Номер справи137/1146/17
1-кп/137/126/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі:головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисників обвинуваченого-адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 ,
26.10.2016 р. о 07:00 год., водій ОСОБА_4 , керуючи автопоїздом у складі автомобіля «МАN» державний номерний знак НОМЕР_2 , та напівпричепа «SCHMITZ», державний номерний знак НОМЕР_3 , рухаючись по вул. Соборній в смт. Літин Літинського району Вінницької області, у напрямку м. Вінниці, неподалік будинку № 30, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, в момент виникнення небезпеки для руху, а саме появи в його полі зору пішохода ОСОБА_10 , яка з права на ліво по ходу його руху переходила проїзну частину дороги, рухаючись до розмітки пішохідний перехід, не вірно оцінив дорожню обстановку, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд передньою частиною автомобіля на вищевказаного пішохода, що перебувала поблизу розмітки пішохідний перехід.
Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_10 від отриманих травм померла під час надання медичної допомоги.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 910 від 25.11.2016 р., ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми (саден на лобі, крововиливу в м`які покрови голови зліва в скронево-потиличній ділянці, перелому кісток склепіння та основи черепа, забою лівої скроневої долі головного мозку, субтотального субарахноїдального крововиливу над обома півкулями головного мозку, крововиливу в шлуночки мозку); закритої тупої травма грудей (переломів ребер з обох боків по декільком анатомічним лініям, забою легень, лівобічного гемотораксу - 300 мл); синців на кінцівках, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент спричинення та стоять в причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_10 настала від сполучної травми тіла. Між сполучною травмою тіла і смертю ОСОБА_10 є причинний зв`язок. При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_10 етиловий спирт не виявлено, що свідчить про тверезий її стан на час настання смерті. Під час судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 виявлені морфологічні ознаки хронічної ішемічної хвороби серця, яка в причинному зв`язку зі смертю не стоїть.
Згідно висновків авто-технічної транспортно-трасологічної експертиз № 980а від 18.01.2017 р., № 250а від 12.04.2017 р., № 823а від 08.11.2016 р., в даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля «МАМ» ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України. Величина швидкості руху автомобіля «МАК» перед даною ДТП, що відповідає зафіксованим слідам гальмування, становить 53.4...54.8 км/год. Наїзд на пішохода ОСОБА_10 стався на проїзній частині вул. Соборної в смт. Літин на лівій смузі руху в напрямку м. Вінниця. В ситуації, що склалась, водій ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування із зупинкою автопоїзда до смуги руху пішохода. В ситуації, яка склалася, в діях водія ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Водій ОСОБА_4 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, де зазначено:
п. 12.3 - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди».
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами, вважаючи, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, зі звільненням від покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку на три роки. На підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» вважав за можливе ОСОБА_4 , звільнити від відбування покарання». Просив стягнути витрати за проведення експертиз зумовлених досудовим розслідуванням та вирішити долю речових доказів.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до судового засідання 07.11.2017 р. не з`явились надавши до канцелярії суду заяви, відповідно до яких просять розгляд справи провести у їх відсутність, втім за участі їхнього адвоката ОСОБА_9 (а.с. 88-89). Часом раніше у судовому засіданні зазначили, що матеріальна та моральна шкода їм відшкодована. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають. Просять суд суворо обвинуваченого не карати про що і надали відповідні заяви (а.с. 54-55).
Представник потерпілих адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні при призначені покарання просив врахувати суд, що обвинувачений добровільно відшкодував шкоду. Не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році, оскільки останній є суб`єктом амністії.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 26.10.2016 р. приблизно о 07:00 год. з необережності допустив наїзд на потерпілу. Він дуже шкодує, що так сталося, просить суд суворо його не карати та застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».
Захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у судовому засіданні просили призначити мінімальне покарання в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання, не позбавляти ОСОБА_4 , права керування транспортними засобами оскільки, обвинувачений працює водієм і це є його єдиним засобом заробітку і можливістю утримувати сім`ю. Також просили звільнити ОСОБА_4 від основного та додаткового покарання відповідно до вимог Закону України «Про амністію у 2016 році» та Закону України «Про застосування амністії в Україні».
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Судом враховано, що ОСОБА_4 , раніше не судимий (а.с. 70), за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно (а.с.66, 76-77) на обліку в лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває (а.с. 68-69).
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання винуватості, щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків потерпілим.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого під час судового провадження не встановлено.
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особи винного, враховуючи обставини, що пом`якшують його покарання, беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і запобігання вчинення обвинуваченим нових злочинів буде покарання у виді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Суд також вважає за можливе застосувати до обвинуваченого положення п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» , яким зазначено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили - не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою обвинуваченого
Застосування цього Закону здійснюється щодо осіб, щодо яких судом ухвалені вироки, які не набрали законної сили, - за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.
Згідно ст. 13 дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , вчинив злочин 26.10.2016 р., тобто до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016, який набрав чинності 07.09.2017 р., за який передбачено покарання не суворіше ніж позбавлення волі на строк до восьми років, тобто, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким необережним злочином.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданим 10.11.2015 р. Відділом державної реєстрації цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 2567, батьком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 являється ОСОБА_4 (а.с. 61), а тому відносно обвинуваченого ОСОБА_4 можливо застосувати положення п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» , оскільки: ОСОБА_4 , визнаний винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України; вирок стосовно нього не набрав законної сили; на момент вчинення злочину останній має на утриманні дитину, якій не виповнилося 18 років, щодо якої його не позбавлено батьківських прав.
При розгляді клопотання про застосування амністії судом враховано відсутність підстав у застосуванні амністії передбачених ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням від відбування покарання.
Відповідно до ст. ст. 6 Закону України «Про застосування амністії в Україні» Особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію.
Згідно ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році», ссоби, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого слід стягнути витрати за проведення експертиз № 250а від 12.04.2017 р., № 245а від 14.04.2017 р., № 823а від 08.11.2016 р. зумовлених розслідуванням злочину (а.с. 71-73).
Речові докази автомобіль «МАН», д.н.з. НОМЕР_2 , наві причіп «Шмітс», д.н.з. НОМЕР_3 , що знаходяться на зберіганні на спец майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Літинського ВП ГУН у Вінницькій області (а.с. 74), відповідно до вимог ст. 100 КПК України, необхідно повернути власнику.
Керуючись ст.ст. 50,63, 65-67, 75, 76 КК України, ст.ст. 100, 124, 337, 373-374 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», суд,
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання.
Речові докази по кримінальному провадженню: автомобіль «МАN», д.н.з. НОМЕР_2 , напів причіп «SCHMITZ», д.н.з. НОМЕР_3 , що знаходяться на зберіганні на спец майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Літинського ВП ГУН у Вінницькій області, повернути власнику.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 05.01.2010 р. Теребовлянським РВ УМВС України у Вінницькій області, ІПН НОМЕР_6 ) жителя АДРЕСА_1 на користь держави Україна:
- 703 (сімсот три) грн. 68 коп. на у відшкодування витрат за проведення експертизи за № 250а від 12.04.2017 р.;
-703 (сімсот три) грн. 68 коп. на у відшкодування витрат за проведення експертизи за № 245а від 14.04.2017 р.;
-703 (сімсот три) грн. 68 коп. у відшкодування витрат за проведення експертизи за № 823а від 08.11.2016 р.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_12