справа № 462/2211/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001119 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волиця, Жовківського р-ну, Львівської обл., українця, громадянина України, раніше не судимого, з неповною вищою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , 03.04.2016, приблизно о 14:50 год., перебуваючи у приміщенні ТОВ «Епіцентр К», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 302, маючи умисел на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не стежить, намагався таємно викрасти дві ручки для дверей вартістю 92 гривні 00 копійки кожна та викрутку РНО вартістю 20 гривень 58 копійок. Дані речі з метою подальшого викрадення ОСОБА_4 заховав у внутрішню праву кишеню своєї куркти. Контролеру на касовому контролі ОСОБА_4 даний товар не пред`явив і не розрахувався за нього. Однак свого злочинного умислу до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони ТОВ «Епіцентр К» за межами лінії кас, чим заподіяв ТОВ «Епіцентр К» матеріальну шкоду на загальну суму 170 гривень 49 копійки.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та дав аналогічні пояснення, розкаюється у вчиненому, просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали фактичні обставини та правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченного, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує стадію та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, непрацюючий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеристику з місця проживання, а також те, що обвинувачений в судовому засіданні визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому та інші в сукупності обставини, які характеризують особу винного.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України є: щире каяття та сприяння у розкритті злочину. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України не встановлені.

Окрім того, суд бере до уваги досудову доповідь про обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні.

Виходячи з наведеного, беручи до уваги заяву представника потерпілого, згідно до якої претензій до обвинуваченого гіпермаркет «Епіцентр К» не має, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.185 КК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільний позов по справі не заявлений.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 55 (п`ятдесяти п`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 935 /дев`ятсот тридцять п`ять/ гривень.

Речові докази: - інформаційний носій (DVD-диск), на якому зафіксовано відеозапис з камер відеоспостереження ТОВ гіпермаркет «Епіцентр К» /матеріали кримінального провадження, арк. 45/, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя: