Номер провадження: 11-сс/785/416/18
Номер справи місцевого суду: 522/2907/18 1-кс/522/3747/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.03.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши в закритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.02.2018 року про обрання запобіжного заходу по кримінальному провадженню №0000119 від 20.06.2017 року, -

встановив:
оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_9 погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, строком на 60 діб, тобто до 16.04.2018 року, з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл, Одеської обл., громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утримані дитину 2016 р.н., працюючого матросом-мотористом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ УСБУ Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000119 від 20.06.2017 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за наступних обставин.

В кінці 2017 року ОСОБА_10 маючи умисел на незаконне придбання вогнепальної зброї, за невстановлених обставин у невстановлених осіб незаконно придбав коротко ствольний самозарядний пістолет марки «ZORAKI MOD 914-B», який в подальшому носив при собі та незаконно зберігав за місцем свого приживання.

Після чого в кінці 2017 року ОСОБА_8 маючи умисел на незаконний збут вогнепальної зброї, виклав на сайті безкоштовних оголошень www.ukr.go.com в мережі Інтернет оголошення про продаж пістолетів марки «ZORAKI MOD 914» за ціною 3 800 гривень та марки «ZORAKI MOD 2914-B» за ціною 3 950 грн.

17.01.2018 року ОСОБА_8 знаходячись в м. Ізмаїл Одеської області, діючи умисно, маючи умисел на збут вогнепальної зброї, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого порядку обігу вогнепальної зброї, відправив на ім`я ОСОБА_11 до м. Одеси через відділення поштового зв`язку №1 ТОВ «Нова пошта» за адресою: Одеська обл.. м. Ізмаїл, вул. Рекрасова 3-а, короткоствольний самозарядний пістолет марки «ZORAKI MOD 914-B» із чотирнадцятьма патронами до нього у поштовому відправленні № НОМЕР_1 . При цьому, за допомогою сервісу електронної пошти із використанням сторінки ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_12 номер поштового відправлення та орієнтовну дату його прибуття до пункту призначення -20.01.2018р. таким чином, здійснив незаконний збут вогнепальної зброї.

Згідно висновку експерта Одеського НДЕКЦ МВС України №70-Б/182-Д від 30.01.2018 року незаконно надісланий ОСОБА_8 ОСОБА_11 пістолет марки «ZORAKI MOD 914-B» є нестандартною. Гладко ствольною вогнепальною зброєю 0 короткоствольним самозарядним марки «ZORAKI MOD 914-B» № НОМЕР_2 калібру 9 мм Р.А.

16.02.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
17.02.2018 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.02.2018 року у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено, та до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, з забороню залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, з покладенням обов`язків передбачених п.п. 1,2,3,4 ч.5 ст.194 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що слідчим та прокурором в порушення вимог ст. 184 КПК України, лише формально зазначено на ризики передбачені ст.177 КПК України, та не надано доказів того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а одна лише тяжкість інкримінованого їй злочину не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою. Слідчий суддя при прийнятті рішення послався на те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, врахував що в нього на утриманні знаходиться малолітня дитина, він має постійне місце проживання. Прийнявши наведені обставини до уваги, слідчий суддя вважав за достатнє обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 строком на 60 діб. В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор послався на те що ОСОБА_8 на досудовому розслідування відмовився від дачі показань та ОСОБА_8 продовжував займатися злочинною діяльністю, а саме 15.02.2018 року намагався здійснити незаконний збут гладко ствольної вогнепальної зброї а саме пістолети марки «ZORAKI» у кількості 10 шт., та в ході обшуку в помешканні виявлено 3 пістолети марки «ZORAKI» .

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали справи; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування, вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та на думку колегії суддів свідчить про необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Перевіривши доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, оскільки жодних переконливих доказів, що підозрюваний ОСОБА_8 буде переховуватися від органів досудового слідства чи суду, заважати досудовому розслідуванню або продовжувати злочинну діяльність, в клопотанні слідчого не міститься та прокурором жодних підтверджуючих документів в судовому засіданні не надано.

Доводи прокурора про те, що сама тяжкість обвинувачення є підставою для обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку апеляційного суду, є недостатньою.

При цьому, апеляційний суд констатує, що прокурор не надав суду доказів існування будь-яких ризиків, які б вказували на те, що застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, не забезпечує виконання ним обов`язків. Більш того, прокурор повідомив суду, що з дня прийняття оскаржуваної ухвали до дня апеляційного розгляду, підозрюваний ОСОБА_8 сумлінно виконує умови домашнього арешту та покладені на нього обов`язки.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є безпідставними.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 17.02.2017 року, якою в кримінальному провадженні №0000119 від 20.06.2017 року підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4