У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Солом`янського УП ГУНП України в м.Києві ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування №0010708, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2017 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0010708, дані щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 20 вересня 2017 року в період часу з 03.00 години до 04.00 години знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, стала умисно наносити удари своїми руками та різними предметами (ножем, ножицями, скляною пляшкою), які тримала в руках, в область тулуба, кінцівок та голови ОСОБА_7 , чим спричинила потерпілій наступні тяжкі тілесні ушкодження.
Також, вказала, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: колото-різане поранення грудної клітини зліва, що проникає в плевральну порожнину, поранення лівої легені, пневмоторакс, колото-різані рани грудної клітини, множинні забійні, колото-різані рани голови, кінцівок.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України.

20 вересня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КПК України.
У клопотанні слідчий зазначає, що підставами підозрювати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази, а саме: рапорт інспектора роти №6 батальйону №4 полку №1 ОСОБА_8 про виявлення вище вказаного кримінального правопорушення; протокол огляду місця події від 20.09.2017 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якого було виявлено та вилучено речові докази, на яких містяться сліди речовини бурого кольору; протокол допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; довідка з КМКЛ №17; іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначила, що підозрювана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Як зазначила слідчий, відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрювана буде: переховуватиметься від органів досудового розслідування та/або суду; може впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини та просила застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечувала та просила застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою - у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації.

Підозрювана у судовому засіданні підтримала доводи свого захисника.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
З даних витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №№0010708 вбачається, що 20 вересня 2017 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

20 вересня 2017 року ОСОБА_5 у відповідності до ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20 вересня 2017 року, часом фактичного затримання ОСОБА_5 є 17:00 год. 20 вересня 2017 року.

20 вересня 2017 року підозрюваній ОСОБА_5 та її захиснику були надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст. 178 КПК України передбачено обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Разом з тим, частиною 1 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації учасниками їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В тому числі, у ході судового засідання прокурор зобов`язаний доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.
Між тим, слід звернути увагу, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень. При цьому одного лише посилання на можливість протидії підозрюваним досудовому розслідуванню є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке. А спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжного заходу не можуть бути виправдані жодною метою.
Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням продовження перебування особи під вартою, тому, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо тримання під вартою не відповідатимуть вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК, оскільки в іншому випадку нівелюються вимога про дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід враховувати вимоги ст. 5 Конвенції, зокрема правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом тривалого строку.
Отже, суд зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст. 177 КПК України, загальною підставою для тримання під вартою. Лише правова кваліфікація вчиненого, надана стороною обвинувачення, є недостатнім для цього і навіть наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).
При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано для даної стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: рапортом інспектора роти №6 батальйону №4 полку №1 ОСОБА_8 про виявлення вище вказаного кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події від 20.09.2017 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якого було виявлено та вилучено речові докази, на яких містяться сліди речовини бурого кольору; протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; довідкою з КМКЛ №17.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, фактичні обставини справи, встановлені станом на день розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до неї запобіжного заходу.
Разом з тим, у клопотанні перераховано лише ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а обставиною, що підтверджує ці ризики зазначено тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 та можливість вплинути на потерпілу, свідків, знищити речові докази.
Однак, як вбачається з матеріалів клопотання, речові докази зібрані органом досудового розслідування.
Тому слідчий суддя, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: наявність обґрунтованої підозри, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, наявності малолітніх дітей, наявності постійного місця проживання в м. Красилів, Хмельницької області, приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає, а для підозрюваної достатнім буде застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи те, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, яке в свою чергу підтверджується доданими до клопотання матеріалами, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження уявляється доцільним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 206, 395 КПК України, -
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання відмовити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 17 листопада 2017 року, включно, заборонивши ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 17 листопада 2017 року включно, обов`язки:
з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим (и) у кримінальному провадженні;
носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську місцеву прокуратуру №9.
Строк дії ухвали до 17 листопада 2017 року включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Оголошення повного тексту ухвали 26 вересня 2017 року о 13 годині 55 хвилин.
Слідчий суддя ОСОБА_1