Справа № 645/8456/15-к
Провадження № 1-кп/645/67/17
В И Р О К
Іменем України
22 листопада 2017 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне, Луганської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого приватним підприємцем, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою як внутрішньо переміщена особа : АДРЕСА_2 ,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

03.04.2015 року приблизно о 21 год. 30 хв. ОСОБА_8 перебуваючи поблизу будинку № 240 по Салтівському шосе в м. Харкові, на підґрунті особистих неприязних відносин, що склалися між ним та ОСОБА_11 , вступив з останнім в конфлікт, та маючи намір, що раптово виник та був направлений на заподіяння ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, діючи умисно, протиправно, в ході обопільної бійки, наніс останньому удар в праву тім`яно-потилочну область голови невстановленим в ході судового розгляду тупим твердим предметом, індивідуальні властивості якого в місці пошкодження не відобразились, та тим самим спричинив ОСОБА_11 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2537-С/15 від 01.09.2017 року, забиту рану на голові, яка відповідно до п.п. 2.3.1.а, 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року, відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня).Після цього, намагаючись втекти, ОСОБА_11 побіг у напрямку буд. 240-А по вул. Салтівське Шосе в м. Харкові, але був зупинений сторонньою особою гр. ОСОБА_12 , який став випадковим свідком бійки між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 . Під час затримання ОСОБА_11 впав обличчям вниз на поверхню землі біля другого під`їзду буд. АДРЕСА_3 . В той час, як ОСОБА_11 , намагався встати та перебував в положенні лежачи обличчям вниз, впираючись в землю випрямленими руками, до нього підбіг ОСОБА_8 та, маючи намір, направлений на заподіяння ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що наносить удар у життєва важливий орган, розуміючи, що від його дій можуть настати тяжкі наслідки для здоров`я потерпілого, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, та допускаючи настання зазначених наслідків, наніс ОСОБА_11 удар правою ногою по правій частині тулубу, в область живота. Тим самим ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_11 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2537-С/17 від 01.09.2017 року, закриту тупу травму живота з розривом печінки та розвитком гемоперітонеуму, яка відповідно до п.п. 2.1.1.а, 2.1.3л «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину за обвинуваченням визнав частково, пояснивши суду наступне. Потерпілий ОСОБА_11 є колишнім чоловіком ОСОБА_13 , з якою на час події злочину ОСОБА_8 проживав однією сім`єю, разом з ними мешкали двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_13 та ОСОБА_11 03.04.2015 року близько 21 години 30 хвилин він та ОСОБА_13 повертались до дому із супермаркету, біля 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де вони мешкають, вони зупинились. В цей час несподівано для нього з кущів вийшов ОСОБА_11 , схопив обвинуваченого за одяг, повалив та почав безперервно бити руками та ногами. До них підбігла ОСОБА_13 , яка намагалась відтягти потерпілого та кликала на допомогу. ОСОБА_11 схопив залишену кимось пляшку та вдарив нею обвинуваченого по голові, пляшка не розбилась. Навкруги почали кричати люди. ОСОБА_11 побіг в сторону сусіднього будинку. Випадковий свідок, який під час бійки перебував біля 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_4 , як потім дізнався обвинувачений це був ОСОБА_12 , побіг за потерпілим, наздогнав та повалив його на землю. В цей час який то невідомий чоловік відтягнув ОСОБА_12 від ОСОБА_11 , а ОСОБА_11 мав намір підвестися з землі. ОСОБА_8 підбіг до ОСОБА_11 , який перебував в положенні лежачи обличчям вниз, впираючись в землю випрямленими руками, та з метою запобігти щоб він підвівся та можливо продовжив бійку, наніс йому удар правою ногою по правій частині тулубу, в область живота. Від цього потерпілий знову впав обличчям на землю, ОСОБА_8 сів зверху та став тримати. Потім ОСОБА_8 встав, щоб подивитися, що сталося зі ОСОБА_12 , тим часом ОСОБА_11 та ще один чоловік з місця події втекли. Після цих подій з приводу нанесення йому потерпілим тілесних ушкоджень ОСОБА_8 звернувся із заявою до органів поліції та за отриманням медичної допомоги. Обвинувачений не заперечує можливості виникнення у ОСОБА_11 тупої травми живота саме від його удару ногою, проте зазначає, що наміру спричинити потерпілому тяжкі тілесні ушкодження він не мав, наздоганяв ОСОБА_11 та наносив йому удар ногою, щоб затримати та примусити припинити протиправні дії. В тому, що внаслідок його дій потерпілому було завдано тілесні ушкодження, він щиро кається та жалкує.
За наслідками судового розгляду справи суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 є доведеною, та підтверджується наступними доказами.
Допитаний в суді потерпілий ОСОБА_11 пояснив суду, що перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_13 , вони мають двох неповнолітніх дітей. З 2014 року їх подружні відносини погіршилися, дружина стала не ночувати вдома, а потім переїхала разом із дітьми мешкати окремо в квартирі, яку вона знімала в будинку АДРЕСА_3 . Між ним та ОСОБА_13 стали виникати сварки з приводу поділу майна та порядку участі ОСОБА_11 у вихованні дітей. У вечорі 03.04.2015 року він підійшов до вказаного житлового будинку, маючи намір принести фрукти своїм дітям. Біля 1-го під`їзду він побачив трьох осіб із собакою, які розпивали спиртні напої. Він пішов далі та біля 2-го під`їзду йому перегородили дорогу три чоловіка, серед яких був і обвинувачений ОСОБА_8 . ОСОБА_8 наніс йому невеликим предметом удар в праву верхню частину голови, а коли потерпілий нахилився від удару, ОСОБА_8 став наносити йому хаотичні удари ногами та руками по рукам, ногам, тулубу. В цей час ззаду ОСОБА_11 тримав інший чоловік. Під час спроби ОСОБА_11 вирватися, його штовхнули та повалили на землю. Коли ОСОБА_11 намагався встати, з правої сторони підбіг ОСОБА_8 та з криками «вбивай його» наніс кілька ударів правою ногою в праву частину тулубу. Від цих ударів потерпілий втратив свідомість. Коли потерпілий прийшов до тями, він побачив біля себе незнайомих людей, які питали чи живий він, відчув, що в нього з голови тече кров, ці люди допомогли йому дійти до дому та по дорозі лили горілку на поранену голову та в рота. Після цього він залишився на лавці біля свого під`їзду, до нього вийшла мати, яка викликала швидку, в цей день він був доставлений у лікарню швидкої медичної допомоги та прооперований.
Допитана як свідок мати потерпілого ОСОБА_14 підтвердила суду, що в вечорі 03.04.2015 року невідомий голос повідомив через домофон, що її син ОСОБА_11 знаходиться побитий та знаходиться біля під`їзду. Коли вона вийшла на вулицю вона побачила потерпілого, сторонніх осіб біля нього не було, син сидів на лавці, тримався за голову, з якої текла кров. Вона невідкладно викликала швидку медичну допомогу та відразу в лікарні сина було прооперовано.
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 11.07.2017 року за участю ОСОБА_11 встановлено, що за твердженнями потерпілого 03.04.2015 року біля будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_8 наніс йому удар якимось предметом в праву верхню частину голови, коли ОСОБА_11 нахилявся від ударів ОСОБА_8 продовжив наносити удари руками і ногами в хаотичному порядку по рукам, ногам та тулубу. Після від поштовху невідомого чоловіка ОСОБА_11 впав на землю, а коли він почав вставати з землі та перебував в положенні обличчям до землі на витягнутих руках, з права до нього підбіг ОСОБА_8 на наніс кілька ударів правою ногою в праву частину тулубу, а.с. 12, т. 4.
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 11.07.2017 року за участю ОСОБА_8 встановлено, що ініціатором бійки 03.04.2015 року біля будинку № 240 по Салтівському шосе в м. Харкові був потерпілий ОСОБА_11 , який повалив його, наносив йому удари руками та ногами по тілу та голові. В цей час ОСОБА_11 злякали сторонні особи і він почав втікати, біля сусіднього будинку АДРЕСА_4 його наздогнав один із сторонніх чоловіків, повалив на землю, але його став відтягувати від ОСОБА_10 брат ОСОБА_10 . Тоді обвинувачений підбіг до них та в той час, як ОСОБА_10 лежав на землі та намагався встати спираючись на руки, ОСОБА_8 наніс йому правою ногою удар в праву частину живота, а.с. 10, т. 4. Таким чином механізм нанесення потерпілому ОСОБА_11 удару ногою в праву частину живота при обставинах, викладених потерпілим ОСОБА_11 , самим обвинуваченим в цілому не заперечувався.
Відповідно до витягу з медичної карти № 9474 ОСОБА_11 з 03.04.2015 року по 14.04.2015 року він знаходився на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» в зв`язку зі струсом головного мозку, забійної рани тіменної області з права, ЗТЖ, розриву печінки УІІ сегмент, гемоперітонеум І ст., алкоголь в крові 1,512г/п. 03.04.2015 року був прооперований з приводу травми живота та отримав лікування рани голови, а.с. 16-17, т.2.
Факт виклику швидкої невідкладної допомоги свідком ОСОБА_14 03.04.2015 року о 21 год. 55 хв. для надання медичної допомоги потерпілому за адресом його знаходження біля під`їзду житлового будинку його матері ОСОБА_14 підтверджується змістом запису виклику та картою виїзду швидкої медичної допомоги, а.с. 44-46 т. 2.
Дані про виклик бригади швидкої медичної допомоги 03.04.2015 року для надання медичної допомоги ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_5 , оператором швидкої допомоги були повідомлені органам поліції, при цьому в своїх поясненнях ОСОБА_11 стверджував, що наявні в нього тілесні ушкодження він отримав від невідомої особи 03.04.2015 року близько 22 год. 00 хв. біля будинку АДРЕСА_3 . В зв`язку з находженням з 03.04.2015 року потерпілого ОСОБА_11 у відділенні політравми Комунальному закладі охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» подальша перевірка вказаних обставин органами досудового розслідування не здійснювалася до моменту особистого звернення потерпілого із заявою до органів поліції 28.04.2015 року після закінчення стаціонарного лікування, а.с. 65-67, т.3.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2537-С/17 від 01.09.2017 року згідно представленої медичної документації у потерпілого ОСОБА_11 мали місце наступні тілесні ушкодження:
-закрита тупа травма живота з розривом печінки та розвитком гемоперітонеуму, яка відповідно до п.п. 2.1.1.а, 2.1.3л «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;
-забита рана на голові, яка відповідно до п.п. 2.3.1.а, 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року, відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня).
Ці ушкодження виникли від ударної дії тупого твердого предмету та могли бути отримані в строк не пізніше дати звернення в лікувальну установу та діагностування їх під час вступу.
Індивідуальні властивості травмуючої поверхні тупого твердого предмету (ів) в місцях пошкоджень не відобразилися, тому судити про конкретне знаряддя травми не представляється можливим.
Показання ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , дані ними при проведенні слідчого експерименту 14.07.2017 року, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у ОСОБА_11 тілесних ушкоджень у виді тупої травми живота. Відповісти про можливість виникнення забійної рани на голові у ОСОБА_11 за механізмом , вказаним ОСОБА_8 , не є можливим, а.с.8-9, т.4.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що увечері 03.04.2015 року він вийшов з 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , в якому розташована квартира, де він мешкає разом зі своєю сім`єю. Він йшов гуляти з собакою, разом з ним була його знайома свідок ОСОБА_15 . На вулиці вже було темно, але біля сусіднього під`їзду вони розгледіли бійку та почули жіночі крики про допомогу. Хто кому наносив ушкодження вони не розглянули, але зрозуміли для себе, що хтось грабує жінку, тому він вирішив спрямуватися на допомогу. В цей час він відпустив собаку та побіг за чоловіком, який став втікати в бік будинку АДРЕСА_4 , при цьому гадав, що він щось викрав у жінки та його треба затримати. На теперішній час він вже знає, що цим чоловіком був потерпілий ОСОБА_11 . Коли він вже наздогнав ОСОБА_11 , на нього навалився брат ОСОБА_16 , від цього він впав. Йому на допомогу прийшов сусід ОСОБА_17 , який також став випадковим свідком цих подій. Крім того, свідок ОСОБА_12 підтвердив суду свої покази на досудовому розслідуванні, що в цей же час від місця, де відбувалася первісна бійка, до них підбіг обвинувачений ОСОБА_8 та наніс ОСОБА_11 , який лежав на землі обличчям вниз та намагався встати на витягнутих руках два удари ногою в правий бік тулубу, потім сів зверху на нього, наніс декілька ударів кулаком по потилиці, потягнув за волоси, піднявши так його голову, та заломив за спину одну руку. ОСОБА_11 в цей час кричав, щоб допомогли та викликали поліцію. Самому ОСОБА_12 в цей час допоміг підвестися ОСОБА_17 , він відчистив від бруду свій одяг та побачив, як два брати ОСОБА_11 та ОСОБА_16 пішли в бік. В цей час біля себе він побачив ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , а.с. 68-70, т. 3.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що увечері 03.04.2015 вона з дитиною виходила на вулицю з 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , разом з ними був ОСОБА_12 , у якого вони перебували в гостях, з сім`єю якого в них дружні стосунки, їхні діти навчаються разом. Нікого зі сторін по справі до подій, що сталися вона не знала. На вулиці вже було темно, біля сусіднього під`їзду вони розглядили бійку, почули жіночі крики про допомогу, виходячи з контурів фігур вона чомусь зрозуміла, що один чоловік б`є двох жінок. ОСОБА_12 вирішив спрямуватися на допомогу та побіг за чоловіком, який став втікати від місця бійки в бік будинку АДРЕСА_4 . Вона також побігла за ОСОБА_12 . Той чоловік, що як їй здалося бив двох жінок вів себе неадекватно, зняв верхню одежу та залишився у футболці, став демонстративно кричати, що його вбивають, щоб викликали міліцію. Через темряву вона не побачила, щоб хтось наносив йому удари, не може навіть впізнати цю людину, не може стверджувати хто кого бив в первісній бійці у будинку АДРЕСА_4 . В подальшому вона бачила, як до них підбіг обвинувачений ОСОБА_8 , в якого була розбита голова. Однак стверджувати хто і при яких обставинах наніс йому ці ушкодження не може.
Свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що він також є мешканцем 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , знав свого сусіда ОСОБА_12 , до подій, що сталися, сторін по справі він не знав. Ввечері 03.04.2015 року він йшов біля сусіднього будинку АДРЕСА_4 та побачив, що біля 2-го під`їзду будинку № 240 відбувається бійка, билися два чоловіка, також там була і жінка. Він спостерігав за бійкою біля 5 хвилин, чув звук від розбиття скляної пляшки, проте через темряву він не може стверджувати хто саме кому наносив удари, бачив, що в процесі конфлікту жінка падала. В цей час з 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 вийшов ОСОБА_12 , побачив бійку, також він побачив, що до місця конфлікту, де впала жінка, побіг чоловік, став наздоганяти цього чоловіка. В подальшому свідок ОСОБА_17 дізнався, що цим чоловіком був потерпілий ОСОБА_11 . Інші учасники конфлікту, як зараз вже знає свідок це були ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , які на деякий час залишилися на місці бійки. В свою чергу ОСОБА_12 наздогнав та повалив на землю брат ОСОБА_11 ОСОБА_16 , а ОСОБА_17 побіг на допомогу ОСОБА_12 . Знаходячись біля ОСОБА_12 свідок побачив той момент, коли зверху на потерпілому ОСОБА_11 , який лежав обличчям до землі, сидів ОСОБА_8 , але щоб він наносив удари не бачив.
В процесі судового розгляду встановлено, що на момент злочину потерпілий ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_13 з 24.10.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що за час спільного сумісного проживання ОСОБА_11 зловживав алкогольними напоями, палив наркотичні засоби, вчинював сварки, ображав її та дітей. З цих причин вона вирішила піти від чоловіка, забрала усі необхідні свої та дитячи речі, та разом з дітьми оселилася окремо, стала співмешкати однією сім`єю з ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_6 . В неї та дітей склалися добрі стосунки з обвинуваченим, в домі заснувалася атмосфера спокою та злагоди. Проте з боку ОСОБА_11 на її адресу систематично висловлювалися брутальні погрози та образи, в тому числі безпосередньо перед самим конфліктом, що стався 03.04.2015 року. Він був обурений її рішенням розпочати нове життя. 03.04.2015 року у вечорі, близько 21 години разом з ОСОБА_8 вони поверталися з магазину та присіли біля свого під`їзду. В цей час із-зі кущів на них з криками та образами накинувся ОСОБА_11 , від якого ткнуло алкоголем, наніс удар кулаком в скулу ОСОБА_8 , повалив його на землю та став бити руками та ногами. Вона намагалася відтягти ОСОБА_11 від ОСОБА_8 , але ОСОБА_11 відштовхнув її, від чого вона впала. В цей час ОСОБА_11 скляною пляшкою наніс удар по голові ОСОБА_8 . ОСОБА_13 стала голосно кликати на допомогу. В цей час з 1-го під`їзду будинку вийшли чоловік та жінка, які побачили бійку та побігли до них, а ОСОБА_11 , побачивши це, став тікати в бік будинку АДРЕСА_4 . Цей сторонній чоловік побіг за ОСОБА_11 , а ОСОБА_8 став допомагати їй підвестися з землі, а після цього також побіг в сторону, куди тікав ОСОБА_11 . Коли вона також прибігла до них, то побачила, що сторонній чоловік б`ється з братом ОСОБА_11 ОСОБА_16 , а ОСОБА_8 сидить зверху на ОСОБА_11 , який лежить на землі вниз обличчям. Після цього ОСОБА_11 вирвався від ОСОБА_8 та втік, а вони з ОСОБА_8 пішли до підрайону поліції складати заяву, а також до травмопункту.
Зі свого боку допитаний в суді брат потерпілого ОСОБА_20 свою причетність до конфлікту, що мав місце 03.04.2015 року заперечував, заяв про протиправне спричинення ним тілесних ушкоджень та необхідності притягнення в зв`язку з цим до кримінальної відповідальності від учасників цих подій не надходило.
З урахуванням наведеного вище дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
В процесі судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 вперше притягається до кримінальної відповідальності, ні в чому негативному до події злочину помічений не був, має стійкі соціальні зв`язки, зокрема є вимушеним переселенцем з зони АТО, має статус внутрішньо переміщеної особи, зареєстрований у м. Харкові за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає разом з ОСОБА_13 та неповнолітніми ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює, характеризується за місцем проживання та місцем роботи виключно з позитивного боку, у психіатра та нарколога на обліку не перебуває.
Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України суд не встановив.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає вчинення ним злочину вперше, щире каяття у фактично скоєному, віктимну поведінку потерпілого ОСОБА_11 .
Приймаючи до уваги наявність декількох пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин, таких як вчинення ОСОБА_22 злочину вперше, його щире каяття у фактично скоєному, віктимну поведінку самого потерпілого, який перебував в нетверезому стані та ініціював конфлікт з відчуття ревнощів та образ по відношенню до дружини, той факт, що після припинення шлюбу між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 . ОСОБА_22 та ОСОБА_13 фактично утворили нову сім`ю, тривалий час мешкають разом та виховують неповнолітніх дітей ОСОБА_13 та потерпілого, що суттєво знижують ступень тяжкості вчиненого, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, якій має міцні соціальні зв`язки, роботу, характеризується з усіх сторін позитивно, суд вважає можливим застосувати при призначенні покарання ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від нижчої межі, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 121 КК України. При цьому з урахуванням настання тяжких наслідків від фактично вчиненого обвинуваченим злочину у виді небезпечних для життя потерпілого тілесних ушкоджень, тяжкість та тривалість лікування ОСОБА_11 , відсутність намагань обвинуваченого відшкодувати завдану його діями шкоду, з метою справедливого покарання за вчинене та виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як обвинуваченим, так і іншими особами, суд вважає, що відбуття покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_8 слід призначити з реальним його відбуттям в місцях позбавлення волі.
При визначенні ступеню моральних страждань потерпілого ОСОБА_11 суд враховує судово-медичні дані, які підтверджують факт отримання ним внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 тупої травми живота з розривом печінки та розвитком гемоперітонеуму, проведеної йому в зв`язку з цим термінової операції під загальним наркозом, тривале післяопераційне лікування. Суд приймає до уваги, що від отримання тілесних ушкоджень потерпілий відчував больові страждання, переніс емоційний стрес, який супроводжувався почуттям тривоги за своє життя та здоров`я, тривалий період лікування та вимушеної непрацездатності, необхідності зміни звичайного розкладу життя. Заявлений потерпілим розмір відшкодування моральних страждань суд вважає обґрунтованим, а суму 40 000,00 грн. достатньою, розумною та відповідною для компенсації цих страждань.
Питання про речові докази по справі суд вирішує згідно положень ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту фактичного взяття під варту.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 40 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.
В задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди відмовити за недоведеністю.
Після набрання вироком законної сили речові докази по справі - диск із аудіозаписом виклику до служби швидкої невідкладної допомоги та диски з інформацією операторів мобільного зв`язку залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суд роз`яснює обвинуваченому, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Головуючий - суддя