Провадження по справі № 1-кс/752/1405/18

У Х В А Л А
19.02.2018 року слідчий суддя Гололсіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010313 від 30.10.201, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, клопотання про арешт майна, подане в порядку глави 17 Кримінального процесуального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
Прокурор Київської місцевої прокуратури №1 м. Києва ОСОБА_3 19.02.2018 року звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на житловий будинок загальною площею 16,2 кв.м по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000), зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського територіального округу ОСОБА_4 (рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер:39270158 від 19.01.2018) на праві приватної власності за ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України: НОМЕР_2 , виданий 02.12.2006, видавник: Шевченківське РУ ГУ МВС України в місті Києві) на підставі договору купівлі продажу (серія та номер:117, виданий 19.01.2018 ПНКМНО ОСОБА_4 ).
В обґрунтування клопотання послався на те, що вказане рішення державного реєстратора прийнято усупереч вимог чинного законодавства.
Відповідно до абз.1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні житлові будинки, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:
1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;
2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.
Крім того, відповідно до п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, (далі Порядок) для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року передбачено перелік документів, як необхідно надати для здійснення такої реєстрації, зокрема, необхідним є подання технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна та документу, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
Замість вказаних документів п. 43 Порядку передбачає можливість подання наступних документів:
1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги;
2) виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.
Водночас, встановлено що державна реєстрації прав власності на вказаний будинок за ОСОБА_6 відповідачем проведена за відсутністю необхідних документів, що є порушенням вимог ст.ст. 3, 18, 24, 27 і 31 Закону та п.п. 23, 42 і 43 Порядку.
Так, статтею 18 Закону передбачений порядок проведення державної реєстрації речових прав, який відбувається у наступній послідовності:
1) прийняття/отримання документівдля державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;
2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;
3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;
4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;
5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);
6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;
7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;
8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
Відповідно до вказаного Порядку державний реєстратор після прийняття документів, виготовлення їх електронних копій та встановлення черговості розгляду заяв здійснює перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації та прийняття відповідних рішень.
Статтею 24 Закону встановлені підстави, за наявності яких державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав, зокрема, ч.1 вказаної статті передбачені таки підстави:
- подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом (п.3 ч.1 ст. 24 Закону);
- подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження Законом (п.4 ч.1 ст. 24 Закону).
Установлено, що підставою для вчинення вказаних реєстраційних дій державним реєстратором були отримані такі документи:
1. Заява ОСОБА_6 від 21.04.2017 № 21989988;
2. Квитанція № QS01 від 21.04.2017 щодо оплати адміністративного збору за вчинення реєстраційних дій;
3. Квитанція № QS01 від 21.04.2017 щодо оплати адміністративного збору за вчинення реєстраційних дій;
4. Технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1 , виданий ТОВ «УКРТЕХЕКСПЕРТ» від 17.02.2017;
5. Довідка ТОВ «УКРТЕХЕКСПЕРТ» від 17.02.2017 № 17/0217-2;
6. Витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-017 від 10.03.2017 стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :79:318:0082;
7. Довідка ЖЕД-111 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» від 22.03.2017 № 431/111-101.
За результатом розгляду вказаної заяви та доданих до неї документів 21.04.2017 державний реєстратор прийняв рішення № 20123508 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 .
При цьому, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором зазначено, що підставою для виникнення права власності є довідка ЖЕД-111 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» від 22.03.2017 № 431/111-101.
Про те, що вказана державна реєстрація є протиправною та порушує інтереси держави свідчать наступні обставини.
Заявником не надано необхідних для прийняття рішення про державну реєстрацію документів, у зв`язку з цим, державний реєстратор повинен був прийняти рішення про відмову у її здійсненні, а надані документи взагалі не мають юридичної сили або є такими, що не видавалися компетентними органами і мають ознаки підроблення.
Так, надана заявником довідка ЖЕД-111 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» від 22.03.2017 № 431/111-101 не є правовстановлюючим документом, не містить інформації про власника об`єкта нерухомості взагалі, а Законом або Порядком надання такої довідки взагалі не передбачено, у зв`язку з чим, вона не могла бути документом, який підтверджує набуття прав на нерухоме майно, або бути підставою для державної реєстрації на таке майно.
Більш того, листом ЖЕД-111 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» №431/111-337 від 10.11.2017 вказана довідка була відкликана, оскільки вона не є документом, що підтверджує набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно, та не могла бути підставою для державної реєстрації прав власності на об`єкт нерухомості.
Також відповідно до листа КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» №431-4802 від 23.10.2017 начальник ЖЕД-111 ОСОБА_7 під час видачі вказаної довідки діяла з перевищенням своїх повноважень, довідка видана неправомірно за відсутності відповідних повноважень та за результатами проведеного службового розслідування начальнику ЖЕД-111 ОСОБА_7 оголошено догану.
Окрім цього, наданий відповідачу технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1 , виданий ТОВ «УКРТЕХЕКСПЕРТ» від 17.02.2017 у дійсності не видавався.
Так, відповідно до ТОВ «Укртехексперт» № 708/1/17 від 03.11.2017 вказане товариство не виготовляло технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 , а інженер з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_8 , якою нібито виготовлено вказаний паспорт, звільнена з вказаного товариства 02.02.2015 та станом на дату виготовлення технічного паспорта на підприємстві не працювала, що підтверджується копією наказу директора ТОВ «Укртехексперт» від 02.02.2015 № 10-к про її звільнення з посади.
Також, наданий державному реєстратору від ОСОБА_6 витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-017 від 10.03.2017 стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :79:318:0082 чітко зазначає, що інформацію про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня.
