Справа № 196/607/17
№ 1-кп/183/793/17

У Х В А Л А
26 грудня 2017 року Колегія суддів Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря - ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, судимого: 30.03.2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком 5 років, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком 2 роки, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, судимого: 30.03.2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком 5 років, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком 2 роки, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України, -
в с т а н о в и л а :
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України.
Прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акту.
Захисник ОСОБА_7 вважав за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України.
Захисник ОСОБА_6 вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника.
Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку свого захисника.
Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності.
Дослідивши обвинувальний акт, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
До загальних засад кримінального провадження, згідно ст. 7 КПК України, зокрема, віднесено законність та забезпечення права на захист. Принцип законності встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суду неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства. Забезпечення права на захист передбачає, зокрема, право обвинуваченого користуватися правовою допомогою захисника, а слідчий, прокурор та суд зобов`язані забезпечити право обвинуваченого на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним чи призначеного захисника.
Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Так, дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були кваліфіковані як незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, із завданням великої матеріальної шкоди.
Але в описовій частині обвинувального акту зазначено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 нанесли потерпілому ОСОБА_10 численні удари кулаками обох рук в область голови, чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа і поверхневої рани носа, забиття м`яких тканин обличчя, синців і пошкрябин обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я, так як викликали тривалий розлад здоров`я на термін більше як 21 день, однак чіткого розмежування того, які саме дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були небезпечними для життя, а які для здоров`я потерпілого обвинувальний акт не містить, що вказує на невідповідність викладу фактичних обставин кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення та є порушенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Крім того, відповідно до абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті № 14 від 23.12.2005 року якщо транспортний засіб не зазнав ніяких пошкоджень унаслідок незаконного заволодіння, його технічний стан не погіршився і відновлення він не потребує або сума відповідних витрат менша від зазначеної у п. 3 примітки до ст. 289 КК України, така кваліфікуюча ознака, як заподіяння значної або великої шкоди, відсутня.
Так, з тексту обвинувального акту вбачається, що автомобіль «Mercedes Benz CLK 320», чорного кольору, д/н НОМЕР_1 , не зазнав будь-яких пошкоджень, його технічний стан не погіршився, а отже органами досудового розслідування під час кваліфікації дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було допущено порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Враховуючи обов`язок суду роз`яснювати суть обвинувачення, визначений в ст. 348 КПК України, після оголошення обвинувального акту суд позбавлений можливості це зробити у разі призначення до розгляду обвинувального акту, оскільки суть обвинувачення є не зрозумілою, неоднозначною і сумнівною, що призводить до можливості різного трактування та розуміння сутті обвинувачення.
Колегія суддів вважає також неприпустимим покладатись на ймовірне використання прокурором свого права зміни обвинувачення, оскільки це є безпосереднім волевиявленням сторони обвинувачення, вплив на яке може вказувати на упередженість суду.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Так, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України потерпілим зазначений ОСОБА_10 , в той час як в тому ж обвинувальному акті зазначено, що автомобіль «Mercedes Benz CLK 320», чорного кольору, д/н НОМЕР_1 , належить ОСОБА_11 , статус якого у даному кримінальному провадженні взагалі не визначений чи він є потерпілим у даній справі, чи свідком.
Разом з тим, необхідно також зазначити, що відповідно до п.п. 4, 5 Розділу II Реєстру матеріалів досудового розслідування - 14.02.2017 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 289 КК України віднесено законом до категорії особливо тяжких.
Згідно із ч. 1 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.
Так, з Реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що захисник ОСОБА_8 та ОСОБА_9 був призначений лише 20.02.2017 року (п. 8 Розділу II), тобто після повідомлення їм про підозру, після допиту в якості підозрюваних та після обрання запобіжного заходу, що вказує на грубе порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України та порушення права на захист ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Зазначені обставини в сукупності вказують на невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України.
Колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту має здійснюватися судом не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках грубого порушення, передбачених КПК України вимог.
З огляду на зазначене, колегія суддів переконана в необхідності повернення обвинувального акту прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 314 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України - повернути прокурору Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3