Справа №212/2909/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Кривому Розі кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, дітей не маючого, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

У скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

Учасники судового провадження прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

16.11.2016 року приблизно в 22 годині 00 хвилин у темний час доби, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з чотирма пасажирами у салоні, без вантажу, рухався по сухому асфальтному покриттю, проїзній частині дороги вул. Миколи Світальського, з боку вул. Едуарда Фукса, в напрямку мкр. 5-й Гірницький, наближаючись до правого закруглення проїжджої частини дороги вул. Миколи Світальського, в Покровського районі, м. Кривого Рогу, проявив неуважність до дорожньої обстановки, був непередбачливим, продовжив рухатися з небезпечною швидкістю, не врахував стан дорожнього покриття та не вибрав в даних дорожніх умовах безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив виїзд керованого ним автомобіля за межі проїзної частини дороги вул. Миколи Світальського, де скоїв наїзд на нерухому перешкоду у вигляді бетонної електроопори, чим грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5; 2.3 (б); 2.3 (д) та 12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

- «1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... і не відволікатися від керування ним у дорозі»;

… д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- «п.12.1 При виборі у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, ... щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

Внаслідок не виконання зазначених правил безпеки дорожнього руху України, дотримання яких є достатньою умовою для запобігання події, в районі електроопори № 210, та правого закруглення проїжджої частини дороги вул. Миколи Світальського в Покровському районі м. Кривого Рогу, водій ОСОБА_3 , не впорався з керуванням та допустив виїзд автомобіля «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за межі проїзної частини дороги вул. Миколи Світальського, з наступним наїздом на нерухому перешкоду у вигляді бетонної електроопори № 210.

В результаті дорожньо-транспортного пригоди пасажир автомобіля «ЗАЗ 1102» ОСОБА_5 , травмована. Відповідно до висновку експерта № 91 від 24.01.2017 потерпілій ОСОБА_5 , заподіяні наступні тілесні ушкодження: синці обличчя, забійні рани обличчя і слизової оболонки ротової порожнини, переломи верхньої щелепи і кісток спинки носу, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, по ознаці тривалості розладу здоров`я (більше 21 доби).

Відповідно до висновку експерта № 546 від 18.04.2017 потерпілій ОСОБА_5 , заподіяні наступні тілесні ушкодження: у потерпілої маються рубці обличчя, які потребують оперативного втручання і є невиправними. При не виправності нарівні із визначення ступеня тяжкості ушкодження звичним порядком експерт зазначає, що ушкодження може бути розцінене як тяжке, визначене таким, що знівечило обличчя, п.2.1.8 «Правила судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.

Отримані потерпілою тілесні ушкодження є невиправними та такими, що знівечили обличчя потерпілої ОСОБА_5 та розцінюються як тяжке тілесне ушкодження.

Допущені водієм ОСОБА_3 , порушення вимог п.п. 12.1, Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

Досудовим розслідуванням злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у скоєному злочині визнав частково та суду пояснив, що провину визнає частково, т.я. не згоден з тяжкістю тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_5 , а саме тяжких тілесних ушкоджень. Вважає, що потерпілій спричинені саме середньої тяжкості тілесні ушкодження. В частин механізму та обставин ДТП, вину визнає повністю. Все так і відбувалось. 16.11.16, у вечірній час доби, керуючи транспортним засобом автомобілем «ЗАЗ 1102», проявив неуважність до дорожньої обстановки, був непередбачливим, не врахував стан дорожнього покриття та не вибрав в даних дорожніх умовах безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив виїзд керованого ним автомобіля за межі проїзної частини дороги вул. Миколи Світальського, де скоїв наїзд на нерухому перешкоду у вигляді бетонної електроопори. Перед зіткненням його очі засвітило авто, яке рухалося у зустрічному напрямку.

У скоєному злочині кається. Просить вибачення у потерпілої, та просить суд не карати його суворо. Заявлений цивільний позов визнає частково, т.я. вважає, що потерпілою значно завищені розміри морального збитку.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , суду пояснила, що 16.11.2016 року разом з ОСОБА_8 та іншими зустрілись на зупинці «Ювілейна» та сіли до автомобілю ОСОБА_9 та їхали до нього додому. По вулиці Світальського автомобіль почало заносити, вона не зрозуміла чому, і автомобіль врізався у стовп. Вона втратила свідомість та прийшла до тями коли приїхав автомобіль швидкої допомоги. В автомобілі були п`ять чоловік: вона, ОСОБА_10 та ще троє хлопців, які знаходились на задньому сидінні. ОСОБА_9 ніхто не перешкоджав керувати автомобілем, в стані алкогольного сп`яніння перебував водій чи ні, вона пояснити не може. Запаху алкоголю від нього вона не відчула. Дорога була суха, швидкість автомобілю середня, вона сиділа на передньому пасажирському сидінні та стежила за дорожньою обстановкою. Чому відбулось зіткнення, вона не зрозуміла. Паском безпеки під час руху вона не пристібалась. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження, знівечення обличчя, зламаний ніс, відсутня кістка носу та лікарі витягли багато хрящів, у зв`язку з чим утруднене дихання. Зламана верхня щелепа, багато тріщин обличчя, та тепер їй необхідно зробити складні операції, які лікарі навіть не хочуть робити у зв`язку із їх складністю, та внаслідок цих операцій вона може залишитись інвалідом. В місті Дніпро в лікарні імені Мечникова їй запропонували замовити імплантат носу з Німеччини, але дана операціє дуже складна та дорога. Обвинувачений відшкодовував кошти в сумі десять тисяч гривень через пів року після аварії. Моральна шкода в сумі п`ятсот тисяч грив ень складається з вартості операцій, які необхідно зробити для відновлення обличчя та на реабілітацію.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 16.11.2016 року відпочивав разом зі своїми друзями. Виїхали на автомобілі, ОСОБА_9 був за кермом, а ОСОБА_12 на передньому пасажирському сидінні. Їхали з магазину АТБ, він весь час у машині спав, прокинувся коли засліпило ярке світло, після чого відбулось зіткнення. Він втратив свідомість, прийшов до тями через декілька хвилин та побачив, як ОСОБА_9 почав витягувати ОСОБА_12 з автомобіля, та почав йому допомагати. Потім приїхали поліція та швидка допомога. Він не бачив, щоб ОСОБА_9 хтось перешкоджав керувати автомобілем.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 16.11.2016 року разом відпочивали зі своїми друзями ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ім`я ще двох він не пам`ятає. Пішли до магазину АТБ та після цього вирішили покататися на автомобілі. В автомобілі за кермом знаходився ОСОБА_9 . Поруч із ним на пасажирському сидінні ОСОБА_12 , позаду знаходився він, ОСОБА_14 та ще один хлопець. Коли відпочивали, вживали спиртні напої. ОСОБА_9 та ОСОБА_12 спиртні напої не вживали. Коли їхали побачив ярке світло, яке засліпило лобове скло, більше нічого не пам`ятає, так як втратив свідомість. Прийшов до тями, вже коли приїхали працівники поліції та його відвезли до лікарні.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному злочині підтверджується наданими стороною обвинувачення письмовими доказами.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 16.11.2016 року, місце дорожньо-транспортної пригоди розташовано у м. Кривий Ріг, по проїжджій частині вул. Миколи Світальського в районі електроопори № 210.

Автомобіль ЗАЗ 1102 реєстраційний номер НОМЕР_1 , розташований на відстані 0.8 м. від передньої лівої вісі до правого краю проїзної частини, при цьому передня ліва вісь розташована навпроти електроопори № 210.

В ході проведення огляду виявленого пошкодження лако фарбового покриття е/о № 210 з боку вул.. Едуарда Фукса.

Автомобіль ЗАЗ 1102 р.н. НОМЕР_1 має пошкодження у вигляді деформації передньої частини кузова, розбите переднє вітрове скло.

Відповідно до висновку експерта № 91 від 24.01.2017 потерпілій ОСОБА_5 , заподіяні наступні тілесні ушкодження: синці обличчя, забійні рани обличчя і слизової оболонки ротової порожнини, переломи верхньої щелепи і кісток спинки носу, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, по ознаці тривалості розладу здоров`я (більше 21 доби).

Відповідно до висновку експерта № 546 від 18.04.2017 потерпілій ОСОБА_5 , заподіяні наступні тілесні ушкодження: у потерпілої маються рубці обличчя, які потребують оперативного втручання і є невиправними.

При не виправності нарівні із визначення ступеня тяжкості ушкодження звичним порядком експерт зазначає, що ушкодження може бути розцінене як тяжке, визначене таким, що знівечило обличчя, п. 2.1.8 «Правила судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.

Судово-медичний експерт не кваліфікує ушкодження обличчя як знівечення, оскільки поняття не є медичним. Він визначає вид ушкодження, його особливості і механізм утворення, встановлює, чи є це ушкодження виправним або невиправним.

Відповідно до висновку авто-технічного дослідження № 8/10.1-100 від 26.04.2017, при заданих вихідних даних, водій автомобіля ЗАЗ 1102 ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання в робочому режимі вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України.

При заданих вихідних даних в діях водія ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з подією, яка розглядається.

У судовому засіданні сторона захисту обвинувачений та його захисник не погодились із кваліфікацією злочину за ознаками щодо заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, та наполягали на тому, що потерпілій ОСОБА_5 спричинені середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, факт знівечення обличчя вважають не доведеним, оскільки рубці на обличчі потерпілої зменшились, у висновку судово-медичного експерта № 546 від 18.04.2017, консультацію доцента кафедри «хірургії, травматології та ортопедії» із описом необхідних оперативних втручань на ім`я потерпілої вважають недопустимим доказом, оскільки в матеріалах провадження мається світлова копія консультації, оригінал взагалі відсутній.

Також, зазначена консультація невідомо яким чином потрапила на дослідження експертові, оскільки датована 14.04.2017 року, тобто задовго після призначення експертизи слідчим.

Суд не погоджується з такими доводами сторони захисту з огляду на наступне.

