Справа № 444/1664/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1044/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши кримінальне провадження № 444/1664/17 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, проживає за адресою: АДРЕСА_1
за ч.2 ст. 286 КК України,
з участю секретаря ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
прокурора ОСОБА_10 ,
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 18 серпня 2017 року,
в с т а н о в и л а :
Вироком Жовківського районного суду Львівської області від 18 серпня 2017 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 286 КК України на чотири роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком два роки та покладено обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України.
Вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів.
Скасовано арешт на автомобіль марки «Форд Скорпіо» реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10.01.2017.
ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 15 грудня 2016 року близько 18.00 год., керуючи автомобілем «Форд-Скорпіо» реєстраційний номер НОМЕР_1 та їдучи ним у с. Малехів Жовківського району Львівської області у напрямку до м. Дубляни, поблизу АЗС «Укрнафта» грубо порушив вимоги розділів: Р.1.5, Р. 10 п. 1.10 (в частині значення терміну «дати дорогу»); Р. 12 п.12.3 Правил дорожнього руху, які виразилися в тому, що він своїми діями створив небезпеку для руху, при виявленні небезпеки для руху у вигляді пішохода (технічних завад виявити якого у водія ОСОБА_7 не було) негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , яка переходила дорогу справа наліво по напрямку руху автомобіля, в результаті чого пішохід ОСОБА_11 отримала поєднану тупу травму тіла у вигляді множинних переломів ребер, хребта та кінцівок з пошкодженням внутрішніх органів та з крововиливами у м`які тканини, внутрішні органи, в плевральні порожнини, що призвело до гострої крововтрати та до смерті.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить вирок змінити і на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році» звільнити обвинуваченого від призначеного основного і додаткового покарань. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: 18 серпня 2017 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є пенсіонером, засуджений за ч.2 ст. 286 КК України за скоєння 15 грудня 2016 року дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої загинула ОСОБА_11 07 вересня 2017 року вступив в дію Закон України «Про амністію в 2016 році», й відповідно до п.ґ ст. 1 цього Закону передбачено звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали та просять застосувати Закон України «Про амністію в 2016 році», звільнивши ОСОБА_7 від призначених судом основного і додаткового покарань.
Потерпілий ОСОБА_9 апеляційну скаргу та застосування щодо ОСОБА_7 амністії заперечив.
Прокурор ОСОБА_10 вважає, що на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році» ОСОБА_7 слід звільнити від призначених судом основного і додаткового покарань як такого, що на день набрання чинності Законом досяг пенсійного віку.
Заслухавши доповідь судді, сторони судового провадження, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що вирок суду слід залишити без зміни, а ОСОБА_7 звільнити від призначених покарань з таких підстав.
Апеляційний суд переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги на підставі ч.1 ст. 404 КПК України.
Доведеність вини, кваліфікація дій, призначені обвинуваченому покарання в апеляційній скарзі не оспорюються.
Як на підставу зміни вироку сторона захисту покликається на те, що після ухвалення вироку набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році", відповідно до якого обвинувачений може бути звільнений від відбування призначеного основного і додаткового покарання.
Колегія суддів вважає, що підстав для зміни судового рішення немає, оскільки на день ухвалення вироку 18 серпня 2017 року Закон України "Про амністію у 2016 році" чинності не набрав і не міг бути застосований судом.
Разом з тим клопотання сторони захисту про застосування до обвинуваченого ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" підлягає задоволенню.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році". Відповідно до п.«ґ» ст. 1 цього Закону підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
За змістом ст. 15 Закону України "Про амністію у 2016 році" особи, на яких поширюється дія цього Закону, звільняються від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України (ч.2 ст. 286 КК України необережний тяжкий злочин); кримінальна справа щодо нього розглянута судом, але вирок не набрав законної сили й на день набрання чинності цим Законом ОСОБА_7 досяг пенсійного віку (досяг 71-річного віку), встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Обставини, передбачені ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" та ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в України", які б виключали застосування амністії до ОСОБА_7 , відсутні.
Таким чином на підставі п.«ґ» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" ОСОБА_7 слід звільнити від відбування основного покарання у виді чотирьох років позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки, призначених вироком Жовківського районного суду Львівської області від 18 серпня 2017 року.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, ст.ст. 2, 10, 15 Закону України "Про амністію у 2016 році", колегія суддів
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задоволити частково.
Вирок Жовківського районного суду Львівської області від 18 серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.
На підставі п.«ґ» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді чотирьох років позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки, призначених вироком Жовківського районного суду Львівської області від 18 серпня 2017 року.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .