Справа № 199/8375/17
УХВАЛА
15.01.2018 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002680, яке надійшло з Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Васильківка Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , за його обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
27.11.2017 до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002680 відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явився, оскільки йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню за ч. 2 ст. 186 КК України, яке перебуває на розгляді в Кіровському районному суді міста Дніпропетровська. ОСОБА_3 перебуває в Дніпровській установі виконання покарань № 4 та рахується за Кіровським районним судом міста Дніпропетровська.

Обвинувачений ОСОБА_3 відмовився від розгляду кримінального провадження за ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України у режимі відеоконференції, про що свідчить лист Дніпровської установи виконання покарань № 4 від 04.01.2018 за № 3/5-268.

Суд також позбавлений можливості доставити обвинуваченого ОСОБА_3 в підготовче судове засідання з установи виконання покарань, оскільки на запити від 11.12.2017 та 18.12.2017 до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська щодо надання дозволу для доставки ОСОБА_3 до суду, своєчасно відповідей отримано не було, підготовчі судові засідання відкладалися.

Після направлення до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська запиту від 26.12.2017 щодо надання дозволу для доставки ОСОБА_3 до суду, 09.01.2018 на електронну адресу суду отримана відповідь на запит суду від 18.12.2017 про те, що оскільки по кримінальному провадженню за ч. 2 ст. 186 КК України, яке перебуває на розгляді в Кіровському районному суді міста Дніпропетровська, не було проведено підготовчого судового засідання, надати дозвіл на вивіз ОСОБА_3 не надається можливим. Судове засідання в Кіровському районному суді міста Дніпропетровська було призначене на 11.01.2018. Але і після 11.01.2018 постійного або строкового дозволу Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська на запит від 26.12.2017 не отримав.

У зв`язку із цим у підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_7 вважав за доцільне направити даний обвинувальний акт до Апеляційного суду Дніпропетровської області для визначення його підсудності Кіровському районному суду міста Дніпропетровська. Захисник мотивував своє клопотання вимогами ст. 21 КПК України, оскільки через відсутність дозволу на доставку ОСОБА_3 до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська порушується право як потерпілих, так і обвинуваченого на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки, порушується право ОСОБА_3 на участь в розгляді в суді його справи. Тому, на думку захисника, саме Кіровський районний суд міста Дніпропетровська і може розглянути дане провадження по суті та вирішити питання щодо його об`єднання з іншим кримінальним провадженням за ч. 2 ст. 186 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 , потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтримали думку захисника ОСОБА_7 і також вважали необхідним вирішити питання щодо зміни підсудності даного обвинувального акта.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за необхідне обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України направити до Апеляційного суду Дніпропетровської області для визначення підсудності, виходячи з наступного.

Явка обвинуваченого в підготовче судове засідання є обов`язковою, що слідує з вимог ч.ч. 1 і 2 ст. 314 КПК України.

Проте обвинувачений ОСОБА_3 з незалежних від нього причин не може з`явитися самостійно в підготовче судове засідання, оскільки тримається під вартою в Дніпровській установі виконання покарань № 4 по кримінальному провадженню за ч. 2 ст. 186 КК України, яке розглядається Кіровським районним судом міста Дніпропетровська.

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська тричі поспіль не отримує постійного або строкового дозволу на доставку обвинуваченого ОСОБА_3 до суду для проведення підготовчого судового засідання та вирішення питання щодо можливості призначення кримінального провадження за ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України до розгляду по суті в даному суді, при цьому ОСОБА_3 не бажає розглядати кримінальне провадження відповідно до вимог ч. 4 ст. 336 КПК України.

З огляду на викладене необхідно зазначити, що статтею 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Якщо інше не передбачено цим Кодексом, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень, які не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Єлоєв проти України» (Заява № 17283/02, Рішення від 06.11.2008) вважав, що у цій справі тривалість провадження була надмірною та не відповідала вимозі «розумного строку», а тому Суд констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та в п. 73 Рішення у справі зазначив, що розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних державних органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК України до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя.

За таких обставин, єдиним можливим заходом для розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України у розумні строки є зміна його підсудності, яка згідно ч. 2 ст. 34 КПК України вирішується колегією суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Керуючись ст.ст. 28, 34, п. 4) ч. 3 ст. 314, ст.ст. 369, 371, 372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002680 відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України,направити до Апеляційного суду Дніпропетровської області для визначення підсудності.

Ухвала набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1