Справа № 361/7410/17
Провадження № 1-кп/361/246/18
У Х В А Л А
ПІДГОТОВЧОГО СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ
=====================================================================
20 лютого 2018 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого, судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді директора ТОВ «Пост Сервіс Україна», не маючого інвалідності, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, -
01 грудня 2017 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшли від прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 матеріали кримінального провадження, по обвинуваченню ОСОБА_5 , які складаються з обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та розписки про отримання копії обвинувального акта ОСОБА_5 ..
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 на даний час не застосовувались.
Ухвалою суду від 05 грудня 2017 року вказані матеріали кримінального провадження були призначені судом до розгляду в підготовчому судовому засіданні.
У судове засідання прибули прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 .
В підготовчому судовому засіданні прокурор вказав, що обвинувальний акт відповідає чинному законодавству, провадження можливо призначити до судового розгляду.
Захисник ОСОБА_4 , заявив клопотання про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні прокурору на дооформлення, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам норм КПК України, так як є неконкретним і не містить всіх складових злочину відповідно до ст. 91 КПК України. З позицією захисника ОСОБА_4 обвинувачений погодився та підтримав клопотання свого захисника.
Будь-яких інших клопотань від учасників підготовчого судового засідання не поступило.
Заслухавши в підготовчому судовому засіданні учасників судового розгляду суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.
Суд у підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст.110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам передбаченим статтею 291 цього Кодексу.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального провадження (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Частиною 2 ст. 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Також до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Аналіз змісту обвинувального акту у даному кримінальному провадженні указує на те, що при складанні обвинувального акту слідчим не було дотримано цих вимог закону, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення.
Так, в обвинувальному акті відсутні такі складові злочину як об`єктивна сторона злочину, яка повинна бути належним чином сформульована, не зазначено яку саме незаконну діяльність здійснював ОСОБА_5 яку він мав на меті здійснити, не розкрито в чому саме полягає незаконність дій щодо придбання суб`єкта підприємницької діяльності.
В обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_5 мав на меті отримати прибуток і тому придбав суб`єкт підприємницької діяльності і в той же час досудовим слідством вказано, що обвинувачений не мав на меті досягнення соціального і економічного результату від своєї підприємницької діяльності. Отже в обвинувальному акті при зазначенні об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого злочину містяться суперечності щодо мети яку мав намір досягнути ОСОБА_5 .
Таким чином в обвинувальному акті відсутнє належне формулювання обвинувачення і з зазначенням всіх складових злочину в тому числі суб`єктивної та об`єктивної сторони скоєного злочину, винних діянь, наслідків вчинених протиправних діянь та прямого причинного наслідкового зв`язку, яке є обов`язковою обставиною для доказування по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України.
Залишивши поза увагою відсутність висунутого конкретного обвинувачення щодо підозрюваного прокурор порушив вимоги чинного законодавства.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п.58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п.47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).
Із урахуванням викладеного, суд звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого конкретного обвинувачення, суттєво утруднює з`ясування судом обставин і робить неможливим здійснення ОСОБА_5 належного захисту своїх прав, чим грубо порушуються гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого на захист, передбачені п.1 ч.3 ст.42 КПК України.
Ухвалення судового рішення за таких обставин, у будь-якому разі може бути визнане незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Щодо можливості зміни обвинувачення в судовому засіданні то суд таку обставину вважає безпідставною, оскільки вказане порушення законодавства виявлено при поступленні матеріалів до суду, тому воно повинно бути усунутим безпосередньо при виявленні, а не проводити тривалі судові процеси в яких змінювати обвинувачення тим самим порушуючи принцип загальних засад кримінального провадження, зокрема п.21 статті 7 КПК України розумності строків.
Таким чином, на думку суду, допущені прокурором порушення унеможливлять суд в послідуючому постановити законний, обґрунтований і вмотивований вирок, зміст якого б відповідав вимогам ст.374 КПК України.
Неналежне виконання уповноваженими особами вимог ст. 291 КПК України унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків при його складанні.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження в тому числі запобіжний захід обраний щодо обвинуваченого. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Прокурор та інші учасники судового провадження в судовому засіданні щодо міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 ніяких клопотань не заявляли, тому суд не вважає за необхідне обирати йому запобіжний захід.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 315, 372 КПК України, суд, -
Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки протягом 30 діб з дня проголошення ухвали.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирати.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1