Справа № 346/5242/16-к
Провадження № 11-кп/779/27/2018
Категорія ч.2 ст.125 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою в зміненому вигляді (далі АС) прокурора Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , на вирок Коломийського міськрайонного суду від 1 листопада 2017 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, не судимий, українець, громадянин України,
визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК, та призначено йому покарання у виді 120 (сто двадцять годин) громадських робіт.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 не обирався.

Цивільний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 3003 (три тисячі три) грн. 32 коп. матеріальної шкоди та 6000 (шість тисяч) грн. моральної шкоди.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень ст.100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

За вироком суду ОСОБА_8 засуджено за те, що він умисно спричинив легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого, за таких обставин:

Так, обвинувачений ОСОБА_8 , 11.10.2015 року приблизно о 05 год. 30 хв., перебуваючи біля господарства ОСОБА_12 , яке знаходиться по АДРЕСА_2 , позаду весільної площадки, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, на грунті тривалих неприязних відносин, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та наніс останньому удар кулаком руки в голову, внаслідок чого ОСОБА_11 впав на землю. Після чого, обвинувачений наніс ОСОБА_11 декілька ударів ногами по різних частинах тіла, в тому числі в голову, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_11 було спричинено тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забою лівої нирки, множинних садин та синців в ділянках обличчя, грудної клітки, живота, поперекової ділянки, верхніх та нижніх кінцівок, які згідно висновку експерта №295 від 18.11.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У своїй АС в зміненому виді прокурор, вважає оскаржуваний вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_8 внаслідок м`якості.

Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК, та призначити йому покарання у виді арешту на 45 діб.

Подані зміни до апеляційної скарги не погіршують становище обвинуваченого відповідно до положень ч.3 ст.403 КПК.

В судове засідання апеляційного суду потерпілий ОСОБА_11 та його представник адвокат ОСОБА_13 не з`явилися, хоча про день та час були завчасно належним чином повідомлені, і відповідно до вимог ст. 325 КПК, розгляд кримінального провадження може бути розглянутий за їх відсутності, оскільки про їх присутність ніхто із учасників апеляційного розгляду не наполягав.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення прокурора ОСОБА_7 , яка підтримала подану прокурором АС в зміненому виді, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК, та призначити йому покарання у виді арешту на 45 діб, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які вважають вирок суду в частині призначення покарання законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали кримінального провадження та додані документи під час апеляційного розгляду, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС прокурора в зміненому виді підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС.

На час розгляду справи судом першої інстанції, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 досягли повноліття, а тому повноваження їх законних представників відповідно до положень ст.ст.44, 59 КПК припинилися у зв`язку із досягненням ними повноліття.

Відповідно до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

У відповідності до положень ст.65 КК, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст.50 цього ж Кодексу, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки щодо кваліфікації дії ОСОБА_8 за ч.2 ст.125 КК .

Як зазначено у вироку, обставинами, що пом`якшують ОСОБА_8 покарання, є його молодий вік.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК судом першої інстанції не встановлено.

Оскільки прокурор в АС в зміненому виді не оспорює фактичні обставини, доведення вини та правильність кваліфікації неправильних дій ОСОБА_8 , то апеляційним судом це не перевірялося.

Стосовно покликання прокурора на невідповідність призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання внаслідок м`якості та необхідність призначити обвинуваченому більш суворе покарання, то вони є слушними.

Так, у п.п.1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року зі змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК, стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У п.8 вказаної Постанови зазначено, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції, застосовуючи закон про кримінальну відповідальність та призначаючи покарання ОСОБА_8 , не в повній мірі дотримався даних вимог закону.

Суд призначив ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.125 КК у виді громадських робіт на строк 120 годин, що є явно м`яким покаранням, без урахування обставин справи та даних про його особу.

Згідно ст.65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи, що судом першої інстанції, допущені такі вимоги закону при призначенні покарання, а тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку в частині призначення ОСОБА_8 покарання та ухвалення свого вироку з призначенням більш суворого покарання, відповідно до положень ст.65 КК.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Так, окрім цього, колегія суддів враховує дані про особу обвинуваченого, зокрема, що він є особою молодого віку (т.2 а.с.56); на обліку в кабінеті у нарколога не перебуває (т.2, а.с.68). Однак, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 негативно характеризується за місцем його мешкання та навчання, згідно доданих характеристик та листа за підписом селищного голови та жителів селища; згідно виданого диплома закінчив ліцей; хворіє, що підтверджується медичними документами (т.2, а.с.58,61-67); згідно довідки про склад сім`ї проживає з батьками та старшим братом; позицію потерпілого, який просить суворого покарання, а також часткове відшкодування моральної шкоди та повністю відшкодування матеріальних збитків, що підтверджується доданими з цього приводу документами.

Обставин, які обтяжують ОСОБА_8 покарання, апеляційним судом не встановлено.

За наслідками апеляційного розгляду, відповідно до положень ст.420 КПК, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливе виключно за умов відбування ним реальної міри покарання - арешту.

Апеляційний суд вважає, що покарання у виді арешту на певний строк буде справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням вищевикладеного, АС прокурора в зміненому виді підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 414, 420 КПК колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_10 в зміненому виді задовольнити.

Вирок Коломийського міськрайонного суду від 01 листопада 2017 року року щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання скасувати за м`якістю призначеного йому покарання та постановити новий вирок в цій частині.

Визнати винуватим ОСОБА_8 за ч.2 ст.125 КК та призначити йому покарання 45 діб арешту.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржений учасниками судового провадження до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5