Справа № 204/8233/17
Провадження № 1-в/204/170/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2018 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участі: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника установи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі подання начальника ДУ «ДУВП №4» Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання за хворобою на підставі ст.84 КК України
ВСТАНОВИВ:
До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання начальника ДУ «ДУВП №4» Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання за хворобою на підставі ст.84 КК України.
В обґрунтування подання представник посилався на те, що вироком Апеляційного суду Харківської області від 25.12.2007, ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.185 КК України, на підставі ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 15 років позбавлення волі. Зараз він знаходиться у багатопрофільній лікарні при ДУВП №4 на лікуванні, так як він хворіє на тяжке невиліковне захворювання.
Представник установи просив подання задовольнити. При цьому зазначив, що на теперішній час стан засудженого середньої тяжкості, хвороба тяжка, в лікарні при ДУВП №4 є всі умови для лікування засудженого. Також зазначив, що засуджений може становити суспільну небезпеку, враховуючи злочини, за які він був засуджений.

Засуджений ОСОБА_5 просив вирішити питання на розсуд суду.

Прокурор заперечував проти задоволення подання, оскільки ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин та тяжкий злочин, за своїм фізичним станом створює особливу небезпеку для оточуючих.

Суд, вислухавши думку представника установи, засудженого та прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

За вироком Апеляційного суду Харківської області від 25.12.2007, ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.185 КК України, на підставі ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 15 років позбавлення волі. Зараз він знаходиться у лікарні при ДУВП №4 на лікуванні, так як він хворіє на тяжку невиліковну хворобу.
Початок строку відбування покарання - 18.12.2006, кінець 08.11.2020.
За висновком засідання лікарської консультативної комісії КЗ «Дніпропетровське клінічне об`єднання швидкої медичної допомоги» від 15.12.2017, засудженому встановлено діагноз: «Цироз печінки, неясного ґенезу, ст.декомпенсації. Печінково-клітинна недостатність ІІ ст. Варикозно-розширені вени стравоходу ІІ-ІІІ ст. Асцит. Постгеморагічна анемія ІІ ст. Хронічний гастродуоденіт ст. загострення». Захворювання засудженого ОСОБА_5 підпадає під пункт 10.1 «Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання».
Згідно п.10.1 «Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання» цирози печінки різної етіології у стадії декомпенсації.
Відповідно до ч.2 ст.84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

З аналізу ст.84 КК України та у відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу», факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбування покарання. При вирішенні судом питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухиляється він від призначеного лікування, а також інші обставини.

ОСОБА_5 засуджений за скоєння особливо тяжкого та тяжкого злочину, йому призначено покарання у вигляді 15 років позбавлення волі, перебуває під вартою з 18.12.2006, згідно характеристики, характеризується задовільно, на протязі відбування покарання мав п`ять заохочень і п`ять стягнень. Також, враховуючи факт того, що засуджений вільно пересувається, його особлива небезпека для оточуючих зберігається. Крім того, суд звертає увагу на пояснення представника лікарні, що ОСОБА_5 може отримувати безкоштовне лікування у спеціалізованій лікарні в разі відмови суду від його звільнення на підставі ст.84 КК України.

Таким чином, враховуючи той факт, що захворювання, на яке хворіє ОСОБА_5 , хоч і підпадає під «Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», враховуючи той факт, що він скоїв особливо тяжкий злочин та тяжкий злочин умисне вбивство та крадіжку, зберігається небезпека для оточуючих в разі його звільнення, є можливість лікування його у лікарні при ДУВП №4, що сприятиме його інтересам, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні подання про звільнення від покарання за хворобою.

На підставі викладеного, керуючись ст.84 КК України, ст.ст. 371, 372, 376, 392,537, 539 КПК України

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні подання начальника ДУ «ДУВП №4» Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання за хворобою на підставі ст.84 КК України- відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.
Суддя: ОСОБА_1