Справа № 131/4/13- к
Провадження №11/772/5/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м. Вінниця

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляцію прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , апеляцію ОСОБА_6 на вирок Іллінецького районного суду Вінницької області, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скала Оратівського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця громадянина України, освіта вища, одруженого, директора ПСП «Авангард» с. Осична Оратівського району Вінницької області, раніше не судимого,

виправдано у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 197-1 , ч.1 ст. 365 КК України,
визнано ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 197 1 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 3400 грн.
На підставі ч. 5 ст. 74, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_6 від покарання призначеного за ч. 1 ст. 197-1 КК України у виді штрафу в розмірі 3400 грн.
Кримінальну справу в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 197 -1 КК України закрито у зв`язку із закінченням строків давності.
Цивільний позов ОСОБА_8 задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 32885,72 грн. шкоди завданої злочином.
Речові докази: Книгу реєстрації договорів оренди землі Осичнянської сільської ради, яка зберігається в матеріалах кримінальної справи, повернути ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно вироку суду ОСОБА_6 засуджено за вчинення наступного.

ОСОБА_6 являючись засновником, власником та директором приватного сільськогосподарського підприємства ПСП «Авангард» с. Осична Оратівського району Вінницької області будучи службовою особою підприємства, умисно, без відповідного на те дозволу та повноважень, в супереч вимогам ст. 125 Земельного кодексу України, відповідно до якої приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється, в 2007 році самовільно зайняв та використовував протягом вказаного року для вирощування сільськогосподарських культур 23 не надані йому земельні ділянки із земель приватної власності громадян жителів с. Осична Оратівського району загальною площею 43,1 га., які належать на праві приватної власності: ОСОБА_10 площею 2 га.; ОСОБА_11 площею 1,5 га.; ОСОБА_12 площею 1,5 га.; ОСОБА_13 площею 2 га.; ОСОБА_14 площею 1,7 га.; ОСОБА_15 площею 2 га.; ОСОБА_16 площею 1,4 га.; ОСОБА_17 площею 2 га.; ОСОБА_18 площею 1,3 га; ОСОБА_19 площею 2 га.; ОСОБА_20 площею 2 га.; ОСОБА_21 площею 2 га.; ОСОБА_22 площею 1,7 га.; ОСОБА_23 площею 2 га.; ОСОБА_24 площею 2 га.; ОСОБА_25 площею 2 га.; ОСОБА_26 площею 2 га.; ОСОБА_27 площею 2 га.; ОСОБА_28 площею 2 га.; ОСОБА_29 площею 2 га.; ОСОБА_30 площею 2 га.; ОСОБА_31 площею 2 га.; ОСОБА_32 площею 2 га., які розташовані за межами с. Осична Оратівського району в полі № 10.
Відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року № 963, розмір шкоди, яку заподіяв ОСОБА_6 власникам земельних ділянок, становить 39393,4 грн.
Крім того, ОСОБА_6 , будучи засновником, власником та директором приватного сільськогосподарського підприємства (ПСП) «Авангард» с. Осична Оратівського району Вінницької області будучи службовою особою підприємства, умисно, без відповідного на те дозволу та повноважень, в супереч вимогам ст. 125 Земельного кодексу України, в 2007 році самовільно зайняв та використовував протягом вказаного року для вирощування сільськогосподарських культур не надані йому земельні ділянки, із земель резервного фонду площею 188,9 га., та земельні ділянки із земель не витребуваних часток (паїв) площею 80 га., які розташовані за межами с. Осична на території Осичнянської сільської ради Оратівського району, які відносяться до земель державної власності і відповідно до п. 12 розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України розпорядження якими здійснюють відповідні органи виконавчої влади.
Відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року № 963, розмір шкоди, яку ОСОБА_6 заподіяв самовільним зайняттям земельних ділянок становить:за земельну ділянку із земель резервного фонду площею 188,9 га. 172654 грн. 60 коп.; за земельну ділянку із земель не витребуваних часток (паїв) площею 80 га., які розташовані за межами с. Осична на території Осичнянської сільської ради Оратівського району, які відносяться до земель державної власності - 73120 грн.. Загальний розмір шкоди завданої ОСОБА_6 складає 245744 грн. 60 коп.
Крім того, в березні 2008 року ОСОБА_6 будучи засновником, власником та директором ПСП «Авангард» с. Осична Оратівського району Вінницької області, являючись відповідно до займаної посади службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою безоплатного використання, повторно, без відповідного на те дозволу та повноважень, всупереч вимогам ст. 125 Земельного кодексу України відповідно до якої приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації забороняється, самовільно зайняв для вирощування сільськогосподарських культур ненадану йому земельну ділянку площею 35 га. в полі № 10 польової сівозміни земель запасу Осичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області, законним володільцем та користувачем якої з 04.11.1999 року являється СФГ «Світанок» с. Осична Оратівського району Вінницької області, чим, згідно «Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу» затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року № 963, заподіяв значної шкоди СФГ «Світанок» на суму 32885,72 грн.
В березні 2008 року ОСОБА_6 , будучи засновником, власником та директором ПСП «Авангард» с. Осична Оратівського району Вінницької області, являючись відповідно до займаної посади службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою безоплатного використання, перевищуючи свої службові повноваження, без відповідного на те дозволу та повноважень, всупереч вимогам ст. 125 Земельного кодексу України відповідного до якої приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації забороняється, самовільно зайняв для вирощування сільськогосподарських культур ненадану йому земельну ділянку площею 35 га. в полі № 10 польової сівозміни земель запасу Осичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області, законним володільцем та користувачем якої з 04.11.1999 року являється СФГ «Світанок» с. Осична Оратівського району Вінницької області, чим, згідно «Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу» затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року № 963, заподіяв значної шкоди СФГ «Світанок» на суму 32885,72 грн.
Не погоджуючись з вироком суду прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу просив вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 20.011.2017 року у справі ОСОБА_6 засудженого за ч.1 ст.197 КК України та виправданого за ч. 1 ст.197, ч. 1ст. 365 КК України скасувати у зв`язку з невідповідністю фактичним обставинам кримінальної справи, оскільки висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, неправильного застосування кримінального закону та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Постановити свій вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним і призначити йому покарання по ч.1 ст. 197-1 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.

На підставі ст.49, ч.5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Закрити кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України у звязку з відсутністю в діянні складу злочину через декриміналізацію статті, яка передбачає відповідальність за вчинене діяння.

Вимоги мотивовано тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, неправильно застосовано кримінальний закон, істотно порушено вимоги кримінально процесуального закону.

Виправдовуючи ОСОБА_6 в частині самовільного захоплення ним 23 земельних ділянок працівників соціальної сфери с. Осична Оратівського району Вінницької області, суд не надав оцінки діям ОСОБА_6 в частині спрямованності умислу, не прийняв до уваги те, що підсудним вчинялись дії, направлені на заволодіння усією земельною ділянкою в цілому.

При постановленні виправдувального вироку за ч. 1 ст. 365 КК України суд допустив неправильне застосування кримінального закону, оскільки діяння у вчиненні якого обвинувачують ОСОБА_6 , декриміналізовано, тому кримінальна справа в цій частині підлягає закриттю.

Крім того, судом порушено вимоги ст. 334 КПК України, оскільки вирок не містить формулювання обвинувачення ОСОБА_6 визнано судом доведеним, а в частині виправдання ОСОБА_6 за ч.1 ст. 197 КК України вирок не містить мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Не погоджуючись з вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 20.011.2017 року, ОСОБА_6 подав апеляцію, просив вирок в частині засудження його скасувати, виправдати повністю та закрити кримінальну справу за п.1 ст. 6 КПК України.

Вимоги мотивовано тим, що вирок в частині визнання його винуватим незаконний з підстав невідповідності висновків суду, фактичних обставин справи, в зв`язку з неправильним застосуванням судом кримінального та кримінального процесуального закону.

Суд прийшов до помилкового висновку, що ОСОБА_6 самовільно в 2007 році зайняв та використовував ненадані йому земельні ділянки, з земель резервного фонду площею 188,9 га., та земельної ділянки із земель невитребуваних часток (паїв) площею 80 га., які розташовані за межами с. Осична та території Осичнянської сільради Оратівського району та заподіяв шкоди на суму 245 744, 60 грн. безпідставно не взяв до уваги рішення Господарського суду Вінницької області від 11.12.2008 року, жодних обставин, які б заперечували висновки, викладені у вказаному рішенні не встановив, що вказує на відсутність події злочину та є підставою для закриття кримінальної справи, відповідно до п.1 ст.6 КПК України в редакції закону 1960 року.

Вважає підсудний недоведеним епізод щодо повторного самовільного зайняття в березні 2008 року земельної ділянки площею 35 га., оскільки в березні 2008 року самовільно земельну ділянку СФГ «Світанок» не займав, що підтверджується доказами.

Вислухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_5 , який просив задоволити апеляцію прокурора, відмовити в задоволенні апеляції підсудного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , підсудного ОСОБА_6 , які просили задоволити апеляцію ОСОБА_6 , представник потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляції підсудного, просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора, апеляція ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 365 КПК України вирок суду першої інстанції переглядається апеляційним судом в межах апеляції.

Згідно ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним, обгрунтованим.

Законним є вирок, постановлений за умови правильного застосування в ньому матеріального закону і дотримання при провадженні справи кримінально - процесуального закону.

З матеріалів кримінальної справи убачається, що вирок суду постановлений з істотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону .

Відповідно до вимог ст. 334 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з зазначенням місця часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину, в цій частині вироку наводяться обставини, які визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину,та докази, на яких грунтується висновок суду щодо кожного підсудного, з зазначенням мотиві, з яких суд відкидає інші докази, обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, мотиви зміни обвинувачення, у разі визнання частини обвинувачення необгрунтованою, підстави для цього.
Мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене підсудному і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання підсудного з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення, не допускається включення у вирок формулювань, які ставлять під сумнів невинність виправданого.
В порушення вимог ст. 334 КПКУкраїни суд першої інстанції, незважаючи на те, що прийняв рішення щодо наявності підстав для виправдання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 197-1, ч.1 ст. 365 КК України, у мотивувальній частині виклав весь обсяг обвинувачення, пред`явленого органами досудового розслідування, неконкретизуючи ,який обсяг обвинувачення, визнаний судом доведеним, та не формулюючи обвинувачення, яке було пред`явлено підсудному і за яким його було виправдано.
Зі змісту вироку вбачається, що він містить суперечності, оскільки викладаючи обсяг обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд в подальшому мотивує свої висновки, щодо наявності підстав для виправдання ОСОБА_6 та виправдовує його.
За таких обставин, колегія суддів позбавлена можливості перевірити обгрунтованість вироку.
Судом не дано належної оцінки доказів, зібраних на досудовому слідстві, не мотивований висновок суду про те, чому суд відкинув докази обвинувачення, приймаючи рішення в частині виправдання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 197-1 КК України щодо самовільного захоплення 23 земельних ділянок працівників соціальної сфери с.Осична Оратівського району Вінницької області.
Крім того, вказуючи осіб, яким належить на праві приватної власності 23 земельні ділянки, суд їх допитує в якості свідків.
Всупереч вимогам ст. 335 КПК України у резолютивній частині оскаржуваного вироку рішення суду сформульовано неконкретно та нечітко.
Так, суд вказав про прийняття рішення щодо виправдання ОСОБА_6 за ч.1 ст. 197-1, ч.1 ст.365 КК України, про визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину , передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України та призначення покарання.
На підставі ч.5 ст.74, п.2 .1 ст. 49 КК України суд звільняє ОСОБА_6 від призначеного за ч.1 ст. 197-1 КК України покарання та закриває кримінальну справу в частині обвинувачення за ч.1 ст. 197-1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, незважаючи на те, що для прийняття зазначених рішень визначені законом різні підстави, зокрема для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, яке не має реабілітуючого характеру і означає визнання факту вчинення особою злочину має з`ясовуватись думка підстудного.
Зі змісту апеляції підсудного вбачається, що він вину у вчиненні злочинів, в яких обвинувачується не визнає.
На думку колегії суддів, допущені судом першої інстанції порушення кримінально-процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили встановити істинну в справі, забезпечити права і законні інтереси учасників процесу і винести законний, обгрунтований і справедливий вирок.
Колегія суддів, вважає, що наявні підстави для скасування вироку суду першої інстанції та повернення справи на новий судовий розгляд.
Згідно ч.3 ст. 374 КПК скасовуючи вирок, апеляційний суд не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги
одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того
чи іншого кримінального закону та покарання.
Під час нового судового розгляду суду першої інстанції слід усунути допущені порушення кримінального-процесуального закону та прийняти законне, обгрунтоване рішення з урахуванням доводів апеляцій наданих у даній кримінальній справі.
Керуючись ст. 365,366 КПК в редакції 1960 року, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, апеляцію підсудного ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 20.11.2017 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 197-1, ч.1 ст. 365 КК України скасувати в зв`язку з істотними порушеннями кримінально-процесуального закону.
Повернути справу на новий судовий розгляд.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
Суддя : /підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя: