Справа № 359/7215/17
Провадження №1-в/359/364/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2017 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без технічної фіксації клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України "Про амністію у 2016 році",

в с т а н о в и в:
18.09.2017 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно нього Закону України "Про амністію у 2016 році".

В судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання засудженого не заперечував, посилаючись на те, що останній підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році». Також зазначив про можливість розгляду справи без фіксації технічними засобами, про що надав відповідну заяву.

Представник БВК № 119 в судове засідання не з`явилася. Надала письмову заяву, в якій не заперечувала проти задоволення клопотання засудженого. Зазначила про можливість розгляду справи без фіксації технічними засобами.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, зважаючи на те, що ініціатором клопотання про застосування амністії являється сам засуджений, вважає за можливе розглянути справу за його відсутності, оскільки згідно Закону, його неявка не зупиняє розгляду справи.

Дослідивши матеріали клопотання, ознайомившись із особовою справою засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із особової справи, ОСОБА_4 12.11.2014 року засуджений Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві особистої власності (а.о.с.10-11).

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області від 04.03.2015 року вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.11.2014 року залишено без змін (а.о.с.17-20).

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.11.2014 року набрав законної сили 04.03.2015 року (а.о.с.21).

7 вересня 2017 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, п.в) ст.1 даного Закону передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Відповідно до ст.4 даного Закону звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Судом встановлено, що відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України, ОСОБА_4 був засуджений за тяжкі злочини, оскільки санкціяч.3 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, а санкціяч.2 ст.289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
Згідно довідки наданої службою в справах дітей та сім`ї Білоцерківської РДА Київської області, ОСОБА_4 на обліку служби як такий, що позбавлений батьківського піклування відносно його малолітньої доньки ОСОБА_5 , 2009 р.н., не перебуває.
Також з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 вбачається, що на момент набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, а саме на 07.09.2017 року засуджений відбув половину строку призначеного йому покарання.

Обставини, передбачені ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 ЗУ "Про амністію у 2016 році", які б виключали можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_4 судом не встановлені.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність усіх підстав для задоволення клопотання засудженого.
В частині додаткового покарання (конфіскація майна) щодо засудженого в силу вимог ст.15 ЗУ "Про амністію у 2016 році" амністія не застосовується.
Зважаючи на вищевикладені обставини, керуючись Законом України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року № 1810-VІІІ та Законом України "Про застосування амністії в Україні" від 01 жовтня 1996 року №392/96-ВР суд, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України "Про амністію у 2016 році" - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.11.2014 року, на підставі ст.4 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1