Іванківський районний суд Київської області
Справа № 1-168/2010 p.
ВИРОК

Іменем України

5 серпня 2010 року Іванківський районний суд Київської області в складі головуючого судді Гавриленка В.Г., при секретарі Онищенко В.В., з участю прокурора Лукашевича С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Іванків кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, гр-н України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працює, не судимий, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4 зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення,, фактично проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_5,

за ч.3 ст.15, ч.3 ст.267-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

15,05.2010 року, близько 6-ї години ранку, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, з корисливих мотивів, маючи на меті назбирати металевих виробів та в подальшому здати їх на пункт прийому металобрухту в с.Радча Народицького р-ну Житомирської області, на велосипеді марки «Україна», в обїзд контрольно-перепускних пунктів міліції, встановлених по периметру зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення, прибув у виселене селище Вільча зони безумовного (обов'язкового) відселення, де в районі виселеного селища Вільча, лісовою дорогою незаконно проник на територію зони відчуження, чим порушив п.2.1 вимог інструкції про контрольно - пропускний режим зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення № 46 від 22.06.2004 року, та прибув у виселене село Буряківка, де у період часу з 15.05. по 19.05.2010 року, у виселених будинках шляхом демонтажу заготовив металеві вироби з кольорового металу у вигляді мідних дротів електричної проводки, загальною вагою 24 кг, та в подальшому обпаливши на вогнищі Ізоляційну обмотку, склав їх до мішка, якого він завчасно взяв з дому, з метою полегшення переміщення зібраних виробів з кольорового метал за межі зони відчуження, і вирушив у напрямку виселеного селища Вільча. Рухаючись по лісові:! дорозі, в районі виселеного села Кливини зони відчуження ОСОБА_1 знайшов два роги дикої тварини лося, які останній прилаштував на багажнику свого велосипеда поряд з мішком з виробами з кольорового металу та намагався зазначені вироби з кольорового металу та два роги дикої тварини лося без передбаченого законом дозволу, і без проведення дозиметричного контролю перемістити за межі зони відчуження, з метою подальшого збуту, тим самим ОСОБА_1 вчинив дії, що порушують вимоги радіаційної безпеки у спеціально визначеній зоні радіоактивного забруднення, порушивши п.3 та п,5 ст.12 Розділу 2 Закону України «Про. правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином ОСОБА_1 вчинив з прямим умислом діяння безпосередньо спрямоване на вчинення злочину, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як під час переміщення за межі зони відчуження виробів з кольорового металу у вигляді відрізків мідних дротів та рогів дикої тварини лося, в районі виселеного селища Вільча зони безумовного (обов'язкового) відселення, 19.05.2010 року, близько 19-ї години, ОСОБА_1 було затримано працівниками міліції БМзОЗРЗ ГУМВС України в Київській області, вироби з кольорового металу загальною вагою 24 кг та два роги дикої тварини лося були вилучені працівниками міліції Відділу зони ЧАЕС ГУМВС України в Київській області.

В судовому засіданні підсудний свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.267-1 КК України визнав повністю і в своїх показах підтвердив всі фактичні обставини скоєння ним злочину, указані у встановлюючій частині вироку. Пояснив, що не оспорює ці фактичні обставини і погоджується на скорочений порядок розгляду справи.

У відповідності із ст.299 КПК України, суд за згодою прокурора та підсудного визнав недоцільним досліджувати в судовому засіданні докази стосовно фактичних обставин справи, оскільки «-вони , ніким не оспорюються, при цьому роз'яснено, що в такому випадку вони позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку. Суд обмежився в

судовому засіданні тільки допитом підсудного та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу підсудного. Суд вважає, що фактичні обставини справи, вказані у встановлюючій частині вироку, вина підсудного доводяться наявними доказами в своїй сукупності, що маються в матеріалах кримінальної справи.

Відповідно до характеристики, по місцю проживання підсудний характеризується задовільно. На обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Раніше не судимий.

Зібраними по справі доказами вина підсудного доведена, а його злочинні дії органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.3 ст.267-1 КК України, як вчинення незакінченого замаху на порушення вимог радіаційної безпеки, а саме у спробі перемістити за межі зони відчуження виробів із кольорового металу у вигляді мідних дротів та рогів дикої тварини лося, без надання передбаченого законом дозволу і без проведення дозиметричного контролю, з метою збуту.

Обставинами, які передбачені ст.66 КК України, що пом'якшують покарання підсудного, суд вважає його щире каяття. Обставин, які передбачені ст.67 КК України, що обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

Обираючи покарання підсудному, суд приймає до уваги ступінь і характер скоєного ним злочину, особу підсудного, і вважає, що підсудному слід обрати покарання у межах санкції ч.3 ст.267-1 КК України у вигляді обмеження волі. Суд вважає за можливе застосувати до підсудного положення ст.75, 76 КК України, оскільки приходить до висновку , що виправлення підсудного можливе без реального відбування ним покарання, без реального обмеження його волі.

Міру запобіжного заходу підсудному до вступу вироку в законну силу слід залишити у вигляді підписки про невиїзд із постійного місця проживання.

Керуючись ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15. ч.3 ст.267-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

У відповідності із ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробовуванням, із встановленням однорічного іспитового строку.

Покласти на ОСОБА_1 обовязки згідно ст..76 КК України, а саме не виїзжати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально- виконавчої системи про зміну свого місці проживання та роботи.

Міру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази: металобрухт ( відрізки мідних дротів вагою 24 кг) - конфіскувати на користь держави ; два роги дикої тварини лося - знищити ( захоронити в зоні відчуження у встановленому порядку).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд на протязі 15 днів з дня його оголошення в суді.

Суддя: