УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/19471/17

Провадження № 1-кс/638/3593/17
29.12.2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю слідчого СВ Шевченківського відділу поліції
Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 .
За участю прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4
розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005070 від 17.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005070 від 17.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України, а саме просить суд накласти арешт на житлові приміщення квартири АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, щоу травні 2015 року невстановлена особа шляхом підроблення документів заволоділа правом на квартиру АДРЕСА_1 , чим спричинила ОСОБА_5 матеріальний збиток.

За даним фактом 17.10.2017 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України.
В ході досудового розслідування було допитано у якості потерпілого ОСОБА_5 , який у своїх свідченнях вказав, що 14.10.2017 року, коли останній знаходився у належній йому квартирі АДРЕСА_1 , до нього прийшов слідчий Московського ВП ГУНП в Харківській області, який шукав дівчину, що приписана за вказаною адресою, що ОСОБА_5 призвело у непорозуміння, так як він мешкає один, та у вказаній квартирі нікого він не прописував, після чого слідчий продемонстрував інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, згідно якого від 31.05.2016 року власником квартири за АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 , згідно договору купівлі продажу від 31.05.2016 року, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 . Зі слів ОСОБА_5 , йому нічого не відомого щодо складання договору купівлі-продажу квартири, його підписання та видачі довіреності ОСОБА_8 , щодо представлення його інтересів, які є підробленими.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_6 , на підставі договору купівлі-продажу квартири, виданого 31.05.2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .

Оскільки житлове приміщення квартира АДРЕСА_2 є об`єктом кримінального правопорушення, а право на неї здобуте злочинним шляхом, на неї може бути накладений арешт з метою збереження її як речового доказу та забезпечення можливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

В зв`язку з вищевказаним, просить накласти арешт на житлові приміщення квартири АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, тому що вважає, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання рішень суду в частині забезпечення цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене чи пошкоджене шляхом знищення або реконструювання.

В судовому засіданні прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив його задовольнити.

В судовому засіданні слідчий СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 також підтримала клопотання про арешт майна, просила суд його задовольнити.
Суд, вислухавши думку прокурора та слідчого, та вивчивши матеріали клопотання приходить до наступного висновку.
У розумінні положень статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим кодексом порядку.
Завданням арешту майна у розумінні частини 2 статті 170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до частини 6 статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим та прокурором, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що незастосування арешту саме в такий спосіб, про який просить слідчий, може призвести до відчуження майна, щодо якого ставиться питання про накладення на нього арешту, впевнившись, що слідчим надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення-злочину, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись 131, 132, 167, 168, 170, 172, 173 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005070 від 17.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України, задовольнити.
Накласти арештна житлові приміщення квартири АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1