11-кп/775/206/2018(м)
221/5850/17

Категорія: ч. 2 ст. 309 КК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

та справах про адміністративні правопорушення

Апеляційного суду Донецької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001488, внесене до ЄРДР 03.10.2017 року за апеляційною скаргою прокурора Волноваської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Волноваського районного суду Донецької області від 07.12.2017 року, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Свободне Волноваського району Донецької області, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним та засуджений за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_8 02.10.2017 року, приблизно о 17.30год. знаходячись на полі, розташованому між с. Дмитрівка та с. Свободне Волноваського району Донецької області, з метою подальшого особистого використання без мети збуту, незаконно придбав - знайшов поліпропіленовий мішок з речовиною рослинного походження, після чого зберігаючи мішок з зазначеною речовиною при собі, став незаконно перевозити його на мопеді під керуванням ОСОБА_11 в с.Дмитрівка Волноваського району Донецької області.

В цей же день, 02.10.2017 року, приблизно о 18.00год., на автодорозі між с.Прохорівка та с. Свободне Волноваського району Донецької області ОСОБА_8 та ОСОБА_11 були зупинені працівниками поліції з метою перевірки документів, та при проведенні огляду у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено мішок з речовиною рослинного походження, яка містить в собі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою 1938 г (в перерахунку на суху речовину 1422, 49 г), що є великим розміром, яку останній незаконно придбав, перевозив та зберігав без мети збуту.

Не погодившись з судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним за ч.2 ст.309 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.

Прокурор вважає, що суд безпідставно дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, призначив останньому покарання з застосуванням вимог ст. 75 КК України та при постановлені вироку формально вказав, що враховує тяжкість злочину та особу засудженого, залишивши поза увагою ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів та передбачає покарання від 2 до 5 років позбавлення волі.

Також суд не врахував особливо великий розмір наркотичного засобу - канабісу, маса якого в перерахунку на суху речовину становить понад 1,5 кг, який обвинувачений незаконно придбав, зберігав та перевіз для особистого вживання без мети збуту та дані про особу ОСОБА_8 , який будучи особою працездатною віку, не працює та суспільно-корисною працею не займається, постійного джерела прибутку не має, за місцем мешкання характеризується посередньо, не надав підтверджуючих документів, що він є батьком неповнолітньої дитини.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив апеляційні вимоги задовольнити у повному обсязі; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 , дав належну юридичну оцінку його діям і у відповідності із вимогами норм КК України кваліфікував його дії за ч.2 ст. 309 КК України.

Фактичні обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, доведеність його вини й кваліфікація злочинних дій, які не оспорюють, в апеляційному порядку не перевіряються. Справа розглянута судом першої інстанції у відповідності з вимогами ч.3 ст.349 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про призначення обвинуваченому покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, то колегія суддів не може з ними погодитися.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, з наступними змінами, вирішуючи питання про вид та розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, суди зобов`язані дотримуватися загальних засад призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; приймати до уваги ступінь тяжкості вчиненого винною особою злочину, дані про особу винних та обставини справи, що обтяжують чи пом`якшують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Мотивуючи своє рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, має постійне місце проживання, визнав вину, визнавши обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому щире каяття.

Також суд прийняв до уваги досудову доповідь органу з питань пробації, відповідно до якої виправлення ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Повною мірою врахувавши вказані обставини, суд призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання відповідно до загальних засад призначення покарання, у межах санкції частини 2 статті 309 КК України, що передбачає відповідальність за незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах, яке не є мінімальним у межах зазначеної норми.

З урахуванням усіх вищенаведених обставин, а також другорядної ролі кари як мети покарання, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства та на підставі ст. 75 КК України звільнив його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки, який є достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Таке покарання, на переконання колегії суддів, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Оцінюючи правильність та справедливість призначеного ОСОБА_8 судом першої інстанції покарання, колегією суддів також враховується знаходження у обвинуваченого ОСОБА_8 на утриманні неповнолітньої дочки, оскільки при апеляційному розгляді обвинувачений надав копію свідоцтва про народження ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої він є (а/п 68), а також факт утримання дитини обвинуваченим вбачається з характеристики обвинуваченого (а/п 44) та досудової доповіді органу з питань пробації.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 проживає разом з батьками, його батько має захворювання Са гортані рТ4N0М0 ст.4 кл.гр. ОСОБА_13 стан після операції, курсу променевої терапії (а/п 69-70).

Колегія суддів також вважає необґрунтованими апеляційні доводи прокурора про неврахування судом особливо великого розміру наркотичного засобу - канабісу, який обвинувачений незаконно придбав, зберігав та перевіз для особистого вживання без мети збуту, оскільки ОСОБА_8 засуджено за незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах, судовий розгляд проведено у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а також розмір наркотичного засобу є кваліфікуючою ознакою даного злочину, що впливає на ступінь тяжкості та не повинен додатково враховуватися при призначенні покарання.

Стосовно апеляційних доводів прокурора, що суд не взяв до уваги дані про особу ОСОБА_8 , який будучи особою працездатною віку, не працює та суспільно-корисною працею не займається, постійного джерела прибутку не має, за місцем мешкання характеризується посередньо, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 пояснював, що на теперішній час у регіоні важко знайти постійну роботу, але він займається домашнім господарством, вирощує овець, і це є його джерелом прибутку, що також вбачається з його пояснень у суді першої інстанції. Надані характеристики (а/п 44, 71) за змістом фактично задовільні та не мають негативних даних щодо обвинуваченого.

Таким чином, підстав вважати покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 несправедливим унаслідок м`якості або підстав вважати неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність (ст. 75 КК України), на чому наполягає прокурор у апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Переконливих доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції в частині призначеного покарання, а також свідчили б про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без відбування покарання у виді позбавлення волі, прокурор в апеляційній скарзі не навів.

Враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора. Судом першої інстанції матеріальний закон застосований правильно, винесено законне, вмотивоване та обґрунтоване судове рішення, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при постановленні вироку не встановлено, апеляційних підстав для зміни або скасування вироку колегія суддів не вбачає.

Керуючись статями 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Волноваського районного суду Донецької області від 07.12.2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4