Справа № 405/1364/18

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" березня 2018 р. м. Кропивницький
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Красилівка Ставищенського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 119 КК України, за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4 ,
прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваному ОСОБА_4 .
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру про те, що на підставі наказу СБ України №163-ос від 15.02.2017 він прийнятий на військову службу за контрактом осіб СБ України.
Згідно з наказом начальника ДКР СБУ №138-ос від 03.10.2017 ОСОБА_4 призначений на посаду оперуповноваженого 2 сектору 2 відділу 1 управління Головного управління військової контррозвідки у військовому званні «старший лейтенант».
Будучи працівником СБ України, відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV, ОСОБА_4 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Разом з цим, ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Громадянин ОСОБА_4 , 06.10.2017 близько 00 год. 30 хв., спільно з громадянами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на легковому автомобілі ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 » неподалік с. Новоселиця Благовіщенського району Кіровоградської області, за кермом якого в цей час перебував ОСОБА_8 , став свідком дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої ОСОБА_9 втратив свідомість та отримав тяжкі тіленсі ушкодження, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, про вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення правоохоронні органи не повідомив. В подальшому, діючи з прямим умислом спрямованим на уникнення негативних наслідків щодо себе та кримінальної відповідальності за ст. 286 КК України щодо ОСОБА_8 , групою осіб без попередньої змови разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 помістив ОСОБА_9 в салон автомобіля ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 » та з метою приховування вищевказаного злочину та його слідів, перевіз ОСОБА_9 до затопленого водою камяно-видобувного кар`єру, що знаходиться в с. Шамраєво Благовіщенського району Кіровоградської області. На краю кар`єру, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , витягнули ОСОБА_9 з автмообіля ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 » та поклали поблизу куща, з метою сховати його в іншому місці та унеможливити виявлення ОСОБА_9 правоохоронними органами. В подальшому, ОСОБА_4 , діючи групою осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , зіштовхнув автомобіль ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 » з краю карєру у воду. Продовжуючи приховування злочину та його слідів, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 помістили ОСОБА_9 до багажнику автомобіля «Opel Vectra B» д.н.з. « НОМЕР_2 », яким у повсякденній користувався ОСОБА_4 та вирушили в поле між населеними пунктами Грушка Новоселиця та Розношенське Благовіщенського р-ну Кіровоградської області з метою сховати ОСОБА_9 . У зв`язку із необхідінсттю приступити до виконання службових обовязків, орієнтовно о 06:00 год. ОСОБА_6 покинув ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , вирушивши до Благовіщенського відділення поліції Гайворонського відідлу поліції ГУНП в Кіровоградській області. ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_8 , продовжуючи приховування злочину та його слідів, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, скинув ОСОБА_9 у польовий колодязь із водою між населеними пунктами Грушка Новоселиця та Розношенське Благовіщенського р-ну Кіровоградської області, де останній загинув внаслідок механічної асфікції при утопленні.
Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що він будучи працівником правоохоронного органу, в порушення вимог ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 06.10.2017 близько 00 год. 30 хв., спільно з громадянами ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на легковому автомобілі ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 » неподалік с. Новоселиця Благовіщенського району Кіровоградської області, за кермом якого в цей час перебував ОСОБА_8 , став свідком дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої ОСОБА_9 втратив свідомість та отримав тяжкі тіленсі ушкодження, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення правоохоронні органи не повідомив, та з метою приховування злочину, групою осіб разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 перемістив ОСОБА_9 до камяно-видобувного карєру, що знаходиться в с. Шамраєво Благовіщенського району Кіровоградської області де зкинув автомобіль ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 », який являється предметом злочину, а ОСОБА_9 помістив у автомобіль «Opel Vectra B» д.н.з. « НОМЕР_2 », яким користувався у повсякденній діяльності, після чого спільно із ОСОБА_8 продовжуючи приховування злочину та його слідів, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, скинув ОСОБА_9 у польовий колодязь із водою між населеними пунктами Грушка Новоселиця та Розношенське Благовіщенського р-ну Кіровоградської області, де останній загинув внаслідок механічної асфікції при утопленні, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 396 КК України, а саме заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину, вчинене групою осіб.
Він же, 06.10.2017 близько 00 год. 30 хв., спільно з громадянами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на легковому автомобілі ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 » неподалік с. Новоселиця Благовіщенського району Кіровоградської області, за кермом якого в цей час перебував ОСОБА_8 , став свідком дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої ОСОБА_9 втратив свідомість та отримав тяжкі тіленсі ушкодження, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, про вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення правоохоронні органи не повідомив. В подальшому, діючи з прямим умислом спрямованим на уникнення негативних наслідків щодо себе та кримінальної відповідальності за ст. 286 КК України щодо ОСОБА_8 , групою осіб без попередньої змови разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 помістив ОСОБА_9 в салон автомобіля ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 » та з метою приховування вищевказаного злочину та його слідів, перевіз ОСОБА_9 до затопленого водою камяно-видобувного кар`єру, що знаходиться в с. Шамраєво Благовіщенського району Кіровоградської області. На краю кар`єру, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , витягнули ОСОБА_9 з автмообіля ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 » та поклали поблизу куща, з метою сховати його в іншому місці та унеможливити виявлення ОСОБА_9 правоохоронними органами. В подальшому, ОСОБА_4 , діючи групою осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , зіштовхнув автомобіль ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 » з краю карєру у воду. Продовжуючи приховування злочину та його слідів, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 помістили ОСОБА_9 до багажнику автомобіля «Opel Vectra B» д.н.з. « НОМЕР_2 », яким у повсякденній користувався ОСОБА_4 та вирушили в поле між населеними пунктами Грушка Новоселиця та Розношенське Благовіщенського р-ну Кіровоградської області з метою сховати ОСОБА_9 . У зв`язку із необхідінсттю приступити до виконання службових обовязків, орієнтовно о 06:00 год. ОСОБА_6 покинув ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , вирушивши до Благовіщенського відділення поліції Гайворонського відідлу поліції ГУНП в Кіровоградській області. ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_8 , продовжуючи приховування злочину та його слідів, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, скинув ОСОБА_9 у польовий колодязь із водою між населеними пунктами Грушка Новоселиця та Розношенське Благовіщенського р-ну Кіровоградської області, де останній загинув внаслідок механічної асфікції при утопленні.
Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що він будучи працівником правоохоронного органу, в порушення вимог ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 06.10.2017 близько 00 год. 30 хв., спільно з громадянами ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на легковому автомобілі ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 » неподалік с. Новоселиця Благовіщенського району Кіровоградської області, за кермом якого в цей час перебував ОСОБА_8 , став свідком дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої ОСОБА_9 втратив свідомість та отримав тяжкі тіленсі ушкодження, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення правоохоронні органи не повідомив, та з метою приховування злочину, групою осіб разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 перемістив ОСОБА_9 до камяно-видобувного карєру, що знаходиться в с. Шамраєво Благовіщенського району Кіровоградської області де зкинув автомобіль ВАЗ 2102 д.н.з. « НОМЕР_1 », який являється предметом злочину, а ОСОБА_9 помістив у автомобіль «Opel Vectra B» д.н.з. « НОМЕР_2 », яким користувався у повсякденній діяльності, після чого спільно із ОСОБА_8 продовжуючи приховування злочину та його слідів, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, скинув ОСОБА_9 у польовий колодязь із водою між населеними пунктами Грушка Новоселиця та Розношенське Благовіщенського р-ну Кіровоградської області, де останній загинув внаслідок механічної асфікції при утопленні, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 119 КК України, а саме вбивство, вчинене через необережність.
06.03.2018 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено заступником військового прокурора Південного регіону України до шести місяців, тобто до 08.04.2018 року.
На виконання зазначеного обсягу роботи потрібен додатковий термін не менше одного місяця, в зв`язку з чим виникла необхідність в порушенні клопотання про продовження строку домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 .
