Справа № 603/114/18
Провадження № 1-кп/603/34/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" березня 2018 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар судового засідання : ОСОБА_2

номер кримінального провадження 0000018, внесеного 01.02.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Садове Монастириського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, громадянина України, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 31 січня 2018 року, близько 10:00 год. перебуваючи неподалік смт. Коропець Монастириського району Тернопільської області, в порушення вимог ст.ст. 4,24,67,68,69 Лісового кодексу України та ст.ст. 5,12 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер дій, перебуваючи в урочищі «Додатки», в кварталі №45, виділ №9, природно-заповідного фонду «Дністровський каньйон» шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання за допомогою бензопили, вчинив самовільну рубку 1-го дерева породи сосна звичайна діаметром 19 см.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.246 КК України незаконна порубка дерев на території та об`єктах природно-заповідного фонду.
16 лютого 2018 року між прокурором Монастириського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_3 (який на той час перебував у статусі підозрюваного), з іншої сторони, на підставі ст.ст.468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст.246 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.1 ст. 246 КК України із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Вирішуючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.246 КК України. При призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, в тому числі дитину інваліда І групи, та обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи наведене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження зазначеної угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_3 здійснив незаконну порубку дерева породи сосна звичайна на території природно-заповідного фонду, а тому його дії кваліфікує за ч.1 ст.246 КК України, за якою останньому слід призначити узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 лютого 2018 року між прокурором Монастириського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 01.02.2018.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 16 лютого 2018 року покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1