28 лютого 2018 року
Справа № 638/2677/18
Номер провадження 1 КС/638/818/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2018 року слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши внесене у кримінальному провадженні № 0000799 від 24.02.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, клопотання слідчого Шевченківського відділу ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про арешт майна,
встановив:
Слідчий Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_4 звернулась із клопотанням про арешт майна.
В обґрунтуванні свого клопотання вона посилається на те, що не встановлені особи на ім`я « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 » здійснюють збут наркотичних засобів на території Шевченківського району м. Харкова. 23.02.2018 року близько 15.30 години біля будинку, розташованого за адресою: м. Харків, пр. Л. Свободи, 31-А, за дорученням старшого слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000149 від. 13.07.2017 року за ч. 2 ст. 307 КК України було проведено НСРД контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, під час якої громадянка ОСОБА_7 видала медичний шприц об`ємом 20 мл, всередині якого знаходиться рідина коричневого, об`ємом 7 мл. Зі слів громадянки ОСОБА_7 , вищевказана речовина є психотропною речовиною «Опій», котру вона придбала у громадянів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на території Шевченківського району м. Харкова за 300 гривень. Вказана речовина була загорнута в полімерний пакет з написом «Coffelaktika», в якому також знаходився журнал «Сторожевая Башня» від 01.07.2015.
Повернення вилучення майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, оскільки у разі повернення зазначених предметів можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направленні на їх знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також призначення та проведення необхідних судових експертиз.
Слідчий Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали клопотання та просили суд його задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено достатні підстави для арешту майна.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, з метою забезпечення збереження речових доказів, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, або на яке було спрямоване кримінальне правопорушення. Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно.
Крім того, відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Приймаючи до уваги, що втрата, зникнення, або пошкодження вилучених предметів може перешкодити розслідуванню кримінального провадження.
Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.
Відповідно до ст.ст. 168 ч. 2, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватись також під час обшуку та огляду. Тому тимчасово вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч. 1 ст. 167 КПК України), а й іншим особам.
Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, розглянувши матеріали клопотання, приходить до висновку, що за вищевказаних підстав та з метою недопущення зникнення, втрати, пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, можливо задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 40, 93, 171 - 174, 234 - 236, 309, КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 задовольнити.
Накласти арешт на вилучені 23.02.2018 в ході добровільної видачі гр. ОСОБА_7 предмети а саме:
полімерний пакет з написом «Coffelaktika»;
журнал «Сторожевая Башня» від 01.07.2015.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1