АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1304/17 Справа № 178/1041/17 Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання: ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000551 від 07 серпня 2016 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кам`янське Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИЛА :
Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що згідно клопотання, передбаченими ризиками, які обгрунтовують необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою, є те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, те що підозрюваний після вчинення кримінального правопорушення з місця скоєння злочину зник разом із знаряддям злочину з метою уникнення відповідальності за скоєне, те, що на теперішній час місцезнаходження знаряддя вчинення вказаного злочину невідоме, те, що ОСОБА_7 не проживає за місцем реєстрації. У даному клопотанні взагалі відсутнє обгрунтування наведених в ухвалі ризиків. Слідчі дії по справі проводились фактично лише в перші дні після скоєння кримінального правопорушення і решту часу, протягом якого підозрюваний тримався під вартою, розслідування практично не проводилось, тому неефективність досудового розслідування спричинена не підозрюваним, і суд вважає, що існування вказаних в клопотанні ризиків обумовлене не підозрюваним. В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний фактично проживає як за місцем реєстрації, так і за місцем проживання батьків. В клопотанні не вказані обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, а в судовому засіданні прокурором зазначена необхідність проведення балістичної експертизи, що від підозрюваного не залежить. Перелік слідчих дій, які необхідно провести по справі відсутній. Вищеперелічене, на думку слідчого судді, свідчить про невідповідність клопотання вимогам ст.ст. 184, 199 КПК України, про недоведеність прокурором того, що зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, що у відповідності із ч. 5 ст. 199 КПК України обумовлює відмову у продовженні строку тримання під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до трьох місяців.

Вважає зазначену ухвалу Криничанського районного суду від 04.10.2017 року незаконною, необгрунтованою та постановлену з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, оскільки не було в повній мірі враховано обставини, які підлягають з`ясуванню під час вирішення питання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначає, що кримінальне правопорушення скоєно умисно, із особливою зухвалістю, потерпілим від зазначеного кримінального правопорушення є 3 особи, яким злочинними діями ОСОБА_7 спричиненні різні тілесні ушкодження: легкі тілесні ушкодження та тілесні ушкодження середній тяжкості.

В обґрунтування наявності у кримінальному провадженні ризиків, передбачених

ст. 177 КПК України, на думку апелянта, вказують ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_7 після вчинення кримінального правопорушення з місця події зник та знаряддя злочину сховав, та переховує по теперішній час і місце знаходження вказаного

знаряддя злочину не відоме. Вважає, що в суді були підтверджені вищезазначені ризики того, що підозрюваний перебуваючи на свободі, може умисно знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному

провадженню, впливаючи на свідків та потерпілих, так як усі учасники кримінального

провадження проживають у одному населеному пункті. Також прокурором, до суду під час розгляду клопотання, була надана копія протоколу допиту свідка ОСОБА_9 в якому свідок вказує, на те, що ОСОБА_10 який є батьком підозрюваного ОСОБА_11 20.09.2017 року, пропонував йому змінити покази у кримінальному провадження, з метою перешкоджання встановлення істини у справі.

Враховуючи, що зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, є

необхідність проведення додаткових слідчих дій, а саме одночасних допитів, слідчих

експериментів та експертиз, що на даному етапі вони є більш вразливими до

можливого психологічного або фізичного впливу з боку підозрюваних, а ризики, передбачені ст.177 КПК України, залишилися незмінними та з`явилися

нові ризики, вважає, що ухвала слідчого судді повинна бути скасована та підозрюваному продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення даної апеляції, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, зазначених у клопотанні, а також необхідність продовження підозрюваному найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою.

З таким висновком колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною другою статті 177 КПК України передбачено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, а також щодо вмотивованості ухвали суду першої інстанції, слідчим суддею не були дотримані належним чином. Внаслідок чого ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з винесенням нової ухвали в суді апеляційної інстанції відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.

Апеляційним судом встановлено, що слідчий звернувся до суду із клопотанням, мотивуючи його тим, що 06 серпня 2017 року близько 22 години біля магазину-кафе «Живана» по вул. Миронівська, в с. Семенівка Криничанського району Дніпропетровської області, між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 і ОСОБА_13 на грунті раніше виниклих неприязних відносин виникла сварка, яка переросла у бійку. В ході бійки ОСОБА_10 зателефонував своєму синові ОСОБА_11 та викликав його на місце події. Того ж дня, приблизно о 22 годині 15 хвилин ОСОБА_11 , разом із ОСОБА_7 на автомобілі марки ВАЗ 2101 приїхали до приміщення кафе «Живана». Маючи у руках спеціально пристосовані та заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень пристрої для відстрілу патронів, споряджених гумовими металевими снарядами несмертельної дії, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 підійшли до групи осіб, які знаходились біля вищезазначеного магазину-кафе.

