Номер провадження: 11-сс/785/893/16
Номер справи місцевого суду: 522/6920/16-к
Головуючий у першій інстанції Терзі
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ
Апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,

та законного представника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15.06.2016р., якою відмовлено в задоволені клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_11 , про продовження строку тримання під вартою та обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, грузина, який має неповну середню освіту, не одруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 18.04.2016р. о 01 год. 00 хв. діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_12 , маючи єдиний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибули до місця проживання їх знайомого ОСОБА_13 , а саме до будинку по АДРЕСА_2 , який користувався автомобілем «ВАЗ 2107» державний номер НОМЕР_1 .
Згідно ухваленому співучасниками плану, з метою заволодіння вказаним автомобілем, вони планували під час руху автомобілем вимусити потерпілого зупинитись та покинути автомобіль і передати їм його управлінням, а у разі відмови застосувати до потерпілого фізичне насильство шляхом нанесення ударів руками по різним частинам тіла, а також погрозу насильством, небезпечного для життя чи здоров`я, підтверджуючи реальність своїх намірів заздалегідь заготовленим ножем, який знаходився у ОСОБА_7 та вимусити вказаними діями ОСОБА_13 покинути автомобіль та передати їм технічний паспорт на автомобіль.
Діючи з вказаною метою згідно вищеописаного плану за попередньою змовою групою під час руху у вказаному автомобілі по Французському бульварі на розі проспекту Гагаріна в м. Одесі, ОСОБА_12 наказав ОСОБА_13 , який керував автомобілем, покинуту автомобіль, на що ОСОБА_13 , відмовився.
Діючи згідно вказаного плану ОСОБА_12 , демонструючи реальність їх намірів навмисно наніс ОСОБА_13 один удар кулаком по голові, вимусивши тим самим ОСОБА_13 зупинитись та передати керування автомобілем ОСОБА_12 .
Продовживши пересування по території міста, ОСОБА_12 здійснив зупинку автомобіля біля будинку АДРЕСА_2 де мешкав ОСОБА_13 . Завершаючи свої злочинні дії згідно вказаного плану, ОСОБА_7 у зв`язку з відмовою потерпілого покинути автомобіль і передати технічний паспорт на нього, діючи навмисно пригрозив ОСОБА_13 , застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилося в демонстрації ножа і погрозами його застосування з виказаними погрозами вчинення його вбивства у разі не виконання їх вимог. У свою чергу ОСОБА_12 наполягав потерпілому ОСОБА_13 не тільки покинути автомобіль, а й передати йому технічний паспорт на вказаний автомобіль.
В результаті вказаних спільних дій ОСОБА_7 , та ОСОБА_12 . ОСОБА_13 переконався в реальності намірів нападників та реалізації їх погроз у разі не виконання їх злочинних вимог і тому був вимушений підкоритись і покинути автомобіль, а також передати технічний паспорт на нього нападникам.
В результаті вказаних спільних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_12 протиправно вилучили автомобіль «ВАЗ 2107» державний номер НОМЕР_1 у його користувача ОСОБА_13 всупереч його волі, розпорядившись вказаним автомобілем на свій розсуд, внаслідок чого потерпілий одразу ж після вчинення вказаних дій повідомив про вказані подій органи поліції.
Таким чином, слідчим зазначено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого.
18.04.2016р. о 07 год. 00 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 3 КК України, затримано ОСОБА_7
18.04.2016р. ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 3 КК України.
20.04.2016р. Приморським районним судом м. Одеси щодо підозрюваного ОСОБА_7 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.06.2016 року.
13.06.2016р. строк досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжено до 18.07.2016р.
Суд, відмовляючи в задоволені клопотання слідчого, мотивував його тим, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту буде достатній для виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого у відношенні ОСОБА_7 та продовжити йому строк тримання під вартою до 3-х місяців в зв`язку з тим, що судом не об`єктивно розглянуто клопотання та наявним матеріалам справи дана не мотивована оцінка.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, виступи захисника, законного представника, які заперечували в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Ухвала суду підлягає скасуванню, оскільки при продовженні строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 177 ч.1 п.1 і 178 КПК України, не мотивував цілі і підстави застосування йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не врахував всі обставини при її обрані і зокрема наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, які були надані суду, підозрюваний ОСОБА_7 не має будь якого місця роботи та навчання, засоби для його існування не відомі. Батько ОСОБА_7 проживає в іншій області, а сам він проживає з родичкою, яка постійно працює та не має можливості займатись його вихованням.
Під час досудового слідства не було встановлено жодного документу, який підтверджує особу підозрюваного, тому його особу не можна вважати встановленою.
Через небажання родички ОСОБА_7 , з якою він проживає давати свідчення, не встановлені обставини життя та виховання підозрюваного які б свідчили про те, що такий запобіжний захід як домашній арешт зможе забезпечити його належну поведінку та виконання процесуальних обов`язків.
Разом з цим, під час досудового слідства не було встановлено місце постійного проживання підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки потерпілий вказував на те, що привозив його до іншого місця проживання.
Щодо заяви потерпілого ОСОБА_13 про те, що він не має претензій до підозрюваного ОСОБА_7 , то слідству необхідно перевірити обставини та мотиви за яких вказана розписка була написана, вважаючи те, що потерпілий двічі допитувався прокурором і вказував на конкретні дії підозрюваного які загрожували його життю та здоров`ю. Крім того, з самого тексту заяви вбачається, що сам текст і заголовок написані різними особами, що також викликає питання про обставини, за яких вона була складена.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом не була дана належним чином оцінка ризиків, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і судом необгрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою.
Колегія судів приходить до висновку, що дані обставини свідчать про можливість скоєння підозрюваним в майбутньому нових злочинів та з метою ухилення від покарання за вчинений злочин підозрюваний має реальну можливість переховуватися від правоохоронних органів, перебуваючи на волі має можливість тиснути на свідків та потерпілих, що не надасть можливості забезпечити виконання процесуальних рішень.

За таких обставин висновок слідчого судді про відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 є необґрунтованим, оскільки суперечить вимогам ст. 177,178 КПК України, в зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню з обранням підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись: ст. ст. 407, 409 КПК України колегія судів, -

УХВАЛИЛА:
апеляцію прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15.06.2016р., якою відмовлено в задоволені клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою відносно: ОСОБА_7 скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до трьох місяців.

Виконання ухвали покласти на начальника СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.
Копію ухвали надіслати начальнику СІ м. Одеси для виконання в частині тримання під вартою.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

(підпис) (підпис) (підпис)

Копія вірна.

Суддя апеляційного суду ОСОБА_1