Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
08 лютого 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скару захисника- адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Зарічненського районного суду Рівненської області від 22.11.2017 року у кримінальному провадженні №0000132 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , судимого 12.10.2016 року Зарічненським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

за ч.2 ст.185 КК України, з участю:

прокурора ОСОБА_7

захисника- адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Зарічненського району Рівненської області від 22.11.2017 року ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Зарічненського районного суду Рівненської області області від 12 жовтня 2016 року та за сукупністю вироків призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Як встановлено судом, 11 серпня 2017 року близько 15:00 години ОСОБА_6 , перебуваючи у житловому будинку по АДРЕСА_2 , таємно викрав грошові кошти в сумі 5 000,00 гривень, які належали ОСОБА_8 , чим заподіяв останній матеріальних збитків на вказану суму.

В поданій на вирок суду апеляційній скарзі захисник- адвокат ОСОБА_5 просить вирок суду скасувати і ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 виправдати за ч.2 ст. 185 КК України. Вказує, що місцевим судом допущено однобічність та неповнота судового слідства при встановленні обставин справи та доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника- адвоката ОСОБА_5 про задоволення апеляційної скарги, доводи прокурора, який просить вирок суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Пунктом 2 ч.3 ст. 374 КПК України передбачено, що у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення. формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Всупереч цим вимогам закону в мотивувальній частині вироку щодо ОСОБА_6 не зазначено конкретних обставин таємного викрадення грошових коштів у ОСОБА_8 .

Суд першої інстанції не вказав у фабулі вироку кваліфікуючої ознаки - повторність, адже дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України як крадіжка, вчинена повторно.

Відсутні у вироку і докази вчинення ним інкримінованого злочину.

Місцевий суд не перевірив показання засудженого про те, що він самостійно не заходив у будинок потерпілої, а заходив туди лише із ОСОБА_9 для розмови з ОСОБА_10 .

Судом першої інстанції також не дав правової оцінки показм свідка ОСОБА_11 , яка показала, що баичла, як 11 серпня 2017 року ОСОБА_6 один заходив у будинок ОСОБА_8 .

Суд, визнаючи ОСОБА_6 винним за ч.2 ст.185 КК України вказав, що обвинувачений міг таємно викрасти гроші в ОСОБА_8 , чим порушив ч.3 ст.373 КПК України, оскільки обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 не сформульовано обвинувачення за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про неповноту судового розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 та невідповідність викладених у вироку суду висновків фактичним обставинам справи.

Вказані порушення колегія суддів вважає істотними, які згідно до вимог ст.412 КПК України перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і які є відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

Оскільки вирок суду першої інстанції скасовано саме з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, при новому розгляді кримінального провадження необхідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та прав учасників кримінального провадження ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

ОСОБА_6 взятий під варту в порядку виконання вироку Зарічненського району Рівненської області від 22.11.2017 року. Враховуючи, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, то ОСОБА_6 необхідно звільнити з-під варти.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника- адвоката ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Зарічненського районного суду Рівненської області від 22.11.2017 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

ОСОБА_6 звільнити з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

с у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3