Справа № 199/6378/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.09.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6
Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_4 , обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вважали можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні.
Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч.4 ст. 296, ч. 1 ст.262 КК України та ОСОБА_8 за ч.3 ст. 296 КК України підсудний Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська; підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України, або його зупинення немає; підстав для повернення обвинувального акту відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України немає.
На підставі викладеного, суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, який здійснювати у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська.
Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під вартою, який закінчується 18.09.2017 року.
У свою чергу, обвинувачений ОСОБА_8 та адвокат ОСОБА_6 заявили клопотання щодо зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Заслухавши думку всіх учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під вартою, оскільки заявлені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинувачених під вартою, не зменшилися та до обвинувачених не можуть бути застосовані більш м`які запобіжні заходи.
У відповідності з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу та відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 років.
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є особами, які на теперішній час повідомлені про підозру у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, при цьому ОСОБА_7 у умисних тяжких кримінальних правопорушень та раніше двічі засуджувався за умисні тяжкі злочини, відомостей про те, що вони не можуть перебувати під вартою в умовах слідчого ізолятора, суду не надані, на час затримання кожен з них ніде не працював.
Крім того, при продовженні строку тримання обвинувачених під вартою, суд враховує необхідність виконання процесуальних рішень суду та запобіганню спробам ухилення від суду або переховування, що є винятковими підставами для продовження застосування обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання сторони захисту як таке, що задоволенню не підлягає.
Відповідно рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року» тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумцію невинуватості над повагою до особистої свободи.
За таких обставин запобіжний захід обвинуваченим у вигляді тримання під вартою повинен бути продовжений відповідно до вимог ст.ст.131,132, глави 18, ст.331 КПК України, оскільки існують достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть скоювати злочини, намагатись незаконно впливати на потерпілого та свідків, які судом ще не допитувались, переховуватись.
Керуючись ст.ст.110,131,132,199,314-317,331,369-372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Судовий розгляд по кримінальному провадженню здійснювати суддею одноособово.
У судове засідання викликати: прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпро та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Дніпро, кожному з них на 60 (шістдесят) днів, тобто до 13 листопада 2017 року включно.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_6 щодо зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, потерпілому, захисникам та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1