Справа № 209/3308/17
Провадження № 1-в/209/238/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області заяву захисника ОСОБА_4 про застосування амністії відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який має професійно-технічну освіту, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,
ВСТАНОВИВ:
Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_5 із заявою про застосування амністії, в якій просить звільнити ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року на підставі Закону України від 22 грудня 2016 року "Про амністію у 2016 році".
В обґрунтування заяви зазначено, що вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили 25 квітня 2016 року. Покарання у вигляді строку випробування ОСОБА_5 відбуває, перебуваючи на обліку у Дніпровському районному секторі Кам`янського міського відділу уповноваженого органу з питань пробації Південно-східного міжрегіонального управління виконання покарань та пробації. На теперішній час ОСОБА_5 знаходиться в Установі виконання покарань № 4 м. Дніпро у зв`язку з обранням йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України. У ОСОБА_5 на утриманні знаходиться малолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого засуджений ОСОБА_5 не позбавлений батьківських прав. Отже ОСОБА_5 має право на застосування до нього п. «в» ч.1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати заяву про застосування амністії за його відсутності, заяву підтримує, просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».
Представник Дніпровського РС Кам`янського МВ Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглядати заяву за його відсутності, не заперечує проти застосування до ОСОБА_5 п. «в» ч.1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 заяву підтримував, просив застосувати до ОСОБА_5 п. «в» ч.1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року та звільнити його від покарання, призначеного вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року.
Прокурор в суді не заперечував проти задоволення заяви, вважав, що є підстави для застосування до ОСОБА_5 п. «в» ч.1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року та звільнення його від відбування покарання, призначеного вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року.
Вислухавши захисника ОСОБА_4 , прокурора, вивчивши заяву, додані до неї документи та документи, що надійшли з Дніпровського РС Кам`янського МВ Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, суд вважає, що заява захисника про застосування амністії підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України повідомляти КВІ про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в КВІ. Вирок суду набрав законної сили 25 квітня 2016 року.
Вказаний вирок перебуває на виконанні Дніпровського РС Кам`янського МВ Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації.
На даний час ОСОБА_5 є підозрюваним у скоєнні ним 05.10.2017 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, та відносно нього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, передбачено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вирок стосовно них не набрав законної сили,
не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Вирішуючи питання про можливість звільнення ОСОБА_5 від покарання та застосування до нього амністії, суд виходить з того, що відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Стаття 86 КК України передбачає, що підставою для такого звільнення є відповідний закон України щодо певної категорії осіб.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений за вчинення злочинів невеликої та середньої тяжкості, має малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно якого він не позбавлений батьківський прав, що підтверджується повідомленням Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 08 грудня 2017 року за вих. 4794/14.3-29.
Злочини, вчинені засудженим ОСОБА_5 не входять до переліку злочинів, на які амністія не поширюється, зазначених в ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також ст. 9 Закону України від 22 грудня 2016 року "Про амністію у 2016 році". ОСОБА_5 після звільнення його від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку не вчиняв умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину, що унеможливлювалоб застосування до нього амністії відповідно до п. "в" ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році".

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що засуджений ОСОБА_5 підпадає під дію п. "в" ст. 1 Закону України від 22 грудня 2016 року "Про амністію у 2016 році".
Керуючись ст. 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити заяву захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про застосування амністії.

На підставі пункту "в" статті 1 Закону України від 22 грудня 2016 року "Про амністію у 2016 році" звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання у вгляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, призначеного вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 днів з моменту її проголошення (отримання).
Суддя ОСОБА_1 .