Справа № 496/1035/18
Провадження № 1-кп/496/182/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2018 року Біляївський районний суд
Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
законного представника малолітнього ОСОБА_5
представника служби у справах дітей ОСОБА_6
малолітнього ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка клопотання про застосування до малолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, примусових заходів виховного характеру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біляївка, громадянина України, учня 7-Б класу Біляївської загальноосвітньої школи № 3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

В період часу з 01.02.2018 року по 17.02.2018 року, малолітній ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого тимчасового мешкання, а саме у будинку АДРЕСА_2 , достовірно знаючи про місце знаходження чорних та кольорових металів (металобрухту), у вигляді 20 фрагментів арматури довжиною 1-1,2 м кожен, загальною вагою 30 кг, 30 фрагментів мідного дроту довжиною по 20-30 см, загальною вагою 5 кг, вирішив заволодіти зазначеним майном. Так, в період часу з 01.02.2018 року по 05.02.2018 року, більш точного часу слідством не встановлено, малолітній ОСОБА_7 , спільно з малолітнім ОСОБА_8 реалізуючи спільний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, переконавшись у таємності своїх дій, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з території домоволодіння АДРЕСА_2 забрали 20 фрагментів арматури довжиною 1-1,2 м кожен, загальною вагою 30 кг, вартістю 6,5 грн./1кг на загальну суму 195 грн. Далі, в період часу з 06.02.2018 року по 17.02.2018 року, більш точного часу слідством не встановлено, малолітній ОСОБА_7 , продовжуючи реалізувати свій єдиний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у таємності своїх дій, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з будинку АДРЕСА_2 забрав 30 фрагментів мідного дроту довжиною по 20-30 см, загальною вагою 5- кг, вартістю 40 грн/1кг, на загальну суму 200 грн. Своїми діями малолітній ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 395 грн.

Зазначені дії малолітнього ОСОБА_7 підпадають під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Малолітній ОСОБА_7 допитаний в судовому засіданні, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 185 КК України, винним визнав себе повністю.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати до малолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у виді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків терміном на 2 роки.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просила застосувати до малолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків терміном на 2 роки.
Законний представник малолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_5 не заперечувала проти застосування до малолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру у направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків терміном на 2 роки.
Представник служби у справах дітей Біляївської РДА ОСОБА_6 вважала за доцільне застосувати відносно малолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у виді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків терміном на 2 роки.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали, додані до клопотання, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та про його задоволення, виходячи з наступного.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №155, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час вчинення суспільно-небезпечного діяння він не досяг віку кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Відповідно до ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за даний злочин настає з чотирнадцяти років, що свідчить про те, що малолітній ОСОБА_7 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність.
Вирішуючи питання щодо застосування до малолітнього ОСОБА_7 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.
За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.
Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 105 КК України суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, як направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.
Так, скоєне малолітнім ОСОБА_7 суспільно небезпечне діяння підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Малолітній ОСОБА_7 на обліку в ювенальній поліції у справах дітей не перебуває та не перебував. Відповідно до характеристики зарекомендував себе як учень незібраний та неуважний, часто пропускає заняття без поважних причин, порушує дисципліну, схильний до бродяжництва. З 2005 року ОСОБА_7 перебуває на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих ситуаціях в службі у справах дітей Біляївської райдержадміністрації у зв`язку з тим, що батьки неналежним чином виконують батьківські обов`язки.
Вказані обставини дають підстави вважати, що виправлення малолітнього ОСОБА_7 можливе із застосуванням до нього такого заходу виховного характеру, як направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, строком на два роки.
Керуючись ст. 97, ст. 105 КК України, ст. ст. 498, 500, 501 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Застосувати до малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у виді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків строком на два роки.
Тимчасово, строком на 30 діб помістити малолітнього ОСОБА_7 до приймальника-розподільника для дітей Головного Управління Національної поліції у м. Києві з метою забезпечення виконання ухвали суду та з метою направлення малолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків.

Початок тривалості примусового заходу виховного характеру рахувати з дня поміщення до приймальника-розподільника для дітей Головного Управління Національної поліції у м. Києві.
Контроль за виконанням ухвали покласти на службу у справах дітей Біляївської РДА Одеської області та Біляївську міську раду Одеської області.
Покласти обов`язок доставити малолітнього ОСОБА_7 до приймальника-розподільника для дітей Головного Управління Національної поліції у м. Києві на Біляївський ВП ГУНП України в Одеській області.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського райсуду

Одеської області ОСОБА_1 .