Єдиний унікальний номер 219/3169/17
Номер провадження 11-кп/775/326/2018

УХВАЛА

Іменем України

27 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області матеріали кримінального провадження № 0003516 стосовно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України за його апеляційною скаргою на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 жовтня 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарічне, Амурської області, РФ, українця, громадянина України, не працюючого, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей немаючого, раніше судимого: 13.07.1993 року Краснолуцьким міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі з відстрочкою покарання строком на 2 роки; 18.08.1995 року Краснолуцьким міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 02.04.1999 року Краснолуцьким міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 17.12.2001 року Краснолуцьким міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 21.10.2005 року Краснолуцьким міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 26.01.2006 року Краснолуцьким міським судом Луганської області за ст. 395 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 2 місяці; 21.02.2007 року Краснолуцьким міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 25.02.2010 року Центрально міським районним судом м. Горлівки Донецької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі; 13.02.2014 року Микитівським районним судом м. Горлівки, Донецької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 15.08.2016 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України, вирок в частині призначення покарання скасовано вироком Апеляційного суду Донецької області від 3.11.2016 року та вирішено вважати засудженим, на підставі ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 07.11.2016 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, не маючого місця реєстрації, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання ОСОБА_6 частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.11.2016 року у виді 10 місяців позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років 10 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаївка, Донецької області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимого: 02.02.2004 року Слов`янським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 02.03.2006 року Слов`янським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 18.03.2010 року Слов`янським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, звільненого 14.02.2011 р. умовно достроково на невідбутий строк 3 місяці 20 днів на підставі постанови Жданівського міського суду від 04.02.2011 р., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного з іспитовим строком на 2 роки, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 жовтня 2017 року, приблизно 20 листопада 2016 року в вечірній час доби (точний час в ході досудового розслідування не встановлений) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшли до території домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою таємного викрадення чужого майна та звернення його в свою власність.

Цього ж дня, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна і звернення його в свою власність, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою, діючи умисно, таємно, повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна та звернення його в свою власність, підійшли до приміщення будинку за вищевказаною адресою. ОСОБА_6 за допомогою вил, які він знайшов на території подвір`я даного домоволодіння, зірвав навісний замок, яким були оснащені вхідні двері будинку, тим самим із ОСОБА_7 проник всередину будинку, в якому в приміщенні кімнати кухні викрали настільну електроплиту торгівельної марки «ЕЛНА» моделі «020Н», в корпусі чорного кольору, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , вартістю 251 гривня 67 копійок. Після чого, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , з викраденим з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальні збитки на суму 251 гривня 67 копійок.

На вказаний вирок суду обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_6 була подана апеляційна скарга, в якій він просить зменшити призначений судом строк покарання. Вважає покарання призначене судом першої інстанції суворим, оскільки він провину визнав, щиро розкаявся, має на утриманні малолітню доньку та повнолітнього сина.

Вирок суду стосовно ОСОБА_7 за ст. 185 ч. 3 КК України в апеляційному порядку не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив зменшити призначений йому строк покарання, думку прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення ніким не оспорюється, в тому числі обвинуваченим, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

На думку колегії суддів міра покарання ОСОБА_6 призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості злочину, конкретних обставин справи, даних про його особу, який раніше неодноразово судимий, а саме 11 разів, останній раз 07.11.2016 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, покарання за яким не відбуте, ніяких висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, знов скоїв корисливий злочин в стані алкогольного сп`яніння, який відноситься до тяжких злочинів, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та про його схильність до скоєння злочинів, а також пом`якшуючи обставини - провину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному.

Також суд першої інстанції обґрунтовано застосував вимоги ч. 1 ст.71 КК України.

Оскільки за вимогами ст. 65 КК України покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів, колегія суддів вважає, що призначене покарання, із застосуванням вимог ст. 71 КК України, у вигляді 4 років 10 місяців позбавлення волі є саме таким.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обґрунтовано прийняті до уваги всі зазначені обставини, в тому числі пом`якшуючі.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про можливість призначення йому більш м`якого покарання, на думку колегії суддів, задоволенню не підлягають, з тих підстав, що обвинувачений ОСОБА_6 ні в своєї апеляційної скарзі, ні в суді апеляційної інстанції не навів жодної підстави для зміни вироку в частині призначення покарання.

Доводи про те, що викрадене майно повернено потерпілому, також не є підставою для пом`якшення покарання, оскільки це повернення не було добровільним, а викрадену електричну плиту було вилучено робітниками поліції.

Визнання своєї провини, розкаяння у скоєному та наявність малолітньої дитини самі по собі, не є безумовним обов`язком суду для пом`якшення покарання.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, даних про особу обвинуваченого, колегією суддів не знайдено підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та призначення більш м`якого покарання.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено таких порушень КПК або КК України, які б тягли за собою скасування вироку та зміну міри покарання.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді