Справа № 415/2431/14-к
Провадження № 11-кп/782/136/17
УХВАЛА
іменем України
22 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9
представника потерпілих - ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьку у режимі відеоконференції
апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та апеляційну скаргу представника Лисичанської комунально-профілактичної установи «Центральна міська лікарня імені Титова» ОСОБА_11
на вирок Кремінського районного суду Луганської області від 01.03.2017 року, яким засуджені:
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Рай-Олександрівка Попаснянського району Луганської області, не судимий, одружений, з вищою освітою, працюючий лікарем терапевтом дільничним ЦПМСД №1 м.Лисичанська, мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1
за ч.1 ст.140 КК України до покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади лікарів та займатися лікарською діяльністю на строк 5 (п`ять) років.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Лисичанська Луганської області, не судимий, розлучений, має на утриманні двох дітей, з вищою освітою, працюючий лікарем інфекціоністом кабінету довіри ЦПМСД № 2 м.Лисичанська, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2
за ч.1 ст.140 КК України до покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади лікарів та займатися лікарською діяльністю на строк 5 (п`ять) років.
Згідно ч.5 ст.74 КК України на підставах, передбачених ст.49 КК України, ОСОБА_12 та ОСОБА_6 звільнені від призначеного покарання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_12 та ОСОБА_6 залишено у вигляді особистої поруки.
Стягнуто з Лисичанської комунально-профілактичної установи «Центральна міська лікарня імені Титова» на користь ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в рахунок відшкодування шкоди: матеріальної 19 949 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) гривень 94 коп., по 9974 гривні 97 коп. кожному; моральної 320 000 (триста двадцять тисяч) гривень по 160 000 гривень кожному.
Процесуальні витрати стягнуто з ОСОБА_12 та ОСОБА_6 на користь держави по 2 396 гривень 49 коп. з кожного.
За вироком суду ОСОБА_12 та ОСОБА_6 визнані винними у тому, що 29.11.2011 року, приблизно о 18 годині 25 хвилин, в приймальне відділення ЦМЛ ім.Тітова м.Лисичанська бригадою «Швидкої допомоги» була доставлена ОСОБА_13 , яка знаходилася на 33-34 тижні вагітності, зі скаргами на високу температуру.
Близько 19 години 15 хвилин ОСОБА_13 оглянув черговий лікар-терапевт ОСОБА_12 (призначений на посаду наказом № 81-к від 05.12.2007 року), який встановив та зафіксував у медичній картці стаціонарного хворого №8740/845/598 на ім`я останньої наступне: «Скарги хворої на підвищення температури тіла протягом тижня, підвищення температури до 39,5°С (останні 3 дні), легкий нежить, захворювання пов`язує з відвідуванням лікаря-гінеколога, появу через 3-4 дні висипань на губах в ділянці носо-губного трикутника, об`єктивного огляду загальний стан середньої тяжкості, мається легка гіперемія зіву, легке набрякання дужок, легкий жорсткий відтінок легеневого дихання без хрипів, тахікардія 104 удари в хвилину, артеріальний тиск 130/80 мм рт.ст., наявність температури 38,8°С згідно температурного листа, пастозність нижніх кінцівок».
В подальшому ОСОБА_13 була оглянута лікарем-гінекологом та лікарем-реаніматологом, які встановили відсутність гінекологічних ускладнень та перевірили сатурацію крові, показники якої знаходилися у межах норми.
Після оглядів ОСОБА_13 , лікар-терапевт ОСОБА_12 зробив призначення лікування та проведення низки клінічних досліджень, госпіталізував останню до інфекційного відділення лікарні, не зважаючи на той факт, що згідно вимог наказу Головного управління охорони здоров`я Луганської облдержадміністрації №635 від 20.10.2010 року вагітні з ознаками ГРВІ та нормальною сатурацією крові повинні госпіталізуватись в окремі боксовані палати інфекційного відділення при відсутності акушерської патології.
Відповідно до стандартів надання медичної допомоги хворим на інфекційні захворювання, вимог наказу МОЗ України від 20.05.2009 року №189-АМД «Про затвердження «Протоколу діагностики та лікування нового грипу (А Н1/N1 Калифорнія) у дорослих», наказу МОЗ України № 832 від 13.11.2009 року «Про внесення змін до наказу МОЗ України від 20.05.2009 року № 189-АМД «Про затвердження «Протоколу діагностики та лікування нового грипу (А Н1/N1 Калифорнія) у дорослих», наказу МОЗ України № 813 від 11.11.2009 року «Про затвердження алгоритму надання медичної допомоги хворим на пандемічний грип, викликаний вірусом (А Н1/N1 Калифорнія)», наказу МОЗ України №226 від 27.07.1998 року та листа МОЗ України №04.02.24-08-1030 від 13.10.2010 року «Рекомендації начальникам відділів охорони здоров`я райдержадміністрацій, головним лікарям лікувально-профілактичних закладів міста та області з питань профілактики та розвитку ускладнень ГРВІ та грипу у вагітних, роділь та породіль», у таких випадках необхідним є обов`язкове проведення рентгенологічного дослідження органів грудної клітини в 2-х проекціях, рентгенологічного дослідження носу та додаткових пазух, розгорнутого клінічного дослідження крові, проведення антибактеріальної терапії.
Однак за екстреними показниками (тривала лихоманка, ознаки респіраторного синдрому у вагітної, така хвора відноситься до групи високого ризику за можливими важкими ускладненнями при респіраторних захворюваннях), ОСОБА_13 , для встановлення точного діагнозу, лікарем терапевтом ОСОБА_12 не було призначено рентгенографію органів грудної клітини у 2-х проекціях, носу та додаткових пазух, не визначено частоту дихальних рухів у хвилину.