Прокурор під час розгляду клопотання зазначив про необхідність продовження строку тримання особи під домашнім арештом, оскільки по оголошеній обґрунтованій підозрі, існують ризики, яких не можливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, до завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій
Захисник в судовому засіданні, просив застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а у разі неможливості застосування такого запобіжного заходу, просив змінити період доби протягом якого його підзахисному заборонено залишати житло, а саме з 23.00 год. до 05.00 год. у зв`язку із службовою необхідністю, оскільки ОСОБА_4 проживає на значній відстані від місця роботи.
Підозрюваний підтримав позицію захисника.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Так, згідно ч.6 ст.181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.
Частинною 3 ст.199 КПК України визначено, що в клопотанні про продовження строку тримання під вартою мають бути вказані обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовження строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині 3 ст.199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.5 ст.199 КПК України).
Встановлено, що 05.01.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 119 КК України.
24.01.2018 року ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід домашній арешт строком до 08.02.2018 року.
07.02.2018 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено строк дії тримання під домашнім арештом, до 08.03.2018 року.
06.03.2018 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено заступником військового прокурора Південного регіону України до шести місяців, тобто до 08.04.2018 року.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри за ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 119 КК України, причетність ОСОБА_4 до неї, що підтверджується наданими матеріалами клопотання, які містять протокол допиту потерпілого, висновок експерта протокол допиту свідка, протокол допиту підозрюваного(а.к. 21-23, 24-29, 30-42, 43-48).
У той же час, слідчим суддею відзначається, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 119 КК України.
До того ж, слідчим суддею встановлено існування наступних ризиків, передбачених:
- п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчать про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду;
- п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки після вчинення кримінального правопорушення підозрюваний разом з іншими особами намагалися приховати сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме вивезли труп ОСОБА_9 з місця ДТП до іншого населеного пункту, в адміністративних межах Благовіщенського району, де попередньо засунувши у штани ОСОБА_9 камінь, тіло останнього спустили до занедбаної криниці з метою неможливості в подальшому його спливу на поверхню води, після чого автомобіль, на якому було вчинено ДТП, також було скинуто до заповненого водою кар`єру;
- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на потерпілих та свідків, які в судовому засіданні ще не допитувалися, не тільки шляхом застосування погроз, а і шляхом змови, оскільки останні перебували з підозрюваним у дружніх стосунках, що підтверджується протоколами допитів, які містяться в матеріалах клопотання, а відтак вони можуть надати неправдиві показання з метою сприяння уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності.
Інші ризики матеріалами клопотання не доведені.
Викладене у своїй сукупності, свідчить, що заявлені ризики, передбачені п.п.1,2 та 3 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під домашнім арештом наразі неможливе у зв`язку з необхідністю проведення слідчих (розшукових) дій, а тому необхідність в раніше обраному відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжному заході домашній арешт не відпала, та вказує про наявність достатніх підстав вважати, що за матеріалами означеного кримінального провадження по відношенню до ОСОБА_4 існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а інший, більш м`який запобіжний захід (особисте зобов`язання), на думку слідчого судді не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Водночас, слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні підозрюваної під домашнім арештом, а тому вважаю за необхідне продовжити строк домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.04.2018 року.
При цьому, слідчий суддя вважає за можливе змінити період доби протягом якого підозрюваному ОСОБА_4 заборонено залишати квартиру АДРЕСА_3 , а саме з 23.00 год. до 05.00 год. наступного дня, оскільки підозрюваний проживає на значній відстані від місця роботи, а також у зв`язку з службовою необхідністю.
Керуючись ст.ст.176-199, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
клопотання прокурора військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваному ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити строк тримання під домашнім арештом підозрюваному ОСОБА_4 з 06.03.2018 року до 08.04.2018 року, який полягає в забороні для нього залишати квартиру АДРЕСА_3 у період часу з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступного дня.
Покласти на ОСОБА_4 на строк до 08.04.2018 року наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого та прокурора за першою їх вимогою;
- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками , потерпілими та іншими підозрюваними( обвинуваченими) по даному кримінальному провадженню.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Дата закінчення дії даної ухвали слідчого судді визначити до 08.04.2018 року.
Ухвалу передати до Дарницького управління поліції Головного Управління Національної поліції у м. Києві для виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_10