату час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином. Неявка засудженого не перешкоджає розгляду заяви, зважаючи на те, що останнім таку заяву подано особисто.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволенні заяви про застосування амністії заперечував, зважаючи на відсутність на те законних підстав.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, та ознайомившись із особовою справою засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з особової справи, ОСОБА_4 засуджено за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 29.10.2014 року за ч.3 ст.289, ст.357 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до 4 років позбавлення волі (а.о.с.8-12). Ухвалою апеляційного суду м. Києва від.10.02.105 року вказаний вирок залишено без змін ( а.о.с. 14-17).

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 29.10.2014 року набрав законної сили 10.02.2015 року.

Відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 був засуджений за злочини, один з яких є особливо тяжким, оскільки санкціяч.3 ст.289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на від семи до дванадцяти років.
7 вересня 2017 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.

Згідно ст.9 указаного Закону, амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, яких засуджено за викрадення, привласнення, вимагання документів, штампів, печаток, заволодіння ними (стаття 357 КК України 2001 р.) (п. е) ст. 9 Закону).

Згідно з вироком Святошинського районного суду м. Києва від 29.10.2014 року ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.357 КК України. З огляду на це, слід прийти до висновку, що він підпадає під перелік категорій осіб зазначених у п.е) ст.9 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, на яких не поширюється застосування амністії.
Крім того, посилання засудженого ОСОБА_4 про застування щодо нього ч.8 ЗУ «Про амністію у 2016 році» є необґрунтованими, оскільки підстави для застосування вказаної частини закону стосується лише засуджених осіб, які перебувають в місцях обмеження волі.
Таким чином, суд не знаходить законних підстав для задоволення клопотання засудженого.

Зважаючи на вищевикладені обставини, керуючись Законом України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року № 1810-VІІІ та Законом України "Про застосування амністії в Україні" від 01 жовтня 1996 року №392/96-ВР суд, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -
у х в а л и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році"- відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1