Згідно наказів МОЗ України №830 від 13.11.2009 року «Про проведення сортування хворих на пандемічний грип, викликаний вірусом (А Н1/N1 Калифорнія) та Головного управління охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації №722 від 16.11.2009 року «Про проведення медичного сортування хворих на пандемічний грип, викликаний вірусом (А Н1/N1 Калифорнія)», сортування хворих відбувається у приймальному відділенні лікувально-профілактичного закладу, визначеного для надання медичної допомоги хворим на гострі респіраторні інфекції та пандемічний грип, викликаний вірусом (А Н1/N1 Калифорнія). За проведення сортування відповідає черговий лікар приймального відділення, як у разі надходження хворих через службу швидкої медичної допомоги так і за самозверненням. Вагітні жінки госпіталізуються до перинатальних центрів або акушерських стаціонарів ІІІ рівня. Під час сортування хворі розподіляються на 3 групи:
1 група хворі, які потребують лікування в умовах відділення інтенсивної терапії;
2 група хворі, які потребують госпіталізації та подальшого лікування в умовах стаціонару;
3 група хворі, які можуть лікуватися в амбулаторних умовах під наглядом лікаря.
Наведені вище об`єктивні показники (тахікардія 104 удари в хвилину, артеріальний тиск 130/80 мм рт.ст., наявність температури 39,5°С), свідчили про розвиток у ОСОБА_13 об`єктивних ознак шоку 1 стадії, який виникає при важкій бактеріальній інтоксикації, у результаті виникнення ускладнень, частіше за все пневмонії. Згідно зазначених вище наказів, лікування вагітних хворих жінок здійснюється виключно в умовах пульмонологічних центрів або акушерських стаціонарів ІІІ рівня, до яких відносяться лікувальні заклади обласних лікарень.
При повному проведенні необхідних у таких випадках клінічних досліджень та їх аналізу, хвору ОСОБА_13 необхідно було госпіталізувати до Луганської обласної лікарні, однак у зв`язку з тим, що стан хворої ОСОБА_13 було недооцінено, їй було поставлено діагноз «Гостре респіраторне вірусне захворювання середнього ступеня тяжкості, вагітність 34-36 тижнів» і вона була госпіталізована лікарем-терапевтом ОСОБА_12 до інфекційного відділення ЦМЛ ім.Титова м.Лисичанська.
В подальшому, з 29.11.2011 року по 01.12.2011 року ОСОБА_13 проходила лікування в інфекційному відділенні ЦМЛ ім.Титова, а 01.12.2011 року, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, була переведена для подальшого стаціонарного лікування у відділення анестезії і інтенсивної терапії ЦМЛ ім.Титова м.Лисичанська, де їй було проведено рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, за даними якого виявлені рентгенологічні ознаки правосторонньої середнє часткової плевропневмонії, що ускладнилася інтерстиціальним набряком легенів та о 17 годині 20 хвилин цього ж дня, під час проходження медикаментозного і хірургічного лікування у відділенні анестезії і інтенсивної терапії та гінекологічному відділенні ЦМЛ ім.Тітова м.Лисичанська, ОСОБА_13 і плід померли.
Згідно висновків комісійних судово-медичних експертиз № 303-КЕ/2012г/пп від 04.10.2012 року, № 162/156 від 24.09.2013 року, № 194/260 від 17.12.2013 року та № 33/58 від 10.02.2014 року, при госпіталізації ОСОБА_13 за екстреними показниками (тривала лихоманка, ознаки респіраторного синдрому у вагітної, така хвора відноситься до групи високого ризику за можливими важкими ускладненнями при респіраторних захворюваннях), не було призначено рентгенографію органів грудної клітини у 2-х проекціях, носу та додаткових пазух, не визначено частоту дихальних рухів у хвилину.
Крім цього, наведені вище об`єктивні показники (тахікардія 104 удари в хвилину, артеріальний тиск 130/80 мм рт.ст., наявність температури 39,5°С згідно протоколу переливання реосорбилакту), свідчили про розвиток у ОСОБА_13 об`єктивних ознак шоку 1 стадії, який виникає при важкій бактеріальній інтоксикації.
Відповідно до стандартів надання медичної допомоги хворим на інфекційні захворювання, вимог наказів МОЗ України №189-АМД від 20.05.2009 року, №832 від 13.11.2009 року, №813 від 11.11.2009 року, №226 від 27.07.1998 року та листа МОЗ України № 04.02.24-08-1030 від 13.10.2010 року, у таких випадках необхідним є обов`язкове проведення рентгенологічного дослідження органів грудної клітини в 2-х проекціях, рентгенологічного дослідження носу та додаткових пазух, розгорнутого клінічного дослідження крові, проведення антибактеріальної терапії.
Таким чином, лікарем терапевтом ОСОБА_12 під час госпіталізації хворої ОСОБА_13 29.11.2011 року до інфекційного відділення ЦМЛ ім.Титова, було недооцінене стан хворої вагітної з діагнозом «Гостре респіраторно-вірусне захворювання, вагітність 34-35 тижнів», у якої мав місце запалювальний процес, яка відноситься до групи високого ризику за можливими важкими ускладненнями, частіше за все пневмонії, не призначені: проведення досліджень мокроти на патогенну мікрофлору, змивів з носоглотки на вірусне дослідження, рентгенологічного дослідження органів грудної клітки у 2-х проекціях, рентгенологічного дослідження носу та додаткових пазух, розгорнутого клінічного дослідження крові, проведення антибактеріальної терапії.
В результаті неналежного виконання лікарем - терапевтом ОСОБА_12 своїх професійних обов`язків, унаслідок недбалого і недобросовісного до них ставлення, хворій ОСОБА_13 не в повній мірі було проведено дослідження, необхідне для встановлення повного діагнозу, що сприяло тому, що стан хворої було недооцінене, в результаті цього вона не була госпіталізована до відділення патології вагітних з розміщенням у окремому боксі під постійним наглядом акушера-гінеколога, та не отримала відповідного і необхідного їй лікування антибактеріальними і антигістамінними препаратами, що привело до розвитку захворювання та погіршенню її стану та настання смерті вагітної ОСОБА_13 та її плоду.
Основними чинниками, що сприяли летальному результату (настанню смерті вагітної і плоду) є: характер, тяжкість і особливості перебігу гострої респіраторної вірусної інфекції на тлі обтяженого інфекційного анамнезу (хронічний пієлонефрит, інфекційно-токсичний продуктивно-злипливий арахноїдит), пізнє звернення вагітної по медичну допомогу після декількох днів від початку захворювання і прояви виражених клінічних симптомів.
Неналежне надання медичної допомоги вагітній ОСОБА_13 стало несприятливою умовою, при якій відбулося погіршення стану хворої і розвиток подальшого прогресу запального захворювання.
Між настанням смерті ОСОБА_13 та її плоду та неналежним наданням медичної допомоги під час її госпіталізації, існує причинно-наслідковий зв`язок.
Своєчасно і відповідно до встановлених стандартів лікування в повному обсязі призначені і проведені дослідження дали б можливість своєчасно встановити правильний діагноз, призначити адекватне лікування і зберегти життя хворої ОСОБА_13 .
За умови госпіталізації ОСОБА_13 до відділення патології вагітних стаціонару III-IV рівнів акредитації, своєчасному та вірному діагностуванню, консультацій суміжних спеціалістів, своєчасно та адекватно проведеному лікуванні, не виключено, що наслідок для ОСОБА_13 та плода був би сприятливим.
29.11.2011 року, черговим лікарем-терапевтом ОСОБА_12 з діагнозом «Гостре респіраторне вірусне захворювання середнього ступеня тяжкості, вагітність 34-36 тижнів» до інфекційного відділення ЦМЛ ім.Титова м.Лисичанська була госпіталізована ОСОБА_13 , у якому остання перебувала на лікуванні до 01.12.2011 року.
Відповідно до стандартів надання медичної допомоги хворим на інфекційні захворювання, вимог наказу МОЗ України від 20.05.2009 року №189-АМД «Про затвердження «Протоколу діагностики та лікування нового грипу (А Н1/N1 Калифорнія) у дорослих», наказу МОЗ України № 832 від 13.11.2009 року «Про внесення змін до наказу МОЗ України від 20.05.2009 року № 189-АМД «Про затвердження «Протоколу діагностики та лікування нового грипу (А Н1/N1 Калифорнія) у дорослих», наказу МОЗ України № 813 від 11.11.2009 року «Про затвердження алгоритму надання медичної допомоги хворим на пандемічний грип, викликаний вірусом (А Н1/N1 Калифорнія)», наказу МОЗ України №226 від 27.07.1998 року та листа МОЗ України №04.02.24-08-1030 від 13.10.2010 року «Рекомендації начальникам відділів охорони здоров`я райдержадміністрацій, головним лікарям лікувально-профілактичних закладів міста та області з питань профілактики та розвитку ускладнень ГРВІ та грипу у вагітних, роділь та породіль», у таких випадках необхідним є обов`язкове проведення рентгенологічного дослідження органів грудної клітини в 2-х проекціях, рентгенологічного дослідження носу та додаткових пазух, розгорнутого клінічного дослідження крові, проведення антибактеріальної терапії.
Крім цього, відповідно до п.п.1.6., 1.7., 1.8., 1.9. наказу № 635 від 20.10.2010 року Головного управління охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації «Про додаткові заходи щодо профілактики грипу та ГРВІ у вагітних та породіль», п.п.1.5., 1.6. наказу № 157 від 27.10.2009 року Управління охорони здоров`я Лисичанської міської ради «Про додаткові заходи профілактики грипу та ГРВІ у вагітних та породіль» та листа МОЗ України №04.02.24-08-1030 від 13.10.2010 року «Рекомендації начальникам відділів охорони здоров`я райдержадміністрацій, головним лікарям лікувально-профілактичних закладів міста та області з питань профілактики та розвитку ускладнень ГРВІ та грипу у вагітних, роділь та породіль», для встановлення точного діагнозу та вирішення питання про госпіталізацію, у разі виявлення захворювання пневмонії, необхідно забезпечення регулярного огляду вагітних хворих на ГРВІ та тяжких хворих з ускладненнями грипу та ГРВІ інфекціоністом, пульмонологом, невропатологом, терапевтом та акушером-гінекологом, а також забезпечення лікування таких хворих в пульмонологічному відділенні Луганської обласної клінічної лікарні.
В порушення вищезазначених наказів лікар-інфекціоніст ОСОБА_6 (призначений на посаду наказом № 94-к від 30.12.2005 року), під час знаходження в інфекційному відділенні з 14 до 17 години, приблизно о 14 14 годині 25 хвилин, оглянув ОСОБА_13 , оцінивши її стан як задовільний, призначив їй препарат «Афлубін». Будь-яких інших додаткових призначень медичних препаратів, крім призначених хворій під час госпіталізації, не зробив необхідних клінічних досліджень, а саме проведення рентгенологічного дослідження органів грудної клітини в 2-х проекціях, рентгенологічного дослідження носу та додаткових пазух, розгорнутого клінічного дослідження крові, проведення антибактеріальної терапії не призначив, висновків раніше зроблених клінічних досліджень, даних попередніх оглядів, згідно яких з об`єктивних показників (тахікардія 104 удари в хвилину, артеріальний тиск 130/80 мм рт.ст., наявність температури 39,5°С), свідчили про розвиток у ОСОБА_13 об`єктивних ознак шоку 1 стадії, який виникає при важкій бактеріальній інтоксикації, у результаті виникнення ускладнень, частіше за все пневмонії, не проаналізував. Регулярного огляду лікарями пульмонологом, невропатологом, терапевтом та акушером-гінекологом не організував.
Згідно зазначених вище наказів, лікування хворих вагітних жінок здійснюється виключно в умовах пульмонологічних центрів або акушерських стаціонарів ІІІ рівня, до яких відносяться лікувальні заклади обласних лікарень.
01.12.2011 року, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, ОСОБА_13 була переведена для подальшого стаціонарного лікування у відділення анестезії і інтенсивної терапії ЦМЛ ім.Титова м.Лисичанська, де їй було проведено рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, за даними якого, виявлені рентгенологічні ознаки правосторонньої середнє часткової плевропневмонії, що ускладнилася інтерстиціальним набряком легенів та о 17 годині 20 хвилин, під час проходження медикаментозного і хірургічного лікування у відділенні анестезії і інтенсивної терапії та гінекологічному відділенні ЦМЛ ім.Титова м.Лисичанська, ОСОБА_13 і плід померли.
Згідно висновків комісійних судово-медичних експертиз № 303-КЕ/2012г/пп від 04.10.2012 року, № 162/156 від 24.09.2013 року, № 194/260 від 17.12.2013 року та № 33/58 від 10.02.2014 року, при госпіталізації ОСОБА_13 за екстреними показниками (тривала лихоманка, ознаки респіраторного синдрому у вагітної, така хвора відноситься до групи високого ризику за можливими важкими ускладненнями при респіраторних захворюваннях), не було призначено рентгенографію органів грудної клітини у 2-х проекціях, носу та додаткових пазух, не визначено частоту дихальних рухів у хвилину.
