АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002958 від 30 серпня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно,

за участю:

прокурора ОСОБА_8

третьої особи ОСОБА_7

представника третьої особи ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА :
В апеляційній скарзі представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.
Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на нерухоме майно, а саме житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони використання та розпорядження вказаним майном.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що є підстави вважати, що вказане майно здобуте кримінально-протиправним шляхом, тому з метою не допущення перетворення, відчуження зазначеного в клопотанні майна на третіх осіб, а також встановлення повних обставин вчинення злочину та осіб, які причетні до його вчинення існують підстави для накладення арешту на вказане майно, так як в іншому випадку дане майно може бути відчужене, знищене чи пошкоджене особами, які його незаконно використовують.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що ОСОБА_7 є добросовісним набувачем вказаного майна, не має на меті його перепродавати і вказана квартира придбана нею для сімейних цілей. При цьому, слідчий суддя, накладаючи арешт на квартиру, заборонив нею користуватись, чим істотно порушив конституційні права ОСОБА_7 . Також зазначає, що потерпілих у даному провадженні немає та жодна особа, не зверталась із заявою про вчинення злочину. Вважає, що висновки органу досудового розслідування та слідчого судді ґрунтуються на припущеннях. Зауважує, що в даному провадженні відсутні підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно. На його думку, слідчий суддя не мав підстав для накладення арешту на майно, оскільки ОСОБА_7 не має статусу підозрюваної у даному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна та її представник, уточнили вимоги апеляційної скарги і просили скасувати арешт нерухомого майна шляхом заборони користування таким майном, надали пояснення аналогічні доводам апеляційної скарги і, з підстав, зазначених в скарзі, просили ухвалу слідчого судді скасувати.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти скасування арешту майна шляхом заборони користуванням та володінням такого майна та заперечував проти скасування арешту в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників апеляційного провадження, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про дотримання апелянтом строку на апеляційне оскарження, колегія суддів виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без виклику апелянтів, а отже за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк її апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії даної ухвали. Враховуючи те, що у матеріалах провадження наявна розписка ОСОБА_7 про отримання нею копії оскаржуваної ухвали 17 жовтня 2017 року, а апеляційна скарга була подана її представником 18 жовтня 2017 року, то строк на апеляційне оскарження не пропущений, у зв`язку з чим апеляційний суд не входить в перевірку поважності причин пропуску строку та вирішення питання про його поновлення.

Згідно пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею не дотримані належним чином, а доводи власника майна та його представника, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо необґрунтованості обраного способу накладення арешту, підтверджуються дослідженими матеріалами.

З наданих матеріалів вбачається, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002958 від 30.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, а саме за фактом відчуження на підставі підроблених офіційних документів, що посвідчують особу, нерухомого майна: житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 14.04.2017 р. невстановлена слідством особа, використавши підроблені документи та представившись гр. ОСОБА_9 уклав договір купівлі-продажу вказаної квартири з гр. ОСОБА_10 , який 11.08.2017 р. уклав нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу вказаної квартири з ОСОБА_7 .
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які … містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом…
Таким чином, вказане вище нерухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України і є речовим доказом у кримінальному провадженні, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту з метою збереження речового доказу.
Враховуючи те, що вказане нерухоме майно є важливим доказом у даному провадженні, а також, що в даному провадженні необхідно провести ряд слідчий та інших процесуальних дій, тому для забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та для запобігання ризику відчуження даного речового доказу, колегія суддів вважає обґрунтованим та доцільним накладення арешту на вказане майно, тому в цій частині висновки слідчого судді є законними та обґрунтованими.
Апеляційний суд зауважує, що в силу абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи наведене, доводи апелянта про те, що висновки органу досудового розслідування та слідчого судді ґрунтуються на припущеннях та в даному провадженні відсутні підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно, апеляційний суд вважає неприйнятними.
Крім того, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від іншихправових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З огляду на вказані положення КПК України, доводи апеляційної скарги представника третьої особи, що слідчий суддя не мав підстав для накладення арешту на майно, оскільки ОСОБА_7 не має статусу підозрюваної у даному кримінальному провадженні, не ґрунтуються на положеннях кримінального процесуального закону в редакції чинній на час розгляду клопотання.
Перевіряючи дотримання прокурором та слідчим суддею вимог п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, згідно яких застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, а також вимог пунктів 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно клопотання прокурора, останній просить накласти арешт на вказану квартиру, заборонивши будь-яким особам використовувати таке майно.
При цьому, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 придбала вказану квартиру у спосіб, передбачений законом та на день подання клопотання є власником вказаної квартири, відомості про що внесені до відповідного реєстру, тобто є добросовісним набувачем, що не заперечував і прокурор в судовому засіданні. Відомостей про причетність ОСОБА_7 до злочинної схеми заволодіння таким майно у кримінальному провадженні відсутні.
Завданнями застосування арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до… наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Враховуючи принцип розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що для досягнення завдань застосування такого запобіжного заходу як арешт майна, буде достатнім накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження таким майном і це не призведене до суттєвого обмеження прав власника такого майна.
З матеріалів провадження вбачається, що на даному етапі досудового розслідування відсутні належні докази, які давали б беззаперечні підстави суду прийти до висновку про відсутність ознак кримінального правопорушення та необхідності в накладенні арешту.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що уточнені апеляційні вимоги представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.

Керуючись ст. ст. 170-173, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002958 від 30 серпня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України про накладення арешту на майно скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області юриста І класу ОСОБА_8 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002958 від 30 серпня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження нерухомим майном, а саме житловою квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4