АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0004764 від 05 травня 2016 року на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 липня 2017 року про повернення обвинувального акта за обвинуваченням,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хмельницької області, Хмельницького району, с. Аркадіївці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_7
захисника- ОСОБА_3

представника
цивільного відповідача- ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 27 липня 2017 року прокурору Київської місцевої прокуратури №1 повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004764 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Вказане рішення обгрунтовано тим, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, складено та затверджено 11 квітня 2017 року, однак, в ході підготовчого засідання, судом встановлено, що обвинуваченому та його захиснику вручено обвинувальний акт, затверджений 10 квітня 2017 року, про що свідчить розписка про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Враховуючи те, що обвинувальний акт, затверджений 11 квітня 2017 року стороні захисту вручено не було, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 ч.3 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору.
Прокурор, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд за даним обвинувальним актом зі стадії підготовчого засідання.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а саме ст.314 КПК України.
Вказує на те, що обвинувальний акт складено з додержанням вимог ст.291 КПК України.
Зазначає, що у розписці про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування зазначено дату 10 квітня 2017 року, що є технічною помилкою, оскільки обвинувальний акт погоджено та вручено 11 квітня 2017 року.
Разом з тим вказує на те, що при наданні розписки про отримання процесуальних документів зі сторони захисту не надходило жодних зауважень про допущення помилок.
ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлений у встановленому законом порядку.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, захисника ОСОБА_3 та представника цивільного відповідача ОСОБА_9 , які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Частиною 2 ст. 291 КПК України встановлені вимоги до обвинувального акта та вказано вичерпний перелік відомостей, які обовязково він повинен містити. В ч. 4 ст. 291 КПК України наведений вичерпний перелік документів, які додаються до обвинувального акта.

У відповідності до ст. 293 КПК України, прокурор, зокрема, одночасно з переданням обвинувального акту до суду, зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику.

Згідно положень ст. 7 КПК України, до загальних засад кримінального провадження належить законність і забезпечення права на захист.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в обвинувальному акті, як процесуальному рішенні, який має містити виклад фактичних обставин злочину, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію злочину з посиланням на положення Закону і статті ( частини статті) КК України і формулювання обвинувачення.
Право на захист забезпечується, зокрема, тим, що обвинувачений має право знати у вчиненні якого злочину його обвинувачують ( п. 1 ч. 2 ст. 42 КПК України), а право на справедливий суд забезпечується і тим, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має, щонайменше, право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього ( п. а ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті п.п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу вагу розясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави предявленого йому обвинувачення (справа «Камасінскі проти Австрії» рішення від 19.12.1989 року). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо предявленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії», рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та ін. проти Австрії».
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 01.03.2001 року у справі «Даллос проти Угорщини». Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції ( зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», а також «Даллос проти Угорщини»).
Однак, як вбачається з обвинувального акту відносно ОСОБА_6 він не відповідає вимогам ч.3 ст.291 КПК України, оскільки з долученої до матеріалів кримінального провадження розписки вбачається, що обвинуваченому та його захиснику вручено обвинувальний акт, затверджений 10 квітня 2017 року, тоді як обвинувальний акт, що направлений до суду, затверджений 11 квітня 2017 року, чим порушено право обвинуваченого на захист.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи прокурора про допущення слідчим технічної помилки не заслуговують на увагу, оскільки вимогами ст. 293 КПК України обов`язок вручення обвинувального акту покладається саме на прокурора. Крім того, отримання незатвердженого ще прокурором примірника обвинувального акту може бути прирівняне до його не отримання у передбаченому законом порядку.
На думку колегії, вказане свідчить про порушення вимог кримінально-процесуального закону, та про необхідність повернення матеріалів для усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 291, 314, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 залишити без задоволення, ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 липня 2017 року про повернення прокурору Київської місцевої прокуратури №1 обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0004764 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України без змін.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа - №11-КП/796/1708/2017 Категорія ч.1 ст. 286 КК України
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10
Доповідач ОСОБА_1