Крім цього, наведені вище об`єктивні показники (тахікардія 104 удари в хвилину, артеріальний тиск 130/80 мм рт.ст., наявність температури 39,5°С згідно протоколу переливання реосорбилакту), свідчили про розвиток у ОСОБА_13 об`єктивних ознак шоку 1 стадії, який виникає при важкій бактеріальній інтоксикації.
Відповідно до стандартів надання медичної допомоги хворим на інфекційні захворювання, вимог наказів МОЗ України №189-АМД від 20.05.2009 року, №832 від 13.11.2009 року, №813 від 11.11.2009 року, №226 від 27.07.1998 року та листа МОЗ України № 04.02.24-08-1030 від 13.10.2010 року, у таких випадках необхідним є обов`язкове проведення рентгенологічного дослідження органів грудної клітини в 2-х проекціях, рентгенологічного дослідження носу та додаткових пазух, розгорнутого клінічного дослідження крові, проведення антибактеріальної терапії.
Таким чином, лікарем - інфекціоністом ОСОБА_6 під час огляду хворої ОСОБА_13 30.11.2011 року, було недооцінене важкість стану хворої вагітної жінки з діагнозом «Гостре респіраторно-вірусне захворювання, вагітність 34-35 тижнів», у якої мав місце запалювальний процес, яка відноситься до групи високого ризику за можливими важкими ускладненнями, частіше за все пневмонії, не призначені: проведення досліджень мокроти на патогенну мікрофлору, змивів з носоглотки на вірусне дослідження, рентгенологічного дослідження органів грудної клітки у 2-х проекціях, рентгенологічного дослідження носу та додаткових пазух, розгорнутого клінічного дослідження крові, проведення антибактеріальної терапії.
Крім цього, під час огляду лікар - інфекціоніст ОСОБА_6 не оглянув результатів раніше призначених та на той час зроблених клінічних аналізів, згідно висновків яких мав місце запалювальний процес, та мав можливість виявити прогресування хвороби, своєчасно призначити дезінтоксикаційну терапію, антибактеріальне та противірусне лікування.
Під час робочого часу лікар - інфекціоніст ОСОБА_6 не організував огляду вагітної хворої ОСОБА_13 консиліумом лікарів, як це передбачено, п.1.9. наказу № 635 від 20.10.2010 року Головного управління охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації та листа МОЗ України № 04.02.24-08-1030 від 13.10.2010 року, для встановлення точного діагнозу та вирішення питання про госпіталізацію вагітної хворої ОСОБА_13 до відділення патології вагітних з розміщенням у окремому боксі під постійним наглядом акушера-гінеколога.
В результаті неналежного виконання лікарем - інфекціоністом ОСОБА_6 своїх професійних обов`язків, унаслідок недбалого і недобросовісного до них ставлення, хворій ОСОБА_13 не в повній мірі було проведено дослідження, необхідні для встановлення повного діагнозу, що сприяло тому, що стан хворої було недооцінене, в результаті чого вона не була госпіталізована до відділення патології вагітних з розміщенням у окремому боксі під постійним наглядом акушера-гінеколога, та не отримала відповідного і необхідного їй лікування антибактеріальними і антигістамінними препаратами, що привело до розвитку захворювання та погіршенню її стану та настання смерті вагітної ОСОБА_13 та її плоду.
Хворій вагітній ОСОБА_13 препарат «Афлубін» лікарем- інфекціоністом ОСОБА_6 було призначено в профілактичному дозуванні, недостатньому для лікування захворювання та його ускладнень.
Основними чинниками, що сприяли летальному результату (настанню смерті вагітної і плоду) є: характер, тяжкість і особливості перебігу гострої респіраторної вірусної інфекції на тлі обтяженого інфекційного анамнезу (хронічний пієлонефрит, інфекційно-токсичний продуктивно-злипливий арахноїдит), пізнє звернення вагітної по медичну допомогу після декілька днів від початку захворювання і прояви виражених клінічних симптомів.
Неналежне надання медичної допомоги вагітній ОСОБА_13 стало несприятливою умовою, при якій відбулося погіршення стану хворої і розвиток подальшого прогресу запального захворювання.
Між настанням смерті ОСОБА_13 та її плоду та неналежним наданням медичної допомоги під час її госпіталізації, існує причинно-наслідковий зв`язок.
Своєчасно і відповідно до встановлених стандартів лікування в повному обсязі призначені і проведені дослідження дали б можливість своєчасно встановити правильний діагноз, призначити адекватне лікування і зберегти життя хворої ОСОБА_13 .
За умови госпіталізації ОСОБА_13 до відділення патології вагітних стаціонару III-IV рівнів акредитації, своєчасному та вірному діагностуванню, консультацій суміжних спеціалістів, своєчасно та адекватно проведеному лікуванні, не виключено, що наслідок для ОСОБА_13 та її плода був би сприятливим.
В апеляційній скарзі зі змінами та доповненнями захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду у повному обсязі та призначити новий розгляду у суді першої інстанції.
Вважає вирок незаконним та необгрунтованим, оскільки:
при прийнятті рішення суд порушив вимоги п.3 ч.1 ст.368 КПК України в частині помилкового висновку про встановлення вини ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.140 КК України;
допустив неповноту судового розгляду, невідповідність висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та використав докази, які є як неналежними так і недопустимими;
неправильно застосував кримінальний закон;
необґрунтовано критично віднісся до показань обвинуваченого.
В апеляційній скарзі представник Лисичанської комунальної лікувально-профілактичної установи «Центральна міська лікарня імені Титова» ОСОБА_11 просить змінити вирок в частині стягнення з цивільного відповідача на користь потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 матеріальної і моральної шкоди та зменшити розмір відшкодування моральної шкоди з урахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості, розглянувши апеляційну скаргу без її участі.
З урахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості необхідно зменшити розмір моральної шкоди, оскільки цивільний відповідач є бюджетною установою і керується у своїх витратах лише асигнуваннями з місцевого бюджету згідно затвердженим статтям витрат, а статті витрат «на відшкодування моральної шкоди» у бюджетних установах не закладено, тому доведеться скорочувати виділені бюджетні призначення на інші статті витрат, щоб здійснити відшкодування моральної шкоди у розмірі 320 000 гривень, а це для бюджетної установи є дуже велика стаття витрат.
Звертає увагу, що лікувально-профілактичні заклади м.Лисичанська надають медичну допомогу, в тому числі хірургічну, військовослужбовцям Збройних сил України, бійцям добровольчих батальйонів, переміщеним особам, а також громадянам з районів проведення бойових дій, тому сплата вказаної моральної шкоди призведе до скорочення запланованих бюджетних асигнувань, які заплановані для придбання лікарських засобів, ліків, наркотичних препаратів, інструментарію медичного та іншого, що унеможливить надання хірургічної допомоги вищевказаній категорії хворих, жителям міста та вагітним у повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу останнього та відмовити в задоволенні апеляційної скарги представника цивільного відповідача, прокурора ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та їх представника ОСОБА_10 , які вважали вирок законним та обґрунтованим та просили відмовити в задоволенні апеляційних скарг, перевіривши матеріали судового провадження і доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Винність обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, при обставинах викладених у вироку, підтверджується:
висновком комісійної судово-медичної експертизи № 303-КЕ/2012г./пп від 04.10.2012 року, з якого слідує, що при надходженні ОСОБА_13 29.11.2011 року в інфекційне відділення Лисичанської клінічної лікарні ім.Тітова лікарем приймального відділення правильно, але не повно був встановлений діагноз: гостре респіраторне вірусне захворювання середнього ступеня тяжкості (на титульний лист діагноз не винесений), вагітність 34-36 тижнів.
Згідно з планом обстеження 29.11.2011 року було призначено проведення: клінічного аналізу крові, печінкових проб, аналіз крові на білкові фракції, аналіз крові на сечовину, залишковий азот, креатинін; аналіз крові на RW, загальний аналіз сечі; постільний режим, стіл № 15, консультації гінеколога, реаніматолога.
Відповідно до вимог "Стандартів медичних технологій діагностично - лікувального процесу стаціонарної допомоги", затверджених наказом МОЗ України № 226 від 27.07.1998 року, розділ «Інфекційні захворювання»» та з урахуванням отриманих клінічних даних (скарг хворої, анамнезу, об`єктивного огляду) необхідно було додатково до призначеного обстеження призначити аналізи мокроти на мікрофлору, змиви з носоглотки на вірусологічне дослідження, рентгенологічне дослідження органів грудної клітки, противірусні, антибактеріальні, антигістамінні препарати та ін.
Згідно листка призначень 29.11.2011 року були призначені дезінтоксикаційна та жарознижувальну терапія, яка не відповідала вищезазначеним стандартам лікування. Антибактеріальна та противірусна терапія не проводилися.
Судячи з клінічних аналізів сечі загострення хронічного пієлонефриту при надходженні ОСОБА_13 в стаціонар не відзначалося, про що також свідчать і клінічні дані - негативний симптом Пастернацького. 30.11.2011 року хворій зроблено нерозвернуте клінічне дослідження крові (досліджені тільки показники гемоглобіну крові, кількість лейкоцитів, швидкість осідання еритроцитів (СОЕ)). У клінічному аналізі крові від 01.12.2011 року відмічався виражений зсув формули крові вліво, що свідчило про виражений запальний процес. Рентгенологічне обстеження хворої проведено 01.12.2011 року, тобто, коли в клінічному перебігу (судячи з щоденних записів) вже відзначалися явища легенево-серцевої недостатності.
Звертають на себе увагу скарги хворої (з її слів) при надходженні в стаціонар на підвищення температури тіла протягом тижня, а протягом останніх 3-х днів на високих цифрах 39,5°С, висипання на губах і в області носогубного трикутника, рідкий кашель, нежить. При об`єктивному огляді стан оцінено як середньої тяжкості, відзначалася тахікардія, лихоманка. З боку органів дихання зазначено - везикулярне дихання з жорстким відтінком, хрипи не вислуховувались.
Симптом Пастернацького негативний з обох боків. В подальшому 30.11.2011 року згідно з щоденного записами стан хворої трактувався як задовільний, хоча зазначалося жорстке дихання, одиничні сухі розсіяні хрипи. Діагноз не вказано. Була призначена дезинтоксикаційна терапія, антибактеріальне та противірусне лікування не проводилися. Станом на 01.12.2011 року згідно щоденникового запису зав.інфекційним відділенням клінічних даних за гостре распіраторне захворювання не зазначається, встановлено діагноз пієлонефрит? При об`єктивному обстеженні відзначається везикулярне дихання при частоті дихальних рухів 24 в хвилину.
01.12.2011 року о 9 годині 15 хвилин уролог відмічає скарги на підвищення температури тіла до 38°С, біль в поперековій області, задишку в спокої, загальну слабкість, частоту дихальних рухів 36 в хвилину. Стан хворої трактується як важкий, симптом Пастернацького позитивний з обох сторін, болючість живота справа. Діагноз: Хронічний пієлонефрит у фазі активного запалення, хронічна ниркова недостатність? Призначені антибіотики, подальше обстеження і лікування згідно протоколів надання медичної допомоги урологічним хворим і відповідно з встановленим діагнозом.
В 9 годин 50 хвилин 01.12.2011 року хвора була оглянута гінекологом. Встановлено наростання явищ інтоксикації організму. Дихальна недостатність 1-2 ступеня. Вагітність 33-34 тижні. Гостре респіраторне вірусне захворювання. Хронічний пієлонефрит. Прєекламисія? (діагноз не підтверджується об`єктивними клініко-лабораторними даними). Хвора в 9 годині 55 хвилин консультивана зав.відділенням реанімації. Стан розцінено як тяжкий, виражені клінічні ознаки інтоксикації, клінічні прояви серцево-легеневої недостатності. Переведена у відділення реанімації. Проведено рентгенологічне обстеження, за даними якого виявлені рентгенологічні ознаки правобічної середньо-часткової плевропневмонії, що ускладнилася інтерстиціальним набряком легень. У відділенні реанімації обстеження і антибактеріальне лікування хворій було призначено правильно, адекватно встановленому діагнозу і тактично правильно.
До огляду хворої урологом і гінекологом і надходження хворої в реанімацію діагноз було встановлено не повністю, обстеження і лікування проводилися неадекватно тяжкості хворої. Протягом 29 та 30 листопада 2011 року вагітна не була оглянута гінекологом.
Наявність скарг хворої і даної клінічної симптоматики повинні були викликати настороженість медичного персоналу в плані розвитку ускладнень респіраторної вірусної інфекції. Вагітну необхідно було госпіталізувати у відділення патології вагітних з розміщенням в окремому боксі і під постійне спостереження акушера-гінеколога. У цьому відділенні вагітній було б проведено повне клініко-лабораторне обстеження, консультації суміжних фахівців у відповідності зі стандартами надання медичної допомоги (наказ №676 МОЗ України від 31.12.2004 року «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги»).
Таким чином, при наданні медичної допомоги вагітній ОСОБА_13 були допущені організаційні і тактичні помилки.
У вагітної ОСОБА_13 мала місце правобічна серозно-гнійна плевропневмонія з абсцедуванням, яка у своєму плині призвела до генералізації запального процесу у внутрішні органи, що супроводжувалося наростанням явищ інтоксикації організму і поліорганної недостатності, яка і призвела до настання смерті. Це підтверджується даними макро та мікроскопічного дослідження трупа ОСОБА_13 , результатами клінічних, лабораторних і інструментальних досліджень, результатами повторного перегляду гістологічних препаратів. Смерть плода ОСОБА_13 настала внутрішньоутробно внаслідок дистрес-синдрому при явищах внутрішньоутробної гіпоксії, внаслідок важкого стану матері, про що свідчить фетальний ателектаз легенів і ін.
Основними факторами, які сприяли летальному результату (настання смерті вагітної і плода) є: характер, тяжкість і особливості перебігу гострої респіраторної вірусної інфекції на фоні обтяженого інфекційного анамнезу (хронічний пієлонефрит, інфекціонно-токсичний продуктивно-спайковий арахноідит), запізніле звернення вагітної за медичною допомогою через декілька днів від початку захворювання і прояву виражених клінічних симптомів. Слід вважати, що неналежне надання медичної допомоги вагітній ОСОБА_13 стало несприятливою умовою, при якому відбулося обтяження стану хворої і подальше прогресування запального захворювання.
Не виключено, що при госпіталізації вагітної у відділення патології вагітних стаціонара III-IV рівня акредитації, своєчасній та правильній діагностиці, консультаціях суміжних спеціалістів, своєчасно і адекватно проведеному лікуванні результат для матері і плода міг би бути сприятливим;
висновком комісійної судово-медичної експертизи від 24.09.2013 року № 162/156 про те, що під час госпіталізації ОСОБА_13 29.11.2011 року до інфекційного відділення Лисичанської клінічної лікарні ім.Титова лікарем приймального відділення був встановлений діагноз: «Гостре респіраторне вірусне захворювання середнього ступеня тяжкості, вагітність 34-36 тижнів». Діагноз встановлений вірно, але не повно.
Скарги хворої на підвищення температури тіла на протязі неділі, підвищення температури до 39,5°С (3 дні), дані анамнезу, за якими захворювання пов`язує з відвідуванням лікаря гінеколога, появу через 3-4 дня висипань на губах, в ділянці носогубного трикутника, дані об`єктивного огляду загальний стан середньої тяжкості, легка гіперемія зіву, легке набрякання дужок, легкий жорсткий відтінок легеневого дихання, тахікардія 104 удари в хвилину, пастозність нижніх кінцівок, свідчать про те, що під час госпіталізації ОСОБА_13 29.11.2011 року та подальшому перебуванні у інфекційному відділенні, у неї мались ознаки ускладнень респіраторно вірусної інфекції.
За даними медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_13 , в період її лікування з 29.11.2011 року до 01.12.2011 року були встановлені діагнози: при госпіталізації «Хронічний пієлонєфлит загострення. Вагітність 34 тижні». клінічний - «Підгострий клубово-бедрений флеботромбоз справа, субмасивна емболія легеневої артерії (ТЕЛА), миттєва течія, кардіопульмональний шок» - діагноз заключний: «А) основний підгострий бедрений флеботромбоз справа, Б) ускладнення основного Субмасивна тромбоемболія легеневої артерії, миттєва течія, кардіопульмональний шок, набряк легенів, набряк головного мозку, поліорганна недостатність, В) супутній Хронічний пієлонефрит, фаза активного запалення».
Згідно плану обстеження 29.11.2011 року ОСОБА_13 було призначено: проведення клінічного аналізу крові, печінкових проб, аналізу крові на білковій фракції, аналізу крові на сечовину, залишковий азот, креатінін: аналізу крові на реакцію ОСОБА_14 , загального аналізу сечі; постільний режим, стіл № 15, консультації гінеколога, реаніматолога.
Відповідно до вимог «Стандартів медичних технологій діагностично- лікувального процесу стаціонарної допомоги», затверджених наказом МОЗ України № 226 від 27.07.1998 року, розділ «інфекційні захворювання» та з урахуванням отриманих клінічних даних (скарг хворої, анамнезу, об`єктивного огляду) було необхідно додатково призначити аналізи мокроти на мікрофлору, змиви з носоглотки, вірусологічне дослідження, рентгенологічне дослідження органів грудної клітини, противірусні, антибактеріальні, антигістамінні препарати тощо.
Наявність скарг хворої, дані клінічної симптоматики давали підставу медичну персоналу запідозрити розвиток ускладнень респіраторної вірусної інфекції. Хвору ОСОБА_13 необхідно було госпіталізувати до відділення патології вагітних з розміщенням у окремому боксі під постійний нагляд акушера-гінеколога. В цьому відділенні вагітній були б проведені: повне клініко-лабораторне обстеження, консультації суміжних спеціалістів відповідно до стандартів надання медичної допомоги (наказ №676 МОЗ України від 03.12.2004 року «Про затвердження клінічних протоколів акушерської та гінекологічної допомоги»).
Відповідно до листа призначень, 29.11.2011 року ОСОБА_13 було призначено дезінтоксикацію та жарознижуюча терапія, що не відповідало вищезазначеним стандартам лікування. Антибактеріальна та противірусна терапія не призначались та не проводились.
Виходячи з даних клінічних аналізів сечі, загострення хронічного пієлонефриту під час госпіталізації ОСОБА_13 в стаціонар не було, про що також свідчать клінічні дані, негативний симптом Пастернацького.
30.11.2011 року ОСОБА_13 проведене нерозгорнуте клінічне дослідження крові (досліджені лише показники гемоглобіну крові, кількість лейкоцитів, швидкість осідання еритроцитів (СОЕ)). В клінічному аналізі крові від 01.12.2011 року помітний виражений зсув формули крові ліворуч, що свідчило про виражений запальний процес у хворої. В подальшому 30.11.2011 року, за даними щоденних записів, стан ОСОБА_13 описаний як задовільний, хоча помічене жорстке дихання, поодинокі сухі розсіяні хрипи (діагноз не зазначений). Була призначена дезінтоксикаційна терапія, антибактеріальне та противірусне лікування не проводились. Станом на 01.12.2011 року згідно запису зав. інфекційним відділенням, клінічних даних за гостре респіраторне захворювання не малось, встановлений діагноз пієлонефрит? За об`єктивним обстеженням помічено везикулярне дихання за частотою дихальних рухів 24 в хвилину.
01.12.2011 року о 09 годині 15 хвилин урологом помічені скарги на підвищення температури тіла до 38°С, біль в поперековій ділянці, задишка в покої, загальна слабкість, частота дихальних рухів 36 в хвилину. Стан хворої розцінений як важкий, симптом Пастернацького позитивний з обох боків, біль в животі праворуч. Виставлений діагноз: «Хронічний пієлонефрит у фазі активного запалення, хронічна легенева недостатність?». Призначені антибіотики, подальше обстеження і лікування проводилось відповідно до протоколів надання медичної допомоги урологічним хворим та встановленому діагнозу.
О 09 годині 50 хвилин 01.12.2011 року хвора оглянута гінекологом. Встановлені наростання явищ інтоксикації організму, дихальна недостатність 1-2 ступенів. Виставлений діагноз: вагітність 33-34 тижні, гостре респіраторне вірусне захворювання: хронічний пієлонефрит: Прєекламисія? (діагноз не підтверджений об`єктивними клініко-лабораторними даними). О 09 годині 55 хвилин ОСОБА_13 консультована зав. відділенням реанімації та стан її розцінено як важкий, виражені клінічні ознаки інтоксикації, клінічні прояви серцево-легеневої недостатності, проте хвора переведена до відділення реанімації лише об 11 годині.
Проведено рентгенологічне обстеження, за яким виявлено ознаки середньо-дольової плевропневмонії праворуч, що ускладнилась інтерекціальним набряком легенів. У даному випадку, рентгенологічне обстеження ОСОБА_13 проведено тоді, коли в клінічному перебігу (виходячи з щоденних записів) вже помітні явища легенево-серцевої недостатності.
У відділенні реанімації обстеження та антибактеріальне лікування хворої було призначене вірно, відповідно до встановленого діагнозу. До огляду хворої урологом та гінекологом-реаніматологом, діагноз був встановлений не повністю, обстеження та лікування проводились неадекватно до тяжкості хворої, на протязі 29 та 30 листопада 2011 року вагітна не була оглянута гінекологом.
Таким чином, під час надання медичної допомоги вагітній ОСОБА_13 були припущені організаційні та тактичні помилки.
За умови госпіталізації ОСОБА_13 до відділення патології вагітних стаціонару ІІІ-ІV рівнів акредитації, своєчасному та вірному діагностуванню, консультацій суміжних спеціалістів, своєчасно та адекватно проведеному лікуванні, не виключено, що наслідок для матері та плода був би сприятливим;
Висновком комісійної судово-медичної експертизи №194/260 від 17.12.2013 року, з якого слідує, що згідно з даними медичної карти стаціонарного хворого № 8740/845/598, ОСОБА_13 о 18 годині 45 хвилин 29.11.2011 року була оглянута черговим лікарем.
Під час огляду черговим лікарем помічено: скарги хворої на підвищення температури тіла на протязі неділі, підвищення температури до 39,5°С (3 дні), легку нежить, дані анамнезу, за якими захворювання пов`язує з відвідуванням лікаря гінеколога, появу через 3-4 дні висипань на губах, в ділянці носогубного трикутника, дані об`єктивного огляду загальний стан середньої тяжкості, маються легка гіперемія зіву, легке набрякання дужок, легкий жорсткий відтінок легеневого дихання без грипів, тахікардія 104 удари в хвилину, артеріальний тиск 130/80 мм рт.ст., наявність температури 38,8°С згідно температурного листа, пастозність нижніх кінцівок.
У даному випадку, під час госпіталізації хворої ОСОБА_13 за екстреними показаннями (тривала лихоманка, ознаки респіраторного синдрому у вагітної, яка відноситься до групи високого ризику за можливими важкими ускладненнями при респіраторних інфекціях), лікарем терапевтом ОСОБА_15 не було призначено рентгенографію органів грудної клітини в 2-х проекціях, носу та додаткових пазух, не визначена частота дихальних рухів у хвилину.
Також наведені вище об`єктивні показники (тахікардія 104 удари в хвилину, артеріальний тиск 130/80 мм рт.ст., наявність температури 39,5°С згідно протоколу переливання реосорбилакту) свідчили про розвиток у ОСОБА_13 об`єктивних ознак шоку І стадії, який виникає при важкій бактеріальній інтоксикації.
Відповідно до стандартів надання медичної допомоги хворим на інфекційні захворювання, вимог Наказу МОЗ України від 20.05.2009 року №189-АДМ, у таких випадках необхідним є проведення рентгенологічного дослідження органів грудної клітини в 2-х проекціях.
Таким чином, лікарем терапевтом ОСОБА_15 , під час госпіталізації хворої ОСОБА_13 , було недооцінено стан хворої вагітної жінки з діагнозом «Гостре респіраторно-вірусне захворювання», яка відноситься до групи високого ризику за можливими важкими ускладненнями, частіше за все пневмонії, не призначені: рентгенологічне дослідження органів грудної клітини у 2-х проекціях, носу та додаткових пазух, аналіз мокротиння на патогенну мікрофлору, розгорнуте клінічне дослідження крові, проведення антибактеріальної терапії.
