Справа № 0603/1-578/11
ПОСТАНОВА Провадження № 1/603/198/12

І м е н е м У к р а ї н и

09.08.2013 року. Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді . . . . . . . . ОСОБА_1

з участю секретаря . . . . . . . . . ОСОБА_2

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3,

підсудних . . . . . . . . . . . ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Бердичівського міськрайонного суду знаходиться вищевказана кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

В ході судового розгляду підсудним ОСОБА_4 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу в розмірі 17000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 мотивував клопотання тим, що за час перебування під вартою він переосмислив свою поведінку, до затримання працював, і перебування його на волі принесе більше користі, ніж перебування його під вартою. Крім того за час перебування під вартою вимог режиму утримання він не допускав.

Підсудні ОСОБА_7, ОСОБА_5 підтримали клопотання ОСОБА_4

Підсудний ОСОБА_6 покладається на розсуд суду.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання підсудного, зазначивши, що на даний час підстав для зміни запобіжного заходу не вбачається.

Вислухавши думку учасників розгляду, суд вважає, що клопотання підсудного ОСОБА_4 про зміну міри запобіжного заходу - взяття під варту, обраної судом відповідно до постанови від 21.02.12, не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 165 КПК України 1960 року запобіжний захід скасовується або змінюється, коли відпаде необхідність у запобіжному заході або в раніше обраному запобіжному заході.

Підсудному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді взяття під варту обрано 21 лютого 2012 року. При обранні запобіжного заходу у відповідності до вимог ст.ст. 148, 150, 155, 165-1, 165-2 КПК України 1960 р. враховувались особа, щодо якої вирішувалось питання про взяття під варту, її вік, матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання тощо. Судом було встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачувався у скоєнні злочину, за який передбачено покарання понад 3 роки позбавлення волі, раніше судимий, продовжував злочинну діяльність, незважаючи на те, що кримінальна справа щодо нього знаходилась на розгляді в Бердичівському міськрайонному суді, що давало обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4, може вчинити нові злочини та переховуватися від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини по даній справі. Постанова чинна.

На даний час ОСОБА_4 продовжує обвинувачуватись у вчиненні ряду тяжких корисливих насильницьких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років; обвинувачується у скоєнні злочинів, вчинених зі спливом невеликого проміжку час після звільнення з місць позбавлення волі, де він характеризувався як такий, що не став на шлях виправлення, та у вчиненні злочину під час перебування під слідством за вчинення першого злочину, на підписці про невиїзд, що не лише характеризує особу і вказує на можливість продовження ним злочинної діяльності, але і дає достатньо підстав вважати, що він буде продовжувати таку діяльність. Крім того, досліджені у справі на даний час докази вказують, що перебуваючи на підписці про невиїзд ОСОБА_4 намагався вплинути на учасників з метою уникнення кримінальної відповідальності. Характеризуючі дані підсудного не змінились. Дані, які впливають на встановлення істини у справі, судом тільки мають досліджуватись, що відповідно залишає всі підстави, які існували на час обрання запобіжного заходу. Посилання підсудного про виправлення і належну поведінку під утримання в СІЗО нічим не підтверджено. Даних, які вказують на те, що відпала необхідність в раніше обраному запобіжному заході не надано та не досліджено.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги тяжкість злочинів, що інкримінуються, кількість епізодів злочинної діяльності, попередню поведінку ОСОБА_4, суд вважає, що клопотання підсудного про зміну запобіжного заходу на заставу, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 148, 150, 165, 165-1, 273, 274 КПК України 1960 р., суд -

п о с т а н о в и в :

клопотання підсудного ОСОБА_4 про заміну запобіжного заходу із взяття під варту на заставу в розмірі 17000 грн. - залишити без задоволення.

Відмова в задоволенні клопотання не позбавляє права заявляти те ж клопотання протягом всього судового слідства.

Головуючий