Справа № 487/1075/18
Провадження № 1-кп/487/396/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.04.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження №0000616 від 13.02.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, Азербайджан, громадянина України, маючого професійно- технічну освіту, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1

в скоєні злочину передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
13.02.2018 близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 знаходився у кв. АДРЕСА_2 , де в нього виник протиправний злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Так, знаходячись у вищезазначений час у вищезазначеному міст реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужої майна, ОСОБА_4 , відкрито, шляхом ривку, заволодів мобільним телефоно марки «Redmi Note 4», який знаходився в кишені жакету ОСОБА_5 подальшому ОСОБА_4 утримуючи зазначене майно при собі з міст скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власни розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподія потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 5000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, тобто у таємному викрадення чужого майна (крадіжка).

На підставі ч.1 ст. 474 КПК України 01.03.2018 року до суду надійшла угода про примирення від між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Відповідно до даної угоди потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 .

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинення кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, до дорівнюють 850 гривень.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст. 476 КПК України.

Сторони кримінального провадження просять затвердити вказану угоду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору, для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
У судовому засіданні ОСОБА_4 просить затвердити угоду, в якій він беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення, просив вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.
Потерпіла ОСОБА_5 також просить затвердити угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_4 і розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, підтвердив суду, що не має до підозрюваного матеріальних претензій. Матеріальну шкоду їй відшкодовано в повному обсязі.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, в скоєнні якого ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним, згідно з вимогами ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди згідно зі ст. 66 КК України судом визнається як обставина, яка пом`якшує покарання.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. 471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиїх прав, свобод та інтересів, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.
Перед затвердженням угоди про примирення суд переконався в тому, що обвинувачений розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Керуючись Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угоди", статтями 314, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 23.02.2018 р., укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України.
Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про примирення від 23.02.2018 року покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, до дорівнюють 850 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1