справа №619/692/18
провадження №1-кс/619/204/18
Ухвала
іменем України
23 лютого 2018 року м. Дергачі
Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
встановив:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.02.2018 до Дергачівського відділу поліції ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від ОСОБА_3 про те, що 21.02.2018 приблизно о 17год. 15хв. невстановлений чоловік, перебуваючи на дитячому майданчику, що розташований поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , примусово схопив його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та насильницьки утримуючи, повів його в бік лісосмуги.
До суду надійшло клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «NOKIA» блакитного кольору; шапку чорного кольору з сірою полосою на ній, одну пару кросівок (лівий кросівок та правий кросівок) чорного кольору з написом «N kelaifeng 1600», куртку марки «ADIDAS» сірого кольору з полосами синього кольору, що було вилучене 21.02.2018 під час затримання ОСОБА_7 , в порядку ст.208 КПК України. В обґрунтування клопотання зазначено, що під час допиту ОСОБА_3 стаю відомо, що близько 17год. 20хв. 21.02.2018 перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , він дізнався від сусіда ОСОБА_8 , що невідомий чоловік потягнув його сина ОСОБА_4 , 2008 р.н. в лісопосадку. Після, чого, він одразу ж побіг до лісопосадки, що розташована вздовж залізничної дороги «Харків-Козача Лопань» де побачив невідомого чоловіка та свого сина ОСОБА_4 , які знаходились в положенні напівсидячи. Даний чоловік утримував сина за рукав куртки. Затримавши даного чоловіка, одразу ж повідомив про даний факт співробітників поліції. Від сина йому стало відомо, що в той час як він повертався додому за ними погнався невідомий чоловік який схопив його за куртку та потягнув до лісосмуги. При цьому він закривав йому рот рукою, натягнув на очі шапку та наказував мовчати, щоб не було ще гірше. Даним чоловіком виявився ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході затримання ОСОБА_7 , в порядку ст. 208 КПК України, було виявлено та вилучено наступне майно: мобільний телефон марки «NOKIA» блакитного кольору; шапка чорного кольору з сірою полосою на ній, одна пара кросівок (лівий кросівок та правий кросівок) чорного кольору з написом «N kelaifeng 1600», куртка марки «ADIDAS» сірого кольору з полосами синього кольору. Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпеченням кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих дій. Всі зазначені вище процесуальні дії направлені на здійснення швидкого, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженню.
Прокурор клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити, про що надала відповідну заяву.
Згідно до ч.1 ст.172 КПК клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про арешт тимчасово вилученого майна без повідомлення підозрюваного, інших власників майна, захисника.
Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторони обвинувачення, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до п.п.1,3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ст.168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.
З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.02.2018 в ході затримання ОСОБА_7 , в порядку ст. 208 КПК України, було виявлено та вилучено наступне майно: мобільний телефон марки «NOKIA» блакитного кольору; шапка чорного кольору з сірою полосою на ній, одна пара кросівок (лівий кросівок та правий кросівок) чорного кольору з написом «N kelaifeng 1600», куртка марки «ADIDAS» сірого кольору з полосами синього кольору.
Відповідно до положень ст.ст.167-169 КПК України зазначені у клопотанні предмети є тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що слідчий довів необхідність арешту вилученого майна, оскільки існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «NOKIA» блакитного кольору; шапку чорного кольору з сірою полосою на ній, одну пару кросівок (лівий кросівок та правий кросівок) чорного кольору з написом «N kelaifeng 1600», куртку марки «ADIDAS» сірого кольору з полосами синього кольору, що було вилучене 21.02.2018 під час затримання ОСОБА_7 , в порядку ст.208 КПК України.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити положення, які закріплені в ч.1 ст.174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1