Хвору ОСОБА_13 необхідно було госпіталізувати до відділення патології вагітних з розміщення у окремому боксі під постійний нагляд акушера-гінеколога, що могло бути виконано під час огляду акушера-гінеколога 29.1 1.2011 року.
Лікар-інфекціоніст ОСОБА_6 мав можливість виявити прогресування хвороби у ОСОБА_13 та призначити дезінтоксикаційну терапію, антибактеріальне та противірусне лікування.
Препарат «Афлубін» призначений ОСОБА_13 в профілактичному дозуванні, недостатньому для лікування захворювання та його ускладнень.
висновком комісійної судово-медичної експертизи №33/58 від 10.02.2014 року, що формування діагнозу базується на ретельному аналізі скарг, анамнестичних даних, результатів клініко-об`єктивного та інструментально-лабораторного обстеження, діагноз, встановлений ОСОБА_13 лікарем приймального відділення ЦМЛ ім.Титова м.Лисичанська «Остре респіраторне вірусне захворювання середнього ступеня важкості. Вагітність 34-36 тижнів» був неповним, оскільки не враховував ускладнень гострої респіраторної вірусної інфекції, які вже розвинулись у неї на цей час.
Діагноз клінічний - «Подострый подвздошно-бедренный флеботромбоз справа, субмассивная тромбоэмболия легочной артерии (ТЭЛА), молниеносное течение, кардиопульмональный шок» та заключний клінічний діагноз - «Подострый подвздошно-бедренный флеботромбоз справа, субмассивная ТЭЛА, молниеносное течение, отек легких, отек головного мозга, гюлиорганная недостаточность, хронический пиелонефрит, фаза активного воспаления, ХПН», у даному випадку, є необгрунтованими.
Розбіжності в клінічних діагнозах відображають різні етапи захворювання і ускладнень, що розвинулися, але неповно сформульований діагноз на етапі приймального відділення обумовив на етапі госпіталізації невірний вибір відділення, в яке доцільно було госпіталізувати вагітну жінку, недостатнє клініко-лабораторне та інструментальне обстеження, яке було необхідним для правильної своєчасної діагностики основного захворювання та його ускладнень.
Діагноз «пієлонефрит», у даному випадку, виставлений ОСОБА_13 не вірно: під час госпіталізації у неї не було скарг на біль у поперековій ділянці, при огляді с-м Пастернацького був негативним з обох боків, в клінічному аналізі сечі не виявлено діагностичних критеріїв, характерних для гострого пієлонефриту.
Причиною смерті плода є критичні порушення в басейні матково-плацентарно-плодового кровообігу, які розвинулися внаслідок важкого захворювання та пов`язаних з ним ускладнень у матері.
Причиною смерті ОСОБА_13 є правостороння серозно-гнійна плевропневмонія з абсцедуванням, яка ускладнилася генералізацією запального процесу у внутрішніх органах та наростанню явищ інтоксикації організму й поліорганної неостаточності.
Неналежне надання медичної допомоги ОСОБА_13 явилось несприятливою умовою, за якою сталося погіршення стану хворої та подальше прогресування запального захворювання.
Між настанням смерті Небрачної та її плоду та неналежним наданням медичної допомоги під час її госпіталізації та лікуванні у інфекційному відділенні вбачає причинно-наслідковий зв`язок.
Висновки зазначених комісійних судово-медичних експертиз підтверджують наявність причинно-наслідкового зв`язку між неналежним наданням медичної допомоги під час госпіталізації та лікування породіллі ОСОБА_13 і наслідками у вигляді смерті потерпілої та її плоду, ґрунтуються на відповідних медичних документах зобов`язального характеру, а саме досліджених судом першої інстанції наказах МОЗ України, Головного управління охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації та Управління охорони здоров`я Лисичанської міської ради щодо протоколів лікування та поводження з хворими на пандемічний грип (Т.4 а.с.136-273, Т.5 а.с.1-113, 134-159, Т.6 а.с.1-15).
Крім цього, вказані висновки комісійних судово-медичних експертиз корелюють із протоколом огляду місця події (Т.1 а.с.3-7) та висновками судово-медичних експертиз щодо причини смерті ОСОБА_13 та її плода (Т.2 а.с.14-20, 220-221, Т.3 а.с.2-4).
Колегія суддів вважає, що комісійні судово-медичні експертизи проведені відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України, їх висновки належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ставити які під сумнів не має підстав, а тому є належними та допустимими доказами по справі.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_12 та ОСОБА_6 у неналежному виконанні кожним з них професійних обов`язків, внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого, та правильно кваліфікував їх дії за ч.1 ст.140 КК України, оскільки встановлена наявність причино-наслідкового зв`язку між неналежним наданням обома лікарями медичної допомоги під час госпіталізації і лікування в інфекційному відділенні лікарні та наслідками у вигляді смерті породіллі, з чим погоджується і апеляційний суд.
Висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не містять істотних суперечностей.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , що суд допустив неповноту судового розгляду, невідповідність висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та використав неналежні і недопустимі докази, є безпідставними, оскільки суперечать встановленим фактичним обставинам по справі та матеріалам судового провадження.
Покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_12 суд призначив відповідно до вимог ст.65 КК України та обгрунтовно звільнив їх від відбування покарання на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Моральна шкода стягнена з цивільного відповідача Лисичанської комунально-профілактичної установи «Центральна міська лікарня імені Титова» на користь потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з урахуванням глибини їх фізичних та душевних страждань, викликаних смертю близької людини ОСОБА_13 та ненародженої дитини.
Крім цього, посилання представника ОСОБА_11 в апеляційній скарзі, як на підставу зменшення розміру стягненної моральної шкоди, що цивільний відповідач є бюджетною установою і керується у своїх витратах лише асигнуваннями з місцевого бюджету, в якому відсутня стаття витрат «на відшкодування моральної шкоди», не грунтуються на вимогам законодавства України.
З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника цивільного відповідача ОСОБА_11 .
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Вирок Кремінського районного суду Луганської області від 01 березня 2017 року відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_6 за ст.140 ч.1 КК України залишити без змін.

Апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та апеляційну скаргу представника Лисичанської комунально-профілактичної установи «Центральна міська лікарня імені Титова» ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та на неї можуть бути подані касаційні скарги учасниками судового провадження безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали.

Головуючий
Судді: