Справа №: 400/1152/17
провадження №: 1-кс/398/172/18
УХВАЛА
Іменем України
"19" березня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії заяву судді Олександрійського міськрайонного суду ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2 (провадження № 1-кп/398/222/18, справа № 400/1152/17),
У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями 27.02.2018 року вказане кримінальне провадження було розподілене автоматизованою системою судді ОСОБА_3 .
Суддя ОСОБА_3 подала заяву про самовідвід, посилаючись на те, що потерпіла у вказаному кримінальному провадженні Нерода ОСОБА_5 є сусідкою батьків судді, з якою вони підтримують добросусідські відносини, матір судді ОСОБА_3 постійно спілкується з близькими родичами потерпілої ОСОБА_6 з приводу навчання її онука ОСОБА_7 , зазначений факт, в свою чергу, є обставиною, що може викликати сумніви в її неупередженості.
Відповідно до п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, та за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
В судове засідання учасники процесу не з`явились, про день, час та місце розгляду повідомлені належним чином.
Дослідивши заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінюваності суддів (далі Висновок), судова незалежність передбачає повну неупередженість з боку суддів. При розгляді справи між будь-якими сторонами судді повинні бути неупередженими, тобто вільними від будь-яких зв`язків, прихильностей, необ`єктивності, які впливають або можуть створювати враження впливу на спроможність суддів здійснювати судочинство незалежно. У цьому розумінні судова незалежність є розвитком основоположного принципу, згідно з яким «жодна особа не може бути суддею у своїй справі». Значущість цього принципу виходить за межі окремої судової справи та її сторін. Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої справи, але й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто насправді повинен бути вільним від будь-яких зв`язків, симпатій, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку, довіру до судової влади може бути підірвано.
В пункті 11 Висновку зазначено, що ця незалежність повинна існувати стосовно як суспільства в цілому, так і сторін будь-якої судової справи, в якій судді повинні винести рішення.
Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.
Згідно п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, та за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75 79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 року, неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.
Таким чином, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді
Враховуючи викладене, суд вважає, що заява судді ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2 (провадження № 1-кп/398/222/18, справа № 400/1152/17), підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 75-81 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити заяву судді Олександрійського міськрайонного суду ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2 (провадження № 1-кп/398/222/18, справа № 400/1152/17).
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1