Справа №718/1696/17
Провадження №1-кп/718/134/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2017 року року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000382 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, ч. 1 ст. 185 КК України, ч.2 ст.185 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

11.06.2007 року біля 23:30 год. обвинувачений ОСОБА_3 зайшов на подвір`я ОСОБА_5 , яке розташоване в АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, і бажаючи їх вчинити, без згоди власниці житла, шляхом злому вікна, проник до приміщення будинку та перебував всередині нього протягом декількох годин, чим порушив особисті права власника вказаного будинку, передбачені ст. 30 Конституції України, а саме право на недоторканність житла особи.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, - незаконне проникнення до житла, що порушує недоторканність житла громадян.
Крім того, 12.06.2017 року біля 06:00 години ОСОБА_3 перебуваючи в будинку ОСОБА_5 , що розташоване в АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, з метою збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправно-караність своїх дій, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Леново», після чого з місця вчинення злочину зник, маючи реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 900 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна.

05.09.2017 року біля 20:30 год. ОСОБА_3 перебуваючи в будинку ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_1 , маючи вільний доступ до всіх кімнат, скориставшись відсутністю власниці будинку та уваги сторонніх осіб, з метою збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправно-караність своїх дій, діючи умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав зі столу мобільний телефон марки «Нокіа 107», після чого з місця вчинення злочину зник, маючи реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 600 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердив, що вчинив крадіжки та проникнення до житла за обставин, викладених у обвинувальному акті. Свою вину у їх вчиненні визнав в повному об`ємі, щиро розкаявся, просив суворо не карати.
За згодою учасників судового провадження, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого доведена, в його діяннях має місце склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, незаконне проникнення до житла, що порушує недоторканність житла громадян, та передбаченого ч.1 та ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочини, вчинені ОСОБА_3 відносяться до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Також судом враховуються фактичні обставини та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він по місцю проживання характеризується посередньо, його майновий стан, тобто не має постійного джерела доходів, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває. Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень визнав повністю, відшкодував завдані збитки, щире каяття, відсутність претензій майнового характеру з боку потерпілих, а тому суд, вважає, що необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є призначення покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі, застосувавши положення ст. 75 КК України, та звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком із накладенням на нього обмежень, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільні позови не заявлялися. Витрат на залучення експерта немає.
Запобіжний захід ОСОБА_3 - домашній арешт, залишити без змін до вступу вироку у законну силу.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 100, 174, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 162, ч.1. та ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст. 162 КК у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;
-за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;
-за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи, повідомляти органу кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Речові докази по справі, а саме:

-мобільний телефон марки «Нокіа», який переданий на відповідальне зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 залишити в останньої.

-мобільний телефон марки «Леново», який переданий на відповідальне зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити в останньої.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити домашній арешт.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1