Враховуючи, що ст. 31 Закону та п.п. 42 і 43 Порядку вимагають надання документів, які підтверджують права на земельну ділянку, тому вказаний витяг не може використаний для проведення будь-яких реєстраційних дій.
Таким чином установлено, що ОСОБА_6 для проведення реєстраційної дії відповідачем у порушення вимог ст. 31 Закону не надано жодного з необхідних документів: ані виписки із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою, ані документу, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.
Також, державному реєстратору у порушення п. 42 Порядку не надавалися документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, або документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку під таким об`єктом. А наданий заявником технічний паспорт є таким, що не видавався.
Не є правомірною вказана державна реєстрація права власності на зазначений будинок, якщо вони вчинялася на підставі п. 43 Порядку, оскільки заявником не надано жодного з необхідних документів: ані документу, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги, ані виписки з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.
У зв`язку з цим, відсутні підстави вважати правомірними дії державного реєстратора при прийнятті рішення (індексний № 20123508 від 21.04.2017).
Враховуючи викладене, у вказаному випадку державний реєстратор повинен був у відповідності до приписів законодавства, зокрема, ст. 24 Закону, прийняти рішення про відмову в державній реєстрації прав власності на вказаний будинок.
Вказане свідчить, що державним реєстратором при здійсненні реєстраційних дій не дотримано вимоги ст. 31 Закону та п.п. 42, 43 Порядку, у зв`язку з чим рішення про державну реєстрацію права власності за індексним № 20123508 від 21.04.2017 прийнято з порушенням вимог вказаного законодавства.
Також Законом встановлена така засада державної реєстрації речових прав на нерухоме майно як гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей прозареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. (п.1 ч.1 ст.3 Закону)
У зв`язку з цим, наявність у Реєстрі речових прав на нерухоме майно недостовірної інформації порушує інтереси держави, вимоги чинного законодавства та підриває авторитет держави, яка відповідно до Конституції України (ст. 19) забезпечує неухильне дотримання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, та їх посадовими особами норм чинного законодавства під час здійснення своїх повноважень.
Слід зазначити, що вказана державна реєстрація прав власності за ОСОБА_6 на будинок АДРЕСА_1 , який у дійсності не існує, та відповідно до поданих ОСОБА_6 документів розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :79:318:0082, яка належить територіальній громаді міста Києва та Київською міською радою нікому у власність або користування не надавалася.
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.02.2018, житловий будинок загальною площею 16,2 кв.м по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000) рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер:39270158 від 19.01.2018) на підставі договору купівлі продажу (серія та номер:117, виданий 19.01.2018 ПНКМНО ОСОБА_4 ) зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського територіального округу ОСОБА_4 на праві приватної власності за ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України: НОМЕР_2 , виданий 02.12.2006, видавник: Шевченківське РУ ГУ МВС України в місті Києві).
Вказані дії свідчать про намір протиправного заволодіння земельною ділянкою територіальної громади міста Києва, чим порушуються інтереси держави.
Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №1 м. Києва ОСОБА_3 від 16.02.2017 житловий будинок загальною площею 16,2 кв.м по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000), що зареєстрований на праві власності за громадянином ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України: НОМЕР_2 , виданий 02.12.2006, видавник: Шевченківське РУ ГУ МВС України в місті Києві) визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0010313 від 30.10.2017.
Для розкриття даного злочину та попередження подальшого відчуження або інших незаконних дій з об`єктом нерухомого майна, виникла необхідність у арешті вищезазначеного майна.
Враховуючи викладене, прошу суд задовольнити клопотання про арешт майна, а саме житловий будинок загальною площею 16,2 кв.м по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000), що зареєстрований на праві власності за громадянином ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України: НОМЕР_2 , виданий 02.12.2006, видавник: Шевченківське РУ ГУ МВС України в місті Києві).
У органу досудового слідства виникла необхідність в накладенні арешту на вищевказані речі та предмети з метою запобігання його відчуження особами, які причетні до вчинення кримінального правопорушення та уникнення настання інших наслідків, які можуть перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, з метою встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Прокурор Київської місцевої прокуратури №1 м. Києва в судове засідання не з"явився подавши заяву про розгляд справи клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовільнити. Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Особа, якій належить майно, в судове засідання не викликалася на підставі ч.2 ст. 172 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження №0010313 від 30.10.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України.
Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що житловий будинок загальною площею 16,2 кв.м по АДРЕСА_1 є об`єктом кримінально протиправних дій, тобто набутий кримінально протиправним шляхом, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовільнити .
На підставі викладеного, керуючись ст.40, ст.131, 132, 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на житловий будинок загальною площею 16,2 кв.м по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000), зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського територіального округу ОСОБА_4 (рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер:39270158 від 19.01.2018) на праві приватної власності за ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України: НОМЕР_2 , виданий 02.12.2006, видавник: Шевченківське РУ ГУ МВС України в місті Києві) на підставі договору купівлі продажу (серія та номер:117, виданий 19.01.2018 ПНКМНО ОСОБА_4 ).
Заборонити використання та розпорядження майном, а саме житловим будинком загальною площею 16,2 кв.м по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000, зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського територіального округу ОСОБА_4 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер : 39270158 від 19.01.2018) на праві приватної власності за ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України: НОМЕР_2 , виданий 02.12.2006, видавник: Шевченківське РУ ГУ МВС України в місті Києві) на підставі договору кіпівлі продажу (серія та номер : 117, виданий 19.01.2018 ПНКМНО ОСОБА_4 ).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя