Дата документу Справа № 334/5488/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 334/5488/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/1006/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст. 181 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Запорізької області в м. Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2017 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який офіційно не працює, одружений, який не має на утриманні малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 12 жовтня 2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу 850 гривень,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання в період часу з 19.00 години до 07.00 години, з покладанням на підозрюваного певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строк дії ухвали встановлено до 18 жовтня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він 20 лютого 2016 року, приблизно о 4 годині 30 хвилин, знаходячись біля магазину «Єва», розташованого в будинку № 218 по проспекту Соборний в місті Запоріжжі, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з раніше незнайомим ОСОБА_10 , маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, ножем, який утримував своїй руці, наніс ОСОБА_10 один удар в спину в область грудної клітини, в результаті чого спричинив останньому проникаюче поранення правої половини грудної клітини на рівні 3-4 межреберій по паравертебральній лінії, з проникненням в праву плевральну порожнину з пораненням верхньої долі правої легені з розвитком гемотораксу (скупчення крові в плевральній порожнині) у ОСОБА_11 , яке згідно з висновком експерта № 858 від 22.03.2016 р. кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 0001357 від 20.02.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

29 листопада 2016 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, з метою вручення ОСОБА_7 письмового повідомлення про підозру були здійснені заходи, направлені на встановлення місця його знаходження.

23 грудня 2016 року слідчим, за погодженням з прокурором, було винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_7 та зупинення досудового розслідування.

18 серпня 2017 року місце знаходження підозрюваного ОСОБА_7 було встановлено, в зв`язку з чим, досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженні було відновлено.

Слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого, зазначивши в ухвалі про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, існування ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, та впливати на свідків і погодився з доводами прокурора про недостатність застосування менш суворих запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам.

В апеляційній скарзі адвокат вказує на необґрунтованість ухвали слідчого судді, зазначаючи на недоведеність підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину. Крім того матеріали справи не містять доказів про повідомлення ОСОБА_7 з`явитися до слідчого, так само не надано суду доказів про ухилення ОСОБА_7 від слідства та матеріалів щодо його розшуку.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, відмовивши у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, прокурора, яка вважала судове рішення законним та обґрунтованим, була проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в проваджені СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001357, внесеного 20 лютого 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

28 листопада 2016 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

23 грудня 2016 року ОСОБА_12 оголошено у розшук, кримінальне провадження було зупинено до встановлення місця його знаходження.

18 серпня 2017 року досудове розслідування відновлено і в той же день за участю захисника ОСОБА_7 було вручено письмове повідомлення про підозру.

Будучи допитаним в якості підозрюваного, скориставшись правом, наданим ст. 63 Конституції України ОСОБА_7 пояснення давати відмовився.

22 серпня 2017 року слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 із забороною залишати місце проживання в період часу з 19.00 по 7.00 години наступної доби.

Це клопотання слідчим мотивовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків в цьому кримінальному провадженні, намагатися тиснути погрозами на понятих, які були присутні при проведенні слідчих дій та скоювати інші кримінальні правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2017 року клопотання слідчого було задоволено та у відношенні ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.

Під час розгляду вказаного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводам автора апеляції, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є докази, наведені у клопотанні слідчого з доданими до нього матеріалами.

Такими доказами є протоколи допиту потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколи допитів свідків ОСОБА_15 , пояснення ОСОБА_16 , протоколи пред`явлення особи для впізнання, проведених за участю потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , а також протоколи огляду місця події та інші матеріали кримінального провадження.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_19 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_12 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри слід визнати безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про їх існування, всупереч ствердженням апелянта, є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_20 у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на те, що він у цьому кримінальному провадженні вже був оголошений у розшук, допитана в даному кримінальному провадженні в якості свідка дружина ОСОБА_7 ОСОБА_21 підтвердила, що ОСОБА_7 залишив своє місце проживання та виїхав до м. Києва, точне місце перебування ОСОБА_7 їй було невідомо.

При цьому слідчий суддя правильно визначив, що для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні старшого слідчого, може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.

В сукупності із обставинами кримінального провадження та ризиками, приведеними у клопотанні слідчого, для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Таким чином, доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту на певний період доби, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту саме на певний період доби та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2017 року, якою стосовно ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_22