Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря
судового засіданняОСОБА_4 ,
захисникаОСОБА_5 ,
засудженоїОСОБА_6 ,
потерпілогоОСОБА_7 ,
представника потерпілогоОСОБА_8 ,
прокурораОСОБА_9 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою захисника засудженої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу судді Апеляційного суду Полтавської області від 07 лютого 2017 року про відмову у відкритті провадження за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,
в с т а н о в и в:
За вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 липня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 01 жовтня 2015 року, ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Засуджена ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_5 звернулися до апеляційного суду з заявами про перегляд ухвали від 01 жовтня 2015 року за нововиявленими обставинами. При цьому як на обставину, що не була відома суду та засудженій на час постановлення ухвали, однак підлягала врахуванню як така, що пом`якшує покарання, й давала підстави для застосування ст. 69 КК України, посилалися на перебування ОСОБА_6 на час апеляційного розгляду у стані вагітності. З наведеної підстави засуджена та захисник просили змінити оспорювану ухвалу шляхом застосування вищевказаної норми кримінального закону і знизити строк призначеного ОСОБА_6 покарання.
Ухвалою судді Апеляційного суду Полтавської області від 07 лютого 2017 року відмовлено у відкритті провадження за вказаними заявами з тих підстав, що апеляційний суд не є судом тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування обставини, на яку автори заяв посилались як на нововиявлену.
В касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженої ОСОБА_6 порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду від 07 лютого 2017 року та про призначення нового розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції. При цьому як на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону посилається на прийняття судом апеляційної інстанції рішення, не передбаченого таким законом.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та засудженої на підтримання касаційної скарги, думку потерпілого та його представника, котрі просили залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу апеляційного суду без зміни, доводи прокурора, який вважав за необхідне задовольнити касаційну скаргу, скасувати ухвалу апеляційного суду на підставі істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд провадження у суді апеляційної інстанції, обговоривши доводи, викладені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку про таке.
Виходячи з положень ч. 2 ст. 464 КПК України за результатами перевірки відповідності заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами вимогам ст. 462 цього Кодексу суддя вирішує питання про відкриття кримінального провадження за такою заявою.
До заяви, яка не оформлена згідно з вищевказаними вимогами, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК України, тобто вона повертається заявнику. Однією з підстав для прийняття такого рішення є неусунення недоліків заяви, що була залишена без руху, в установлений судом строк. Таким чином, при виявленні невідповідності змісту заяви приписам ст. 462 цього Кодексу суддя наділений повноваженнями залишити її без руху, а в разі неусунення недоліків повернути.
За умови ж дотримання заявником установленого законом порядку подання й оформлення заяви суд зобов`язаний відкрити кримінальне провадження за нововиявленими обставинами.
Випадків відмови судом у відкритті провадження за відповідною заявою кримінальний процесуальний закон не регулює.
Разом із цим, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні у справі «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету і бути пропорційними між використаними засобами й досягнутими цілями.
У національному кримінальному процесуальному законодавстві України обмеження щодо умов прийнятності заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зумовлені встановленими ст. 462 КПК вимогами щодо її змісту. Виходячи з цих вимог належне оформлення заяви передбачає, зокрема, обґрунтування наявності обставин, які можуть бути визнані нововиявленими за критеріями, визначеними у ч. 2 ст. 459 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 463 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
Відмовляючи у відкритті провадження за заявами про перегляд ухвали апеляційного суду за нововиявленими обставинами, суд виходив із недотримання засудженою та захисником вищевказаних вимог. Зокрема, подані заяви не містили належного мотивування того, що вказана в них як нововиявлена обставина не лише існувала й не була відома ОСОБА_6 та суду на час постановлення оскаржуваної ухвали, а й призвела до неправильності судового рішення, вперше допущеної судом апеляційної інстанції.
Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що при касаційному оскарженні стороною захисту вищевказаної ухвали та вироку місцевого суду суд касаційної інстанції навіть з урахуванням наявності у ОСОБА_6 на той час новонародженої дитини визнав законним і обґрунтованим вирішення судами нижчого рівня питання про призначення засудженій покарання. Відмовляючи ухвалою від 26 січня 2016 року у відкритті касаційного провадження на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд дійшов висновку, що вказана обставина істотно не знижує ступеня тяжкості вчиненого злочину й не дає підстав для застосування ст. 69 КК України.
За таких обставин, хоча прийняття рішення про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами і прямо не передбачено кримінальним процесуальним законом, воно ґрунтується на вимогах КПК України щодо підстав для відкриття провадження за такими обставинами, відповідає вимогам розумності та справедливості. Застосований судом спосіб оформлення рішення сам по собі не є безумовною підставою для його скасування, оскільки не становить істотного порушення вимог кримінального процесуального закону в розумінні ст. 412 КПК України.
З огляду на викладене підстав для задоволення касаційної скарги захисника колегія суддів не знаходить.
Керуючись статтями 433, 436 КПК України, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд
п о с т а н о в и в:
Ухвалу судді Апеляційного суду Полтавської області від 07 лютого 2017 року про відмову у відкритті провадження за заявами засудженої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_5 про перегляд ухвали цього ж суду від 01 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 за нововиявленими обставинами залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженої ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2