На підставі постанови слідчого СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 , в період часу з 31.03.2017 по 18.04.2017 року проведена судово-медична експертиза ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Експертне дослідження проведено судово-медичним експертом відділення судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб Криворізького міжрайонного відділу КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР ОСОБА_16 .

Відповідно до висновку вказаного судово-медичного дослідження, у потерпілої маються рубці обличчя, які потребують оперативного втручання і є невиправними.

При не виправності нарівні із визначення ступеня тяжкості ушкодження звичним порядком експерт зазначає, що ушкодження може бути розцінене як тяжке, визначене таким, що знівечило обличчя, п. 2.1.8 «Правила судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.

Судово-медичний експерт не кваліфікує ушкодження обличчя як знівечення, оскільки поняття не є медичним. Він визначає вид ушкодження, його особливості і механізм утворення, встановлює, чи є це ушкодження виправним або невиправним.
Знівечення (спотворення) обличчя не є медичним поняттям, воно естетичне, загальнолюдське. В зв`язку з цим судово-медичний експерт чи лікар не кваліфікує ушкодження обличчя як знівечення. Експерт встановлює тільки властивості і ступінь тяжкості самого тілесного ушкодження, на основі звичайних ознак так само, начебто вони розташовані не на обличчі. Але у своєму висновку він повинен обов`язково вказати: чи це ушкодження згладиме (поправне), оскільки поняття знівечення відноситься тільки до обличчя.
Факт знівечення обличчя встановлюють слідчий чи суд на основі загальноприйнятих уявлень про людський вигляд.
У цивільному позові потерпіла ОСОБА_5 вказала, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, у неї повністю порушений звичайний уклад і спосіб її життя. До скоєного ДТП, вона була гарною, життєрадісною, енергійною та повноцінною людиною. Кожен день ходила до університету, гуляла, бачилась та спілкувалась із друзями. На даний час вона постійно перебуває вдома, нікуди не виходить, не спілкується із друзями. Вона стала замкнутою людиною, т.я. знівечення обличчя спричинило їй велику психологічну травму від зміни обличчя. Після ДТП весь час вона перебуває в негативному психічному стані. Перебуваючи у досить молодому віці, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, вона не впевнена, що у майбутньому зможе створити сім`ю, так як не впевнена, що із суттєвими змінами свого обличчя зможе стати комусь цікавою, як майбутня дружина, і когось в себе закохати.
Викладені доводи стосовно свого емоційного ставлення до наявних тілесних ушкоджень, та наслідків ДТП, потерпіла ОСОБА_5 підтвердила у судовому засіданні.
Таким чином, суд приходить до висновку, що наявні тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_5 є знівеченням обличчя.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Законним є вирок, постановлений за умови правильного застосування кримінального закону і дотримання при провадженні у справі кримінального процесуального закону.
Оцінюючи надані сторонами провадження докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному злочині порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується вимогами ст.. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.. 12 КК України, злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 є злочином тяжким. Відповідно до ст.. 286 КК України, вказаний злочин має необережну форму вини.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він має вищу освіту, не одружений, на утриманні дітей не має, офіційно не працює, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, займається громадською діяльністю.

У відповідності до ст.. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає часткове визнання вини, позитивну характеристику з місця мешкання та часткове відшкодування спричиненого збитку.

У відповідності до ст.. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, під час судового розгляду, не встановлено.

У судових дебатах прокурор, потерпіла та її представник наполягали на суворому покаранні обвинуваченого ОСОБА_3 , та призначенні йому покарання у виді позбавлення волі із позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк.

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, думки сторони обвинувачення та захисту, враховуючи досудову доповідь органу пробації, відповідно до якої виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для запобіганню вчиненню повторних кримінальних правопорушень, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 можливо призначити покарання у межах санкції статті кримінального закону, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, однак без ізоляції його від суспільства, із застосуванням вимог ст.. 75 КК України, із випробуванням, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.

В частині призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 52 Кримінального Кодексу України, додатковими покараннями є позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк не передбачено в загальній частині Кримінального Закону України.

Таким чином, суд не призначає обвинуваченому ОСОБА_3 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк.

В частині заявленого цивільного позову, суд, приймаючи до уваги фізіологічні та психічні наслідки, які настали із потерпілою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вважає що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 щодо стягнення моральної шкоди в сумі 5000 000 гривень підлягають задоволенню у повному обсязі.

Речовий доказ по справі автомобіль «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у обвинуваченого ОСОБА_3 , необхідно залишити у власника за належністю.

Витрати, пов`язані із проведенням авто-технічного дослідження в сумі 296,61 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст. 367-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на ПЯТЬ років, без позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбуття призначеного судом покарання із випробуванням строком на ДВА роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк дії запобіжного заходу, обраного у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 особисте зобов`язання, сплинув 11.07.2017 року

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 щодо стягнення моральної шкоди в сумі 500 000 гривень задовольнити у повному обсязі. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 500 000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Речовий доказ по справі автомобіль «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у обвинуваченого ОСОБА_3 , залишити у власника за належністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням авто-технічного дослідження в сумі 296,61 гривень.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана усіма учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд, який ухвалив судове рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_18