Провадження № 1-кп/760/229/17
Справа № 760/5714/16-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2017 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді: ОСОБА_1

за участю секретарів: ОСОБА_2 ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 1-кп/760/229/17, що зареєстроване в ЄРДР 25.01.2016 року за № 0000762 по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Малин Житомирської області, громадянина України, освіта не повна середня, не одруженого, не навчається, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

15.09.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 2 роки;

23.03.2016 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 2 роки,- - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України,-

за участю прокурора: ОСОБА_6

потерпілого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

законного представника
обвинуваченого: ОСОБА_9

обвинуваченого: ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

13.11.2015, приблизно о 03 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку № 28 по вул. Солом`янській в м. Києві, разом з особою, щодо якого виділені матеріали досудового розслідування в окреме провадження, помітили легковий автомобіль марки «ВАЗ-21011» державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_7 і у них виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, обвинувачений ОСОБА_5 разом з особою, щодо якого виділені матеріали досудового розслідування в окреме провадження, підійшли до легкового автомобіля марки «ВАЗ-21011» державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_7 , де діючи

спільно та узгоджено, переконавшись, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, особа, щодо якого виділені матеріали досудового розслідування в окреме провадження, за допомогою цегли розбив скло лівих передніх водійських дверей автомобіля, відчинив їх та проник до салону автомобіля, сів на водійське місце та сказав обвинуваченому ОСОБА_5 , щоб той завів двигун автомобіля шляхом з`єднання електричних проводів запалення.

Обвинувачений ОСОБА_5 підійшов до лівих передніх водійських дверей вищевказаного автомобіля, присівши, шляхом з`єднання електричних проводів запалення завів двигун вказаного автомобіля, за кермом якого була особа, щодо якого виділені матеріали досудового розслідування в окреме провадження.

Після того, як обвинувачений ОСОБА_5 завів двигун автомобіля шляхом з`єднання електричних проводів запалення, сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля і разом з особою, щодо якого виділені матеріали досудового розслідування в окреме провадження, яка керувала вказаним транспортним засобом, зникли з місця події, незаконно заволодівши транспортним засобом: легковим автомобілем марки «ВАЗ-21011» державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_7 , та поїхали кататись вулицями м. Києва.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 разом з особою, щодо якого виділені матеріали досудового розслідування в окреме провадження, розуміли, що не мають ані дійсного ані уявного права на розпорядження вказаним автомобілем чим порушили порядок користування транспортного засобу, створили загрозу для безпеки руху та позбавили власника транспортного засобу можливості реалізувати свої права відносно нього.

В той же день, приблизно о 07.00 годині ранку рухаючись на автомобілі марки «ВАЗ-21011» державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору, перебуваючи на одній із ділянок дороги в Шевченківському районі міста Києва порушуючи правила дорожнього руху, перетинаючи подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки по смузі зустрічного руху, на вимогу працівників патрульної поліції м. Києва зупинитись, особа, щодо якого виділені матеріали досудового розслідування в окреме провадження, не реагувала та в подальшому, вищевказаний автомобіль зупинився заїхавши на бордюр за адресою: м. Київ, вул. Нагірна, 7.

13.11.2015 приблизно о 07.00 годині за вказаною адресою легковий автомобіль марки «ВАЗ-21011» державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору, був виявлений та після чого в присутності понятих був вилучений працівниками поліції.

В результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 та особи, відносно якого виділені матеріали досудового розслідування в окреме провадження, у зв`язку з незаконним заволодінням легковим автомобілем марки «ВАЗ-21011» державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_7 , було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 30 000 гривень, яка відшкодована шляхом повернення автомобіля.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у незаконному заволодінні транспортним засобом, а саме: легковим автомобілем марки «ВАЗ-21011» державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору, який був припаркований біля будинку № 28 по вул. Солом`янській в м. Києві, що належить потерпілому ОСОБА_7 , 13.11.2015, приблизно о 03 годині 30 хвилин, при обставинах, які викладені у фабулі вироку, визнав повністю, щиро розкаявся та дав пояснення щодо вчинення ним злочину, які відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення і ніким, в т.ч. і ним, не оспорюються.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд при встановлені

фактичних обставин кримінального провадження обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 ..

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, незаконно заволодів транспортним засобом, повторно, за попередньою змовою групою осіб, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ст. 289 ч. 2 КК України.

Питання осудності обвинуваченого ОСОБА_5 досліджувалось в ході судового розгляду та відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 1020 від 15.12.2015 року обвинуваченого ОСОБА_5 слід вважати осудним у відношенні вчиненого і застосування примусових заходів медичного характеру він не потребує.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст.ст. 65, 103 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєння ним кримінального правопорушення, його особу: раніше судимий, має не зняті та не погашені судимості, є неповнолітнім, негативно характеризується за місцем навчання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає: щире каяття та вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не виявлено.

Враховуючи викладене, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , а також і те, що вчинений ним злочин віднесено до тяжких злочинів згідно ст. 12 КК України, суд вважає за необхідне визначити йому міру покарання у виді позбавлення волі і таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження ним вчинення нових злочинів.

Відповідно до 23 постанови Пленума Верховного Суда Украины № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання (із змінами) якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за

який вона засуджується до покарання, що належить відбувати

реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного

складання призначених покарань не допускається і за таких умов

кожний вирок виконується самостійно.

Відповідно до вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 23.03.2016 року обвинувачений ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст.186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 2 роки, а кримінальне правопорушення, за яке він засуджується, вчинений ним до постановлення вироку від 23.03.2016 року, а тому вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 23.03.2016 року повинен виконуватися самостійно, оскільки застосування принципів поглинення, часткового або повного складання покарань не допускаеться.

Керуючись ст. 8, 62 Коституції України, ст. 3 Конвенції Ради Європи від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, відраховуючи строк відбування покарання з 15.09.2017 року.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 23.03.2016 року виконувати самостійно.

Запобіжний захід до набрання вироком чинності

ОСОБА_5 обрати тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Речові докази: легковий автомобіль марки «ВАЗ-21011» державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору, залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_7 ..

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня, після ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1