Справа №359/9166/17
Провадження №1-кп/359/579/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 грудня 2017 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Брилівка Ставищенського району Київської області, громадянина України, українця, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , неодруженого, тимчасово не працюючого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 , -
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -
ОСОБА_5 вчинив кримінально каране діяння, а саме наніс умисні тяжкі тілесні ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_4 , тобто злочин, передбачений ч.1 ст. 121 КК України, за наступних обставин.
05.10.2017 року, близько 22.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , разом зі своїм вітчимом ОСОБА_4 .
У коридорі даного житлового приміщення між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на ґрунті тривалих неприязних відносин, відбувся черговий конфлікт, під час якого у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 05.10.2017 року о 22.00 год., перебуваючи в коридорі указаного житлового приміщення квартири АДРЕСА_2 , дістав з кишені розкладний ніж, який постійно перебував у нього на зв`язці ключів, що належав обвинуваченому, та тримаючи його у правій руці, розкривши останній, наніс ним два удари у живіт ОСОБА_4 , заподіявши йому, відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 30.10.2017 року №134д, - два проникаючих колото-різаних поранення черевної стінки з пораненням правої долі печінки, великого сальника та брижі товстої кишки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразились у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент його заподіяння, тобто скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 121 КК України.
Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченого, захисника обвинуваченого, потерпілого та думки прокурора, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_5 інкримінованого ним злочину, крім допиту обвинуваченого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, часу скоєння злочину, заподіяних тілесних ушкоджень, причин їх нанесення та їх тяжкості, знаряддя злочину, перебування обвинуваченого в стані сп`яніння тощо).
В судовому засіданні, ОСОБА_5 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати йому можливість виправитись.
Зазначив, що злочин вчинено внаслідок тривалих суперечностей з вітчимом на побутову тему, пов`язані з його способом життя в приміщенні квартири. Повідомив, що зробив для себе висновки, та зобов`язання прибрати в своїй кімнаті, а також повідомив, що влаштувався на роботу. Підтвердив факт свого перебування у стані алкогольного сп`яніння під час спричинення тілесних ушкоджень вітчиму, та те, що після того, як зрозумів що накоїв, він особисто викликав швидку та поліції по власному мобільному телефону. Також повідомив суду про примирення з потерпілим та домовленість про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в грошовому еквіваленті після влаштування на роботу.
Щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, підтвердив, що 05.10.2017 року , близько 22.00 год., він наніс власним маленьким розкладним ножем два удари правою рукою в область живота потерпілого ОСОБА_4 , внаслідок чого утворились проникаючі ножові поранення. При цьому, нанесенню ударів ножем передували тривалі суперечності між ними та сварка безпосередньо в коридорі приміщення квартири, де вони спільно мешкали з його матір`ю. Повідомив також, що вибачається за скоєне, і з моменту звільнення з під варти у них відсутні будь-які конфлікти і вони продовжують проживати однією родиною.
Цивільний позов потерпілим з цього приводу не заявлено, а останньому роз`яснено відповідне право на звернення до суду в порядку,визначеному ЦПК України.
Потерпілий в свою чергу підтвердив покази обвинуваченого щодо примирення між ними, відсутність конфліктів, існування домовленості про відшкодування завданої шкоди, та зазначив в суді про відсутність підстав для призначення ОСОБА_5 покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.
Крім того, судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, речові докази у справі.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.
З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_5 дійсно вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.
Злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання йому покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.
Так, санкцією ч.1 ст. 121 КК України передбачено покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі, а тому вчинений обвинуваченим злочин є тяжким.
Щодо наявності пом`якшуючих відповідальність обвинуваченого обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину.
З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обтяжуючою обставиною є те, що злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем свого проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває, тимчасово не працюючий, неодружений. Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку, та не є військовослужбовцем.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.
З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити покарання у виді мінімального строку позбавлення волі, визначеного санкцією кримінального закону. При цьому в строк покарання слід зарахувати термін перебування останнього під вартою у зв`язку з обранням йому запобіжного заходу в період з 06.10.2017 року по 22.11.2017 року.
Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені, оскільки злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння.
Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та його особи.
Суд вважає за доцільне також застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України та призначити покарання з іспитовим строком терміном в один рік з визначенням відповідних обов`язків судом, згідно ч.1 та п.п. 2, 3 ч.2 ст. 76 КК України, зважаючи на визнання ним своєї вини, щире каяття та вчинення умисного тяжкого злочину вперше, та можливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. Процесуальних витрат судом не встановлено, про них не зазначив і прокурор. Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, то слід зазначити, що відносно ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому було змінено на особисте зобов`язання з відповідними обов`язків, який на думку суду слід залишити до набрання вироком суду законної сили.
Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 194, 318, 322, 331, 363-368 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 06.10.2017 року по 22.11.2017 року.
Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 3 (три) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку.
Речові докази в кримінальному провадженні, передані до кімнати зберігання речових доказів Бориспільського ВП ГУ НП у Київській області, після набрання вироком суду законної сили: брелок з трьома ключами та карткою магазину «Фора Club», - повернути ОСОБА_5 ; вилучений розкладний ніж та футболку потерпілого ОСОБА_4 , знищити.
Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком суду законної сили, - залишити у вигляді особистого зобов`язання з визначенням обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_3 ), без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора та суд про необхідність зміни свого місця проживання; заборонити спілкуватися з потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1