Справа № 404/2634/17
Номер провадження 1-кс/404/1668/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні і місті Кіровограді клопотання слідчого СВ Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області ОСОБА_4 , про застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню 0004485 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миронівка Шосткинського району Сумської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, не одруженого, опікується матірю похилого віку, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.05.2013 року за ч.3 ст.185 КК України КК України до 5 років позбавленні волі, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкас від 16.05.2016 року, на підставі ст. 81 КК України, звільненого умовно-достроково на 1 рік, 4 місяці, 19 днів,

підозрюваного за ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням по зазначеному кримінальному провадженню про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється в тому, що 14.04.2017 року, приблизно о 15 год., в під`їзді №1 будинку АДРЕСА_2 , повторно таємно викрав з кишені куртки потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон.

Слідчий з прокурором заявлені у клопотанні вимоги підтримали.

Сторона захисту заперечує можливість застосування запропонованого слідчим виду запобіжного заходу-тримання під вартою через: відсутність ризиків невиконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, слідству він не перешкоджає, умови раніше обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту він не порушував, має постійне місце проживання, родину, співпрацює із слідством, тому просить застосувати до нього запобіжний не пов`язаний з триманням під вартою.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Ионкало проти України» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає як вимогам ст.184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки обставини зафіксовані в протоколах: допиту потерпілого та свідків, в сукупності містять достатньо даних, про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 за ознаками ч.2 ст. 185 КК України. Від слідчого судді, на початковій стадії досудового розслідування, не вимагається визначати правильність кваліфікації, а також: достатність, належність, допустимість, достовірність доказів. Остаточним оцінюванням доказів займається суд, під час судового провадження. Для вирішення цього клопотання достатньо встановити наявність обґрунтованості пред`явленої підозри, що виконали слідчий з прокурором.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Злочин, в якому ОСОБА_6 пред`явлено повідомлення про підозру є: середньої тяжкості, повторним, закінченим, умисним, корисливим. Посягає на суспільні інтереси проти власності.

У даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження, у тому числі: завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню, тощо (ст.2 КПК України).

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставин, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч.4 ст.194 КПК України)

Додержуючись вимог частин 1 та 2 ст.22 та ст.26 КПК України, клопотання вирішено в межах заявлених вимог, доводів і долучених до клопотання доказів, у зв`язку із чим переконаний у необхідності забезпечення ОСОБА_6 гарантованого йому права на свободу, згідно якого ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. (ст.29 Конституції України). Відповідно до ч.1 ст.12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах, передбачених цим Кодексом.

Дійсно, прокурор довів сукупність: обґрунтованої підозри разом з існуванням ризиків передбачених ст. 177 КПК України, але не вказав переконливих доводів та не долучив беззастережних доказів недостатності застосування більш м`яких видів запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_6 має місце постійного проживання, що співпадає із місцем проведення досудового розслідування. Мешкає в родині, опікується матірю похилого віку, має сталі соціальні зв`язки, працевлаштований неофіційно, зобов`язується беззастережно виконувати покладені на нього обов`язки під час досудового розслідування та сприяти з`ясуванню обставин подій. Ознаки протиправної поведінки припинив, шкоду повністю відшкодував, розкаюється, усвідомлює суспільну небезпеку вчиненого, запевняє у недопущенні подібних дій у майбутньому, конфлікт вичерпаний.

Вказані обставини переконують у достатньому рівні репутації підозрюваного, який відшкодував шкоду від вчиненого, працює, не має негативних характеристик з місця проживання та роботи, не перебуває на обліках у лікарів нарколога і психіатра, відсутні й обтяжуючі обставини.

Матеріали та додатки до клопотання не містять належних і допустимих доказів, про свідоме ухилення підозрюваного від сторони обвинувачення. Зокрема, відсутні докази неявок до слідчого. Сторона обвинувачення не має доказів своєчасного вручення повідомлень підозрюваному для виклику в суд чи до слідчого, зокрема неповажності таких неявок. Відсутні докази невиконання попереднього запобіжного заходу-домашнього арешту. Показаннями з чужих слів є висловлювання, здійснене в усній, письмовій або іншій формі, щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненні іншої особи. У будь-якому разі не можуть бути визнані допустимими доказами показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, працівником оперативного підрозділу стосовно пояснень осіб під час досудового розслідування. (ч. 7 ст. 97 КПК України.) Таким чином, не приймаються до уваги припущення висловлені в рапортах оперативних працівників, про відсутність підозрюваного. Слідчий з прокурором не надали переконливих, належних і допустимих доказів свідомого ухилення підозрюваного від слідства і суду. Правильність таких тверджень повністю узгоджується із змістом ухвали колегії суддів апеляційної інстанції, в якій відсутні твердження про ухилення від суду, а вказується про неможливість вручити повідомлення для виклику до суду. Акцентую увагу на тому, що строк дії раніше застосованого до підозрюваного домашнього арешту закінчився, тому ОСОБА_6 мав право змінити місце проживання. В його діях порушень не вбачається.

Визнання підозрюваним редакції пред`явленої підозри свідчить про відсутність підстав для приховування, перешкоджання чи перекручування визначальних обставин у справі, тобто така його поведінка позитивно позначиться на розумних строках.

Від учасників провадження не надходило заяв про вплив на них з боку підозрюваного. Такий факт спростовує твердження ініціатора клопотання про намір сторони захисту незаконно вплинути на результати досудового розслідування.

ОСОБА_6 на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.04.2017 року вже застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, строк дії якого було визначено до 23.06.2017 року. Стороною обвинувачення не надано інших доказів про порушення раніше обраного запобіжного заходу, не з`ясовані причини поважності неявок підозрюваного до суду. Припущення слідчого не підтверджені доказами і не можуть бути підставами позбавленням волі підозрюваного.

На орган досудового розслідування покладається обов`язок організувати та забезпечити умови неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням застосованого щодо підозрюваного виду запобіжного заходу. Таким чином, застосування менш суворого заходу забезпечення та контроль з боку органу поліції здатні попередити існуючі ризики.

Відповідно до вимог ст.ст.36 та 40 КПК України, на слідчого з прокурором покладається організація проведення ефективного досудового розслідування та обов`язок збору доказів. Від початку цього кримінального провадження останні мали достатньо часу оглянути/вилучити/процесуально зафіксувати докази. Тобто не існує законних передумов для звернення з клопотанням про застосування найсуворішого виду запобіжного заходу.

З урахуванням можливих наслідків процесуального вирішення цього кримінального провадження, ступеню суспільної небезпеки та особи підозрюваного, обґрунтовано вважаю, що на час досудового розслідування ОСОБА_6 достатньо застосувати домашній арешт у певний період доби, що забезпечить реалізацію права на працю підозрюваного, здійснення опіки та попередить заявлені у клопотанні ризики.

Згідно ч.1, 2 та 6 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

ОСОБА_6 , як правомірний користувач, погодився на безперешкодний доступ працівниками поліції до житла, що перебуває у його володінні.

Застосований слідчим суддею запобіжний захід у виді домашнього арешту співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, в тому числі забезпечить права підозрюваного та повністю буде запобігати ризикам, зазначеним в п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

24.04.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру. 28.04.2017 року завершено досудове розслідування.

02.08.2017 року відновлено, а 01.09.2017 року зупинено проведення досудового розслідування.

Дія застосованого запобіжного заходу в виді домашнього арешту в певний період доби, не може перевищувати наявного строку досудового розслідування (ч. 5 ст. 194 КПК України.)

З дня вручення підозри і до направлення провадження в суд, та з часу повернення обвинувального акту і до зупинення провадження, використано 35 днів досудового розслідування. (60-35=25 днів) За таких умов, граничний строк дії запобіжного заходу не може перевищувати 25 днів з моменту постановлення цієї ухвали. Керуючись ст.ст. 181,193-195, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою, відмовити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання його під домашнім арештом у певний період доби строком на 25 днів.

Початок строку дії ухвали про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання його під домашнім арештом в певний період доби, рахувати з моменту проголошення цієї ухвали.

Застосований ОСОБА_6 запобіжний захід в виді домашнього арешту в певний період доби припиняє свою дію 04 листопада 2017 року.

У період дії запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- заборонити залишати місце постійного проживання: квартиру, АДРЕСА_3 в період з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин;

- надавати можливість працівникам органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного з`являтись за місцем його проживання в квартиру АДРЕСА_3 та вимагати від нього пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти ) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування з потерпілою стороною і свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- при слідуванні за викликом до правоохоронних органів або суду і поверненні під домашній арешт не відвідувати магазини, кіоски, громадські розважальні заклади.

У разі невиконання покладених на підозрюваного вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника відділу поліції, за місцем проживання підозрюваного.

Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому для виконання та постановления на облік ОСОБА_6 і здійснення за ним контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1