Справа № 308/280/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_8

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Берегово, Закарпатської області, без освіти , неодруженого, не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-27.12.2013 року Ужгородським міськрайонним судом за ч.2 ст.186 КК України на чотири роки і 6 місяців позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України 3 роки іспитового строку;

у вчиненні кримінального правопорушення, перередбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород Закарпатської області, без освіти, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород Закарпатської області, без освіти, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-21.01.2014 року Ужгородським міськрайонним судом за ч.2 ст.185 КК України на два роки позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України 2 роки іспитового строку;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
30.05.2014 року, близько 21 години 30 хвилини ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та провадження відносно якої зупинено до її розшуку, діючи за попередньою змовою в групі осіб, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом розбиття віконного скла , проникли до господарського приміщення , що розташоване в АДРЕСА_3 , звідки викрали товарно-матеріальні цінності , зокрема акамуляторну батарею марки Oberon вартістю 533,00 грн., два мотори Mez DPC 100-2/16 загальною вартістю 570,00 грн., скороварку вартістю 136,00 грн., соковарку у комплекті вартістю 117,00 грн., кабель марки КГ 4х15 довжиною 40 м. вартістю 580,00 грн. ( вартістю пагоного метра - 14,5 грн.), кабель марки РПШ 7х1 довжиною 30м. вартістю 885,00 грн. ( вартістю пагоного метра - 29,5 грн.), кабель марки АППВ 3х25 (8,5 м) вартістю 17 грн. ( вартістю пагоного метра - 1,8 грн.), автомобільний ключ з воротком вартістю 110,00 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 2948 гривень 25 копійок.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту згідно вимог статті 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав. По суті фактичних обставин справи пояснив, що точної дати не пам`ятає за спливом часу , в травні 2014 року біля 22 год. він, ОСОБА_12 , Матей і Вароді гуляли по місту, та проходячи по вул. Минайській в м. Ужгород через вікно підвального приміщення помітили труби. Матей розбив скло віконне через яке проник у середину підвального приміщення. Матей передавав через вікно різні речі, які він складував у коляску. Після цього вони пішли в сторону вул. Гагаріна. По дорозі Матей з ОСОБА_12 посварились і розійшлись в різні напрямки, а він з Вароді були затримані працівниками поліції біля залізнодорожного переїзду по вул. Гагаріна в м. Ужгород. Викрадені речі були вилучені у них працівниками поліції.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав. По суті фактичних обставин справи пояснив, що точної дати не пам`ятає , в травні 2014 року біля 22 год. він , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 йшли з базару де вжили алкогольні напої і проходячи по вул. Минайській в м. Ужгород через вікно підвального приміщення помітив різні кабелі . Розбивши віконне скло, він проник через нього у середину підвального приміщення звідки викрав різні речі: кабелі, мотори, акамуляторні батареї, які передавав через вікно на вулицю, де ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 їх збирали і складали в коляску. Вийшовши з підвального приміщення на вулицю між ним та ОСОБА_12 відбулась сварка, після якої він їх покинув. Вказав, що у нього був намір викрасти речи з метою здачи їх на металобрухт. Наступного дня був затриманий працівниками поліції.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав. По суті фактичних обставин справи пояснив, що точної дати не пам`ятає за спливом часу, в травні 2014 року біля 21 год. 30 хв. він, Вароді, ОСОБА_15 та ОСОБА_14 проходили по вул. Минайській в м. Ужгород. Матей розбив віконне скло у підвальному приміщенні багатоповерхового будинку і проник через нього у середину приміщення, звідки викрав різні речі: кабель, мотори, які передавав їм через вікно. Він, Вароді та ОСОБА_14 склали речі у коляску і пішли додому. Вказав, що залишив Вароді і ОСОБА_14 з викраденими речами біля залізнодорожного переїзду по вул. Гагаріна в м. Ужгород і через дві години був затриманий працівниками поліції . Вказав, що вони мали намір здати викрадені речі на металобрухт.

В судові засідання потерпілий ОСОБА_11 не з`являвся, надіслав на адресу суду заяву в якій просив розглянути кримінальне провадження у його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має . Враховуючи, що потерпілий не був свідком вказаних подій, суд, керуючись ст.325 КПК України, ухвалив рішення про проведення судового розгляду за його відсутності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачені, захисники не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені , захисники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачених, та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинувачених, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності , що свідчить про відверте небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення , скоїв кримінальне правопорушення під час іспитового строку, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на туб. обліку ОКТМО Фтизіатрія з діагнозом : ВДТБ , що підтверджується довідкою № 278/01-11 від 10.06.2014 року, не працює та суспільно-корисною працею не займається, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює та суспільно-корисною працею не займається, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності , що свідчить про відверте небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення , скоїв кримінальне правопорушення під час іспитового строку, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на туб. обліку ОКТМО Фтизіатрія з діагнозом : МРТБ, що підтверджується довідкою № 279/01-11 від 10.06.2014 року, не працює та суспільно-корисною працею не займається, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
До обставин, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , суд відповідно до статті 67 КК України відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 вчинив злочин 30.05.2014 року , тобто до ухвалення вироку Ужгородським міськрайонним судом від 06 липня 2016 року, яким він засуджений за ч.2 ст.15 - ч. 3 ст.185 КК України, та в період іспитового строку, призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 27 грудня 2013 року.

