Справа № 464/5366/17
пр.№ 1-кп/464/342/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.12.2017 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №464/5366/17, внесене 9 червня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001908, відносно:

ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Зістафоні, Грузія, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, з вищою освітою, одружений, грузин, громадянин Грузії, невійськовозобов`язаний, судимості немає,

за ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України,

за участю: процесуального прокурора начальника Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 9 червня 2017 року о 15.00 год. за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, шляхом підбору ключа проникли у квартиру АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_8 , звідки викрали майно останнього, а саме: чоловічі парфуми «Inseide» вартістю 500 грн., грошові кошти у розмірі 1236 грн., ключ від автомобіля марки «Renault» моделі «Megan 3» у вигляді пластикової картки вартістю 3000 грн., кредитну картку банку «Приватбанк», банківську картку банку «Укрексімбанк, після чого з викраденим майном втекли з місця події. Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 4736 грн.

Окрім цього 9 червня 2017 року о 15.00 год. за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , незаконно заволоділи паспортом громадянина України для виїзду за кордон на ім*я ОСОБА_8 .

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, та дав показання аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаявся та ствердив, що шкоду потерпілому відшкодував в повному обсязі. Просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_8 заявив цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1941 грн., а також моральної шкоди. Однак подав суду розписку про те, що отримав від обвинуваченого грошові кошти в сумі 200 доларів США як компенсацію матеріальних та моральних збитків, заподіяних йому 9 червня 2017 року. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає, просить позов залишити без розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого. Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у приміщення, за попередньою змовою групою осіб. Крім того дії його вірно за ч.3 ст.357 КК України як незаконне заволодіння паспортом.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 на підставі ст.ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочинів проти власності та авторитету органів державної влади, вчинення обвинуваченим злочинів, які згідно із ст.12 КК України, є тяжким злочином та злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який не працює, одружений /дружина згідно з виписки із медичної карти від 25 жовтня 2017 року перебуває на 20-21 тижні вагітності/, має позитивну характеристику за місцем проживання, підписану сусідами, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Отже, враховуючи характер вчиненого та його суспільну небезпеку, наслідки вчинення злочину та розмір завданої шкоди потерпілому, обставин, що обтяжує відповідальність не встановлено, особу обвинуваченого, який судимості немає, вину у вчиненні кримінальних правопорушеннях визнав, щиро розкаявся та добровільно відшкодував завдану шкоду, що є обставинами, що пом`якшують відповідальність, характеристику, наявність тісних соціальних зв*язків, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про призначення йому покарання в межах санкції статей, за якими кваліфіковано його дії, зокрема за ч.3 ст.185 КК України - позбавлення волі на строк 3 роки, за ч.3 ст.357 КК України обмеження волі на строк 1 рік. Саме такий вид та розмір покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів. При цьому суд застосовує при остаточному визначенні покарань принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим на підставі ч.1 ст.70 КК України.
За умовами ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п*яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тому з урахуванням особи винного та конкретних обставин справи, а саме визнання обвинуваченим своєї провини та висловлення жалю з приводу вчинених кримінальних правопорушень, відсутність претензій зі сторони потерпілого, позиції учасників кримінального провадження щодо відсутності необхідності реального відбування покарання, пов*язаного з позбавленням волі, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вказані обов`язки відповідно до ступеня тяжкості злочинів та особи винного будуть необхідними та достатніми для його виправлення.

Щодо вирішення питання цивільного позову, то відповідно до ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини не врегульовані КПК України, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Потерпілий ОСОБА_8 просив заявлений ним цивільний позов залишити без розгляду. Виходячи з приписів, п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України суд залишає заву без розгляду, якщо позивач подав відповідну заяву. За наведених обставин цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 слід залишити без розгляду.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

За умовами ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Відтак з обвинуваченого на користь держави підлягають до стягнення документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із проведенням на досудовому слідстві судових експертиз в розмірі 3413,04 грн.
Згідно із ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи наведені положення закону, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна, незастосування спеціальної конфіскації та відсутність цивільного позову, а тому наявні правові підстави для скасування накладеного, згідно з ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 10 червня 2017 року (справа №464/4079/17), арешту на майно, вилучене у ОСОБА_3 під час затримання 9 червня 2017 року.

Також суд звертає увагу на те, що постановою начальника Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 з матеріалів досудового розслідування за №0001908, від 9 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в окреме провадження виділено матеріали досудового розслідування щодо підозрюваних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а тому доля речових доказів згідно з постановою від 9 червня 2017 року /автомобіль «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та ключами, та арешт майна з метою збереження речових доказів за ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 10 червня 2017 року /справа №464/4083/17/ не підлягають вирішенню у даному кримінальному провадженні.

Обраний ОСОБА_3 захід забезпечення кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв*язку із звільненням останнього від реального відбування покарання у виді позбавлення волі слід скасувати.
Разом з тим за приписами ч.1 ст.377 КПК України якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов*язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 3 листопада 2017 року у підготовчому засіданні ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 6 січня 2018 року включно у кримінальному провадженні відносно останнього за ч.3 ст.185 КК України, яке перебуває на розгляді у даному суді.
Отже незважаючи на скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні у суду немає правових підстав для звільнення його з-під варти у зв*язку із застосуванням такого ж заходу в іншому провадженні.
Крім того через відсутність відповідних клопотань учасників процесу та перебуванням ОСОБА_3 під вартою немає потреби у заміні іншим запобіжним заходом чи обранням такого .
Керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.357 КК України 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначених за ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки, та згідно із ст.76 КК України покласти на ного наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Речові докази

куртка чорна, взуття спортивне «Пума», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «Хонда», д.н.зю НОМЕР_1 на ім*я ОСОБА_12 , міжнародні водійські права на ім*я Giorgadze Shalva, свідоцтво про шлюб ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , міжнародне посвідчення водія на ім*я Giorgadze Shalva, годинник марки Qmax /постанова про визнання речовими доказами від 10 червня 2017 року/, належні ОСОБА_3 та зберігаються при матеріалах кримінального провадження у Сихівському ВП ГУ НП у Львівській області, - повернути ОСОБА_3 ;

- грошові кошти 802 доларів США, 100 євро, 2460 грн. /постанова про визнання речовими доказами від 10 червня 2017 року/ , належні ОСОБА_3 та передані на зберігання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», - повернути ОСОБА_3 ;

- карта ключ із логотипом «Рено» з біркою /постанова про визнання речовими доказами від 10 червня 2017 року/, яка повернута потерпілому ОСОБА_8 , - залишити останньому;

- записку /постанова про визнання речовими доказами від 10 червня 2017 року/, яка зберігається при матеріалах кримінального провадження у Сихівському ВП ГУ НП у Львівській області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 3413,04 грн. витрат на залучення експерта.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 10 червня 2017 року (справа №464/4079/17), арешту на майно, вилучене у ОСОБА_3 , - скасувати.

Захід забезпечення кримінального провадження запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою - скасувати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1