№ 336/7424/17
пр.1-кп/336/204/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2018 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2017 року, приблизно о 16.00 годині, ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 72 по вул. Магістральній в м. Запоріжжі, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_4 і шляхом ривка, відкрито заволодів її шкіряною сумкою чорного кольору, в якій знаходився мобільний телефон марки «Samsung», модель «GT-E1272» S/N: НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору вартістю 650 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю.
При цьому обвинувачений ОСОБА_6 суду пояснив, що 21.11.2017 року він перебував у стані алкогольного сп`яніння, побачив незнайому йому жінку, вихопив у неї з руки сумку та втік з нею у лісосмугу. У сумці взяв гроші, в якої кількості не пам`ятає, а також мобільний телефон «Самсунг». Після цього сумку викинув. Завдану потерпілій шкоду, відшкодував у повному обсязі, розкаюється у скоєному.
Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що 21.11.2017 року, приблизно о 16.00 годині, вона йшла по вул. Магістральній. Незнайомий чоловік підійшов до неї позаду, вихопив з руки сумку та втік з нею у лісосмугу. Викликала поліцію. У сумці були гаманець з грошима у розмірі 4500 грн., 2 банківські картки та мобільний телефон «Самсунг». Завдану шкоду обвинувачений відшкодував у повному обсязі, тому просить призначити йому не суворе покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільно та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Аналізуючи добуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого доведена повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
ОСОБА_6 вчинив злочин, який у відповідності до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимості у встановленому законом порядку погашені, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання і реєстрації, потерпіла просила призначити не суворе покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу.
Оскільки строк дії ухвали про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання закінчився 30.01.2018 року та у відсутність клопотань учасників кримінального провадження щодо обрання йому будь-якого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, з урахуванням належної процесуальної поведінки обвинуваченого, це питання суд не вирішував.
Потерпіла ОСОБА_4 цивільний позов не заявляла.
Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 30.11.2017 року накладено арешт на тимчасове вилучене майно, а саме: мобільний телефон «Samsung», модель «GT-E1272, який підлягає скасуванню, оскільки завдана потерпілій шкода відшкодована обвинуваченим у повному обсязі.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України,
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесят ноподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень в дохід держави.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung», модель «GT-E1272» S/N: НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, який переданий на відповідальне зберігання до камери речових доказів Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, повернути за належністю потерпілій ОСОБА_4 .
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 30.11.2017 року на тимчасове вилучене майно, а саме: мобільний телефон «Samsung», модель «GT-E1272, скасувати. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1