Після чого ОСОБА_11 , перебуваючи у громадському місці, діючи умисно групою осіб з ОСОБА_7 та висловлюючи своїми протиправними діями явну неповагу до оточуючих, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особистою зухвалістю, яка мала на меті заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим, застосовуючи пристрій вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими метальними снарядами несмертельної дії пістолет «ПМРМ 0мм ХКЛУ 5944», що зареєстрований на ОСОБА_10 , умисно здійснив постріл у ОСОБА_13 , від якого останній впав на землю. Після цього ОСОБА_11 повернувся у бік ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , який перебував неподалік від нього, був сторонньою особою та взагалі не брав участі у раніше виниклій бійці, та також здійснив у них постріли із пістолета «ПМРМ 9 мм ХКЛУ 5944».

В цей час, ОСОБА_7 , перебуваючи у громадському місці, діючи умисно, групою осіб з ОСОБА_11 та висловлюючи своїми протиправними діями явну зневагу до оточуючих, тримаючи в руках пристрій для відстрілу патронів, споряджених гумовими метальними снарядами несмертельної дії пістолет, марка якого на даний час не встановлена, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи при цьому особливу зухвалість, яка мала на меті заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим, також здійснив постріли у ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .

В результаті вчинення ОСОБА_11 та ОСОБА_7 протиправних дій, ОСОБА_12 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді кульового поранення правого передпліччя, живота та лівого стегна, забійної рани голови. В результаті вчинення протиправних дій ОСОБА_13 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми тіла: непроникаючого кульового поранення шиї та передньої черевної стінки, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забоїв обличчя, а ОСОБА_14 тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми тіла: непроникаючого кульового поранення передньої черевної стінки та лівої гомілки. Після чого, ОСОБА_11 , та ОСОБА_7 , з місця скоєння кримінального правопорушення зникли.

Слідчим відділом Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області 07.08.2017 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

07.08.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненою групою осіб, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Згідно клопотання слідчого, метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання ризикам, передбаченим ст..177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити або сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. На підтвердження вказаних ризиків слідчий посилається на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, те що підозрюваний після вчинення кримінального правопорушення з місця скоєння злочину зник разом із знаряддям злочину з метою уникнення відповідальності за скоєне, те, що на теперішній час місцезнаходження знаряддя вчинення вказаного злочину невідоме, те, що ОСОБА_7 не проживає за місцем реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання слідчого слідчий суддя залишив поза увагою приписи вищезазначеної норми закону, а саме в частині встановлення обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, а отже колегія суддів, розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення ЄСПЛ від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Так, апеляційний суд вважає, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що підтверджується, зокрема, протоколами огляду місця події, протоколами допитів потерпілих, свідків, а також іншими доказами, долученими до клопотання слідчого, що є підставою для застосування до нього запобіжного заходу.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити або сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддів приходить до таких висновків.

Обґрунтовуючи наявність заявлених ризиків, слідчий посилався на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, те що підозрюваний після вчинення кримінального правопорушення з місця скоєння злочину зник разом із знаряддям злочину з метою уникнення відповідальності за скоєне, те, що на теперішній час місцезнаходження знаряддя вчинення вказаного злочину невідоме, те, що ОСОБА_7 не проживає за місцем реєстрації.

З висновком слідчого судді про недоведеність заявлених у клопотанні ризиків колегія суддів не може погодитись та вважає доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі щодо наявності ризиків, передбачених пунктами 1-3 частини 1 статті 177 КПК України, такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні під час апеляційного розгляду.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з наявністю вказаних ризиків в тій мірі, що для їх запобігання необхідно застосувати виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, відповідно до ст. 178 КПК України, апеляційний суд при обранні виду запобіжного заходу, враховує вагомість доказів, які є достатніми для підозри ОСОБА_7 про його причетність до вчинення вказаного злочину, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, його вік, наявність соціальних зв`язків, реєстрації та постійного місця проживання, а також інші обставини і вважає, що для нівелювання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до нього можливо застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні в суді першої та апеляційної інстанцій не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час апеляційного розгляду ризикам. Водночас колегія суддів погоджується з доводами прокурора про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, та вважає, що саме цілодобовий домашній арешт буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання заявленим ризикам.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, на підставі викладеного, колегія суддів враховує всі зазначені вище обставини, в тому числі і тяжкість кримінального правопорушення та суворість покарання у разі визнання підозрюваного винуватим, і вважає, що дані обставини є тими факторами, які можуть призвести до вчинення ОСОБА_7 дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте для запобігання такому ризику та для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного достатнім буде застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 181, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000551 від 07 серпня 2016 року про відмову в продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000551 від 07 серпня 2017 року - задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 05 листопада 2017 року із забороною не відлучатися із місця свого проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки, а саме:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора, чи суду;

- цілодобово не відлучатися з місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2