Справа №390/2054/17
Провадження №1-кп/390/263/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.11.2017 року Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Кропивницький кримінальне провадження № 0001347 від 06.10.2017, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровоград, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утримані двох неповнолітніх дітей, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
14.09.2017 року, о 05.30 год., ОСОБА_5 , знаходячись біля зупинки громадського транспорту, що розташована на перехресті вулиць Колгоспна та Польова в с.Обознівка, Кіровоградського району Кіровоградської області, шляхом демонтажу, таємно викрав із вказаної зупинки флагшток Обознівської сільської ради, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 857/17-27 від 26.10.2017 року, становить 324,90 грн. та державний прапор Обознівської сільської ради, вартість якого становить 103,50 грн. З викраденим майном ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив Обознівській сільській раді Кіровоградського району Кіровоградської області, матеріальної шкоди на загальну суму 428,40 грн.

Крім того, 04.10.2017 року, о 22.18 год., ОСОБА_5 , знаходячись біля зупинки громадського транспорту, що розташована на перехресті вулиць Південна та Східна с.Катеринівка, Кіровоградського району Кіровоградської області, шляхом демонтажу, повторно, таємно викрав із вказаної зупинки флагшток Обознівської сільської ради, вартість якого становить 324,90 грн. та державний прапор Обознівської сільської ради, вартість якого становить 103,50 грн. З викраденим майном ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив Обознівській сільській раді, Кіровоградського району Кіровоградської області, матеріальної шкоди на загальну суму 428,40 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ч.1, ч.2 ст.185 КК України, кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення від 31 жовтня 2017 року, досягнутої між представником потерпілого та обвинуваченим, за якою обвинувачений визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, ч.2 ст.185 КК України, примирився з потерпілим, сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточного покарання у виді 2 років позбавлення волі та, на підставі ст.75 КК України, звільнення останнього від відбування покарання з встановленням іспитового строку терміном на один рік та покладання обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину визнав, угоду про примирення з потерпілим підтримав і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є добровільним, він розуміє права, передбаченні п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

У підготовчому судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_4 підтримав угоду про примирення з обвинуваченим, просив суд її затвердити та пояснив, що потерпілий претензій до обвинуваченого не має, погоджується з визначеною угодою мірою покарання обвинуваченому, укладення угоди з його сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України, зрозумілі.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, заслухавши думку прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та підлягає затвердженню.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ч.1, ч.2 ст.185 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Остаточна міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкціям ч.1, ч.2 ст.185 КК України та вимогам ст.70 КК України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

П.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Питання щодо судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 31 жовтня 2017 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчинені злочинів, передбачених ч.1, ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання:

-за ч.1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі,

-за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі,

на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточно покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати по справі за залучення експерта під час проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 396,00 грн.

Речові докази: флагшток 2 шт. та державний прапор 2 шт., передані на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_4 , залишити в розпорядженні потерпілого.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана з підстав передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст.473 КПК України, через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя