Номер провадження: 11-кп/785/623/17
Номер справи місцевого суду: 521/2310/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
судовому засіданні в режимі відео конференції, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 09.03.2017 року, -
ВСТАНОВИЛА:
До суду надійшло клопотання ОСОБА_6 про її умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 раніше судима:
-10.07.2012 року за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75, 76 КК України була звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням 2 роки;
-25.12.2012 року за ст. 307 ч. 2 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України к призначеному покаранню частково була приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком і остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 6 років 6 місяців;
-03.06.2013 року за ст. 185 ч. 3, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового складання покарань, остаточно визначено 6 років 8 місяців позбавлення волі;
-19.08.2013 року за ст. 186 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком і остаточно призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі;
Має виконавчі листи на суму 5 579 грн.
Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні вказаного клопотання.
В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити ухвалу, якою задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджена посилається на ті обставини, що суд безпідставно відмовив в задоволенні її клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, на що є усі підстави, а саме, що ії брат та сестра боліє на цукровий діабет, а її 5дітей знаходяться у сестри.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді, засуджена підтримала доводи своєї апеляційної скарги, прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженої, просив колегію суддів відмовити у її задоволенні, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання засудженої ОСОБА_6 , суд першої інстанції належним чином дослідив всі обставини провадження та в достатній мірі вмотивував свій висновок про те, що вона не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що таке звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд врахував не тільки факт відбуття останньою певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчиненого нею кримінального правопорушення, поведінку засудженої під час всього відбування покарання, становлення її на шлях виправлення.
Так, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи.
Висновок суду про доведеність виправлення засудженої повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Разом з тим, критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення, суд першої інстанції послався на те, що засуджена своїм відношенням до праці та поведінкою не довела своє виправлення.
З цим висновком колегія суддів погоджується, оскільки він відповідає обставинам кримінального провадження, даним про особу і поведінку засудженої ОСОБА_7 .
Як на думку колегії суддів, засуджена ОСОБА_6 не стала на шлях виправлення та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не підтвердила можливість застосування до неї умовно-дострокового звільнення від покарання.
За викладених обставин доводи апеляційної скарги засудженої ОСОБА_6 є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Одеської області,
ухвалила:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Малиновського районного суду міста Одеса від 09.03.2017 року про відмову у задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4