Справа № 396/1805/17
Провадження № 1-кс/396/296/17
УХВАЛА
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області 30.10.2017 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
Із змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.115 КК України, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого 28.10.2017 року в с.Кам`яний Міст Новоукраїнського району Кіровоградської області.
Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_4 , які не заперечували, щодо клопотання, слідчий суддя, вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтоване та підлягає задоволенню, за наступних обставин.
Під час розгляду клопотань про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановлює, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, чим порушив вимоги пунктів 2, 3 частини 1 статті 194 КПК України.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтоване застосування саме такого виду запобіжного заходу.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 не просить застосувати інший захід ніж тримання під вартою, так як обгрунтовано підозрюється, працював неофіційно у м. Каневі Черкаської області, приїхав 28.10.2017 року до місця проживання с. К.Міст, де вчинено злочин, осіб, які б могли поручитися відсутні.
У поданому клопотанні слідчий вказує, що метою і підставами застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі 7 до 15 років; має родинні зв`язки в Луганській області, час від часу їздить на заробітки до інших областей України, скориставшись чим зможе самовільно залишити фактичне місце проживання, оскільки систематично відвідує дані місця; також проходив лікування в психоневрологічній лікарні м. Кропивницький;
- незаконно впливати на потерпілих, свідків, з метою зміни їх показів;
- перешкодити розслідуванню кримінального провадження іншим чином.
Викладені обставини свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Відповідно до вищевикладених обставин та вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 п.3 п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та з урахуванням обставин передбачених ст. 178 КПК України, враховуючи міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, де він характеризується посередньо, з сусідами не підтримує дружні стосунки, створює конфліктні ситуації в родині, рідко з ким спілкувався та веде замкнутий спосіб життя, офіційно не працює, утриманців не має, зі слів раніше не судимий, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як санкція даного кримінального правопорушення передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, змушувати їх шляхом вмовляння, підкупу чи погроз змінювати свої покази чи взагалі відмовитися від них, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З врахуванням цих обставин та тяжкості покарання за злочин, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , прокурор вважає, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, є недостатнім для запобігання вказаним ризикам та для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
На думку захисника підозрюваного- ОСОБА_4 , тримання під вартою не може виправдовуватися лише тяжкістю інкримінованого йому злочину без посилання на конкретні докази, але так як підозрюваний не заперечує про тримання під вартою, він пов`язаний з позицією підзахисного.
Слідчий суддя, вважає, що прокурором доведено повністю ризики передбачені ст.177 КПК України та доведено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, як особа яка раніше судима за скоєння особливо тяжкого умисного злочину, немає стійких соціальних зв`язків, зможе ухилитись від слідства та суду.
Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 до вчинення даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 27.10.2017 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 , протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які попереджені про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України (а.с. 7-16).
Слідчий суддя вважає, що вказані ризики виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту із встановленням заборони підозрюваному залишати житло в нічний час доби, є недостатнім для запобігання цим ризикам та забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Суд приймає до уваги, обставини кримінального провадження, особу підозрюваного, який має повних 36 років від народження, має неповну середню освіту, не одружений, немає на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, не працює, отже немає міцних соціальних зв`язків, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично неофіційно працював та проживав у м. Каневі Черкаської області, раніше не судимий.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, що згідно ст.12 КК України віднесено до особливо тяжких злочинів, а також наявність ризиків, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може зможе ухилитись від слідства та суду, перешкодити розслідуванню кримінального провадження по суті, та у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу матиме можливість незаконно вплинути на безпосередніх свідків вчиненого кримінального правопорушення, які шляхом вмовляння чи погроз підозрюваного зможуть змінити свої покази по суті, а також перешкодити розслідуванню кримінального провадження іншим чином, переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки має родинні зв`язки в Луганській області, час від часу їздить на заробітки до інших областей України, скориставшись чим зможе самовільно залишити фактичне місце проживання, оскільки систематично відвідує дані місця.
Слідчий суддя враховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, суд не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_5 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя та у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків, з метою зміни їх показів, перешкоджати розслідуванню кримінального провадження іншим чином.
У зв`язку з встановленими обставинами, враховуючи положення, передбачені ст.176-178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та доцільність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, яке не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Будь- яких інших доказів, які беззаперечно б давали можливість застосувати до ОСОБА_5 більш мякий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, підозрюваним та захисником не подано суду.
При цьому суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Такі така позиція ЄСПЛ узгоджується з положеннями національного законодавства, зокрема ст.177, 183 КПК України.»
Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Слідчий суддя вважає за необхідне скористатися правом, наданим ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, за змістом якої суд вправі не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вчинено із застосуванням насильства та спричинив загибель людини.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 193-194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Новоукраїнського ВП ГУ НП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою в Кропивницькій установі виконання покарань (№ 14) ДПтС України в Кіровоградській області, який рахувати з 11.32 год. 28 жовтня 2017 року.
Строк дії ухвали суду становить 60 (шістдесят) днів.
Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 26 грудня 2017 року о 11.32 год.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Виконання ухвали покласти на Новоукраїнський ВП ГУ НП в Кіровоградській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з часу її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1