печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за скаргою захисника ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора прокуратури міста Києва, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0003470, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо розгляду клопотання від 09.11.2017,-

ВСТАНОВИВ:
21.11.2017 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 22.11.2017, на бездіяльність прокурора прокуратури міста Києва, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0003470, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо розгляду клопотання від 09.11.2017.

В обґрунтування скарги посилається на те, що прокуратурою міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003470, яке внесено до ЄРДР за його заявою. ОСОБА_3 звернувся до прокуратури міста Києва з клопотанням від 09.11.2017 (вих. № П-7991 від 10.11.2017) про визнання його потерпілим від кримінального правопорушення, що внесено до ЄРДР за № 0003470. Разом з тим, станом на день звернення до суду з даною скаргою, заявника не повідомлено про результати розгляду клопотання.

Особа, що звернулася зі скаргою у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлявся належним чином. В прохальній частині скарги просив задовольнити вимоги та повідомити його про результати розгляду скарги.

У судове засідання прокурор, бездіяльність якого є предметом оскарження не з`явився, про дату, час та місце проведення розгляду повідомлявся належним чином, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані суду.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, заслухавши обґрунтування особи, що звернулася зі скаргою, слідчий суддя приходить до наступного.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Зокрема, такий строк визначений ст.220 КПК України, відповідно до якої, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин ? надсилається їй.

З наданих матеріалів скарги вбачається, що прокуратурою міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003470, яке внесено до ЄРДР за заявою ОСОБА_3

ОСОБА_3 звернувся до прокуратури міста Києва з клопотанням від 09.11.2017 (вих. № П-7991 від 10.11.2017) про визнання його потерпілим від кримінального правопорушення, що внесено до ЄРДР за № 0003470.

Станом на день звернення зі скаргою та станом на день її розгляду слідчому судді не надано відомості щодо розгляду вказаного клопотання, з чого вбачається бездіяльність прокурора щодо не розгляду клопотання заявника в рамках кримінального провадження № 0003470.

Так, ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість вимог та необхідність зобов`язати прокурора, бездіяльність якого є предметом оскарження, розглянути відповідно до чинного законодавства клопотання ОСОБА_3 від 09.11.2017, про що повідомити заявника.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 24, 42, 36, 40, 46, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати прокурора прокуратури міста Києва, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0003470, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 09.11.2017 (вих. № П-7991 від 10.11.2017) про визнання його потерпілим, у відповідності до вимог статті 220 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1