Справа № 635/1934/17
Провадження №1-кп/635/551/2017
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_4

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_5

захисник адвокат ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, працює автомеханіком на ПП «Авторемсервіс», одружений, має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не засуджений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

УСТАНОВИВ:

суд вважає доведеним, що 22 серпня 2016 року близько 16:00 години ОСОБА_5 керував технічно справним автомобілем BMW 3181, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому рухався по під`їзній дорозі до аеропорту міста Харкова з боку міста Ростов поблизу селища Безлюдівка Харківського району Харківської області по своїй смузі руху в напрямку міста Ростов. Під час руху в районі 10 км + 650 м. вказаної автодороги при виконанні обгону автомобіля «ГАЗель» ОСОБА_5 перед початком маневру не врахував дорожню обстановку, не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, а також, перед зміною напрямку руху, не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем «MERCEDES-BENZ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку руху по своїй смузі. В результаті дорожньо транспортної пригоди пасажир автомобіля «MERCEDES-BENZ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 отримав закритий перелом лівої плечової кістки в середній і нижній третині із зсувом, які відносяться до середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Своїми діями обвинувачений грубо порушив вимоги 10.1 та 14.2 «в» Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

п.10.1 «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 14.2 «перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що:

в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати , вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані».

Порушення Правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходяться у причинному зв`язку із спричиненням пасажиру ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, висловив щире каяття, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення дав пояснення, так як це зазначено у вироку та підтвердив, що 22 серпня 2016 року близько 16:00 години він керував технічно справним автомобілем BMW 3181, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому рухався по під`їзній дорозі до аеропорту міста Харкова з боку міста Ростов поблизу селища Безлюдівка Харківського району Харківської області по своїй смузі руху в напрямку міста Ростов і під час руху в районі 10 км + 650 м. при виконанні обгону автомобіля «ГАЗель» виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем «MERCEDES-BENZ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку руху по своїй смузі. Також просив застосувати до нього Закон України «Про амністію 2016 року», оскільки він є батьком двох малолітніх дітей і не позбавлений щодо них батьківських прав, про що подав письмове клопотання.

Враховуючи позицію обвинуваченого, суд за згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, оголошенням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив, що 22 серпня 2016 року близько 16:00 години він пасажиром їхав в автомобілі «MERCEDES-BENZ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по під`їзній дорозі до аеропорту міста Харкова поблизу селища Безлюдівка Харківського району Харківської області і в районі 10 км + 650 м. на зустріч на їх полосу руху при виконанні обгону виїхав автомобіль BMW 3181, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_5 , відбулось зіткнення автомобілів. В результаті дорожньо транспортної події потерпілий отримав тілесні ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання суд не вбачає.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не засуджений, одружений, має на вихованні дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який за станом здоров`я перебуває на диспансерному обліку в дитячій лікарні, при цьому обвинувачений вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як невеликої тяжкості, провину визнав, тому обвинуваченому необхідно призначити покарання у межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинене у виді штрафу. Суд не застосовує до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами оскільки обвинувачений має на утриманні двох малолітніх дітей, а син потребує транспортування його до лікарняних закладів для його лікування та реабілітації.

Стосовно заявленого клопотання обвинуваченого про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Статтею 86 КК України передбачено, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до положень п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання особи, засуджені за умисні злочини, що не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як невеликої тяжкості і на день набрання цим Законом чинності 07 вересня 2017 року є батьком двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо яких він не позбавлений батьківських прав, що підтверджується свідоцтвами про їх народження.

Таким чином, ОСОБА_5 відноситься до осіб, які підпадають під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обставини, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до обвинуваченого, судом не встановлені.

Враховуючи, що ОСОБА_5 є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з тим, що на день набрання чинності цим Законом він є батьком двох дітей віком до 18 років, стосовно яких не позбавлений батьківських прав, кримінальне правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується не є тяжким або особливо тяжким, а також те, що Закон України «Про амністію у 2016 році» поліпшує становище обвинуваченого, зокрема, передбачає звільнення його від призначеного покарання, суд вважає необхідним клопотання обвинуваченого про його звільнення від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» задовольнити.

Витрати пов`язані із проведенням судової автотехнічної експертизи № 254/17 від 22 березня 2017 року в розмірі 1055,52 гривень, що підтверджені довідкою про витрати на проведення експертизи, відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази по справі відсутні. Цивільний позов по справі не заявлено.

Заходи забезпечення провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп., без позбавленням права керувати транспортними засобами.

ОСОБА_5 на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від призначеного покарання - звільнити.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової автотехнічної експертизи в сумі 1055 (одна тисяча п`ятдесят п`ять) гривень 52 копійки.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1