Відповідно до розяснень п.25 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків.

За таких обставин ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України призначивши покарання за сукупністю злочинів, передбачених за даним вироком, та за злочин, передбачений ч.2 ст.15 - ч. 3 ст. 185 КК України, за який його засуджено вироком Ужгородського міськрайонного суду від 06 липня 2016 року, застосувавши принцип принцип поглинення менш суворого покарання, більш суворим.

Зарахувати в строк відбуття покарання, покарання відбуте частково ОСОБА_4 за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 06 липня 2016 року.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 вимог ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає з огляду на особу обвинуваченого, який скоїв нове кримінальне правопорушення під час відбування покарання за попереднім вироком.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України суд враховує період перебування обвинуваченого під вартою протягом досудового розслідування та судового розгляду згідно Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-8 від 26 листопада 2015 року.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_6 суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 вчинив злочин 30.05.2014 року , тобто до ухвалення вироку Ужгородським міськрайонним судом від 04 липня 2016 року, яким він засуджений за ч.2 ст.186 КК України, та в період іспитового строку, призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 21 січня 2014 року.

За таких обставин ОСОБА_6 необхідно призначити покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України призначивши покарання за сукупністю злочинів, передбачених за даним вироком, та за злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, за який його засуджено вироком Ужгородського міськрайонного суду від 04 липня 2016 року, застосувавши принцип принцип часткового складання покарань.

Зарахувати в строк відбуття покарання, покарання відбуте частково ОСОБА_6 за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 04 липня 2016 року.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 був затриманий 18.08.2014 року та стосовно нього було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжувався в ході судового розгляду справи, змінювався та знов обирався то відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, йому необхідно зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за наступні періоди: з 18.08.2014 року по 29.01.2015 року; з 26.03.2015 року по 04.01.2016 року; з 18.04.2017 року по 20.06.2017 року , з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.
Згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 29.03.2017 року обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 етаповано з місць відбування покарань для участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 прибув до УВП № 9 для участі у судовому розгляді кримінального провадження 28.04.2017 року, а ОСОБА_6 - 18.04.2017 року.
Відповідно до ЗУ Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання № 838-8 від 26.11.2015 року, яким внесено зміни до ст. 72 КК України, зокрема п.г) ч.5 ст. 72 КК України викладено у наступній редакції : у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Таким чином, період перебування обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в УВП № 9 у зв`язку з їх етапуванням слід зарахувати у строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_5 суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України та можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним призначеного покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст.75 КК України та звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст.124 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених за даним вироком та за злочин, передбачений за ч.2 ст.15 - ч. 3 ст.185 КК України, за який його засуджено вироком Ужгородського міськрайонного суду від 06 липня 2016 року, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, ОСОБА_4 остаточно до відбуття призначити покарання у вигляді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 06.07.2016 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання, покарання відбуте частково ОСОБА_4 за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 06 липня 2016 року.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення за період з 28.04.2017 року по 20 червня 2017 року включно згідно ч.5 ст.72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених за даним вироком та за злочин, передбачений за ч.2 ст.186 КК України, за який його засуджено вироком Ужгородського міськрайонного суду від 04 липня 2016 року, шляхом часткового складання призначених покарань , ОСОБА_6 остаточно до відбуття призначити покарання у вигляді 4 /чотирьох/ років 7 / сім/ місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання 09.02.2016 року.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення за період з з 18.08.2014 року по 29.01.2015 року; з 26.03.2015 року по 04.01.2016 року; з 18.04.2017 року по 20.06.2017 року включно згідно ч.5 ст.72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зарахувати в строк відбуття покарання, покарання відбуте частково ОСОБА_6 за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 04 липня 2016 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 /три/ роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 215,08 гривень за проведення судових експертиз .
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 215,08 гривень за проведення судових експертиз .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 215,08 гривень за проведення судових експертиз .
Речові докази по справі: генератор та стартер до автомобіля марки Жигулі , мотори до пральної машини в кількості 2 шт., кабелі в кількості 3 шт. загальною довжиною близько 80 м., акамуляторну батарею марки Oberon, соковарку, скороварку, ключі до автомобіля із воротком, які передано на зберігання власнику ОСОБА_11 залишити в його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк із моменту отримання його копії.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1