н/п 1-кс/640/9983/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" грудня 2017 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
11.12.2017 о 11.14 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотанням, погоджене із прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 юристом 1 класу ОСОБА_4 , в якому сторона обвинувачення просить поновити строки звернення із клопотання про накладення арешту на вказане в клопотанні майно, оскільки, 09.12.2017 та 10.12.2017 були вихідними днями, що унеможливлювало звернення до суду з відповідним клопотанням 09.12.2017 та 10.12.2017; накласти арешт на вилучені в ході огляду речей 08.12.2017 у ОСОБА_5 , мобільний телефон ТМ «Nokia» imei НОМЕР_1 , з вміщеною у ньому сім-картою мобільного оператора «Lifecelle» номер НОМЕР_2 , з якого він здійснював дзвінок, потерпілій ОСОБА_6 , а також на якому знаходились фотографії викраденого у ОСОБА_6 ноутбуку та планшету, також ОСОБА_5 видав мобільний телефон «Samsung» imei НОМЕР_3 , в якому протягом деякого часу знаходилась сім карта мобільного оператора «Lifecelle» номер НОМЕР_2 та заміщувалась карткою «Vodofone» НОМЕР_4 , з якого здійснювався дзвінок потерпілій ОСОБА_6 , записну книжку в пластиковій обкладинці зеленого кольору, в якому містяться рукописні записи та пластикові дисконтні картки «Premium Card» («Якіторія») № НОМЕР_5 , та «Мегаспорт» клубна карта НОМЕР_6 власниками яких є невстановлені особи; місце зберігання зазначеного майна визначити відповідно до порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 04.12.2017 до ЧЧ Київського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те що, 04.12.2017 в період часу з 20:15 по 21:20 невстановлена особа шляхом розбиття скла автомобілі марки «Volkswagen», НОМЕР_7 , викрала майно яке належало потерпілій, а саме: ноутбук ТМ «Apple», планшет ТМ «Nexus», мобільний телефон ТМ «Iphone 4 s» а також паспорт громадянина України на її ім`я, вищевказані речі знаходились в шкіряному рюкзаку білого кольору.
Під час досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення, може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В ході досудового розслідування, 08.12.2017 ОСОБА_5 , добровільно видав співробітникам поліції мобільний телефон ТМ «Nokia» imei НОМЕР_1 , з вміщеною у ньому сім-картою мобільного оператора «Lifecelle» номер НОМЕР_2 , з якого він здійснював дзвінок, потерпілій ОСОБА_6 , а також на якому знаходились фотографії викраденого у ОСОБА_6 ноутбуку та планшету, також ОСОБА_5 видав мобільний телефон «Samsung» imei НОМЕР_3 , в якому протягом деякого часу знаходилась сім карта мобільного оператора «Lifecelle» номер НОМЕР_2 та заміщувалась карткою «Vodofone» НОМЕР_4 , з якого здійснювався дзвінок потерпілій ОСОБА_6 , записну книжку в пластиковій обкладинці зеленого кольору, в якому містяться рукописні записи та пластикові дисконтні картки «Premium Card» («Якіторія») № НОМЕР_5 , та «Мегаспорт» клубна карта НОМЕР_6 власниками яких є невстановлені особи.
Оскільки, видані ОСОБА_5 речі, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України.
На підставі вище викладеного, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вище вказані речі, які видав ОСОБА_5 оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказом злочину (за ч.1 ст. 185КК України). Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом, з метою збереження зазначених речових доказів, та використання їх під час досудового розслідування.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також враховуючи, що мають бути використані у кримінальному провадженні в якості речових доказів, тому виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, яке було видане ОСОБА_5 08.12.2017 в ході проведення огляду місця події.
В судове засіданні слідчий не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
Володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Згідно заяви ОСОБА_5 від 08.12.2017, він добровільно надав працівникам поліції свою сумку чорного кольору, в котрій знаходиться мобільний телефон марки НОКІА, ІМЕІ № НОМЕР_1 з номером телефону НОМЕР_2 , телефон SAMSUNG ІМЕІ НОМЕР_3 , блокнот нотатками зеленого кольору з номерами телефонів (а.с. 10).
08.12.2017 з 00.20 год. до 00.40 год. згідно протоколу огляду речей, у сумці чорного кольору яка належить ОСОБА_5 , проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду речей від 08.12.2017, вилучено вказане в клопотанні сторони обвинувачення майно (а.с. 13).
В клопотанні про арешт вилученого майна, сторона обвинувачення просить поновити строк на звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, у зв`язку з тим, що 09.12.2017 та 10.12.2017 були вихідними днями, що унеможливлювало звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна в ході огляду речей 08.12.2017.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Вказаною статтею передбачається не просто можливість, а й обов`язковість поновлення строку виконання процесуальних дій, пропущеного з поважних причин. Поважність причин визначається слідчим суддею у разі неможливості своєчасного подання відповідного документа через будь-які обставини, що не дозволили учасникові процесу завчасно подати відповідний документ.
Принципом кримінального судочинства є доступ до правосуддя (ст. ст. 7, 21 КПК України), який впроваджує у вітчизняне кримінальне процесуальне законодавство міжнародно-правовий стандарт, який міститься у ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання сторони обвинувачення та поновлення процесуального строку слідчому, прокурору на звернення до суду з клопотанням про арешт майна, пропущеного із поважних причин.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення огляду, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене відповідно до протоколу огляду майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий, прокурор довели слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягають задоволенню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Накласти арешт на вилучене в ході проведення огляду 08.12.2017 майно, вилучене у ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон ТМ «Nokia» imei НОМЕР_1 , з вміщеною у ньому сім-картою мобільного оператора «Lifecelle» номер НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Samsung» imei НОМЕР_3 ; записну книжку в пластиковій обкладинці зеленого кольору, в якому містяться рукописні записи та пластикові дисконтні картки «Premium Card» («Якіторія») № НОМЕР_5 , та «Мегаспорт» клубна карта НОМЕР_6 власниками яких є невстановлені особи - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна, відповідно до порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1