н/п 1-кп/490/1000/2017
В И Р О К
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5 ;
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту, 26.09.2017 року в період часу з 08:35 год. по 10:10 год., під час проведення санкціонованого обшуку у кв. АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_3 , в кімнаті, розташованій при вході в квартиру, було виявлено та вилучено: на столі на двох фрагментах паперу, в картонному ящику та паперовому згортку, що знаходились біля газової плити, речовину рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 1744 від 02.11.2017 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальною масою в перерахунку на суху речовину 15,523г, який ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав за місцем свого мешкання без мети збуту, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» в редакції від 23.12.2015 року із відповідними змінами та доповненнями.
Таким чином, дії ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту. Обвинувальний акт надійшов до суду із угодою про визнання винуватості, відповідно до якої сторони прийшли до згоди про наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, відсутність обставин що обтяжують покарання. Згідно угоди, ОСОБА_3 повністю беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначено покарання за ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Прокурор, обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заявили, що вони цілком розуміють наслідки укладення даної угоди, просять суд затвердити угоду. Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного. Відповідно до п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим чи підозрюваним може бути укладено у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкоду завдано лише державним чи суспільним інтересам. ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Вказаний злочин в силу ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкоду завдано лише державним та суспільним інтересам, а отже угоду про визнання винуватості може бути укладено. Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення п.1 ч.1 ст.473, ч.4 ст.474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосовано, також суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на призначення йому узгодженого покарання та згодний зі стягненням з нього витрат на залучення експертів Миколаївського НДЕКЦ для проведення хімічної експертизи № 1743 від 31.10.2017, вартістю 2528,24 грн. та проведення хімічної експертизи № 1744 від 02.11.2017, вартістю 989,60 грн. Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди було недобровільним відсутні, фактичні підстави для визнання винуватості мають місце. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і обвинуваченим та призначення йому узгодженого сторонами покарання. Таким чином, своїми умисними неправомірними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, і йому має бути призначене узгоджене сторонами покарання. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374-376, 474, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів Миколаївського НДЕКЦ для проведення хімічної експертизи № 1743 від 31.10.2017, у розмірі 2528,24 грн. та проведення хімічної експертизи № 1744 від 02.11.2017, у розмірі 989,60 грн.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя ОСОБА_1