08 листопада 2017 року Підволочиський районний суд Тернопільської області
головуючого ОСОБА_1
за участі :
секретаря судового засідання ОСОБА_2
сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романове Село Збаразького району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_6 24 липня 2017 року близько 13.00 год, будучи обуреним на неналежну поведінку неповнолітньої дочки Дарії, знаходячись в приміщенні однієї із кімнат їх житлового будинку у АДРЕСА_1 в ході словесного конфлікту, знаходячись навпроти неї, умисно наніс їй один удар по обличчі долонею правої руки, внаслідок чого їй були спричинені тілесні ушкодження у вигляді одного синця на носі і верхній повіці лівого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України визнав повністю та пояснив, що напередодні конфлікту він під час святкування дня весілля, що було по сусідству, помітив, як його дочка ОСОБА_4 , будучи неповнолітньою, вживала спиртні напитки. З приводу цього у нього із дочкою розпочався конфлікт, під час якого наніс їй удар долонею в область носа. Про вчинене жалкує, пояснив, що в подібній ситуації більше такого не повториться.
Будучи допитаною в судовому засіданні, неповнолітня ОСОБА_4 у присутності законного представника ОСОБА_5 показала, що дійсно у неї із батьком виник конфлікт, під час якого, останній наніс їй декілька ударів долонею по обличчі в результаті чого у неї із носа пішла кров, після чого конфлікт припинився. На даний час вона із батьком не помирилась та проживає разом із бабцею.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєні інкримінованого органами досудового слідства кримінального правопорушення визнав повністю, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_4 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні злочину, згідно обвинувального акту за ч.1 ст.125 КК України, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
З`ясувавши думку учасників судового розгляду про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Таким чином суд приходить до переконання про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 в умисних діях, які виразились в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, і повністю погоджується із кваліфікацією органами досудового слідства дій за ч.1 ст. 125 КК України.
При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, котрий відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, наслідків, що наступили, особу обвинуваченого, його вік, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, претензій виконком сільської ради до нього немає.
Також, беручи до уваги обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин що обтяжують покарання, думку потерпілої щодо призначення обвинуваченому покарання, з урахуванням фактичних обставин справи, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення, передбаченої ч.1 ст. 125 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обрався.
Цивільного позову у даному кримінальному провадженні заявлено не було .
Процесуальні витрати та речові докази є відсутніми
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370,371,374 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 680 гривень, які стягнути у дохід держави.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обрався.
Цивільного позову у даному кримінальному провадженні заявлено не було .
Процесуальні витрати та речові докази є відсутніми
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою протягом цього ж строку з моменту вручення копії судового рішення.
Головуючий суддя - підпис
Суддя Підволочиського районного суду
Тернопільської області ОСОБА_1