АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/242/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №646/3144/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.187 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
потерпілого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника та обвинуваченого на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 травня 2017 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеним вироком
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лозова Харківської області, громадянин України, неодружений, з середньою спеціальною освітою, який не працює, є інвалідом III групи з дитинства, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
засуджений за ч.1 ст.187 КК України та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Вироком встановлено, що 09.04.2017р. близько 00 год. 20 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на перехресті вулиць Університетської та вулиці Кооперативної в м. Харкові підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_8 та запропонував останньому вжити спиртні напої, на що останній погодився і вони разом пройшли до будинку, АДРЕСА_3 , де вдвох вживали спиртні напої, сидячи на лаві.
Приблизно о 01 год. 00 хв., ОСОБА_9 , став навпроти ОСОБА_8 , який продовжував сидіти на лаві, та діючи умисно, з раптово виниклим умислом, спрямованим на вчинення нападу з метою заволодіння майном раніше незнайомого йому ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, із застосуванням фізичного насилля, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, схопив ОСОБА_8 лівою рукою за шию та почав душити, в цей же момент він наніс один удар кулаком правої руки в область носу та другий удар кулаком правої руки в область обличчя з лівого боку, чим спричинив останньому згідно висновку судово-медичної експертизи №2298-ая/17 від 11.04.2017 р., тілесні ушкодження у вигляді синців на спинці носу, синці на слизовій оболонці верхньої губи ліворуч, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, від отриманих ударів ОСОБА_8 втратив свідомість. ОСОБА_9 скориставшись втратою свідомості потерпілого продовжив свої злочинні дії, а саме заволодів майном ОСОБА_8 : жилетом, ТМ «Рита», який матеріальної цінності для потерпілого не становить, який був одягненим на ньому, в кишені якого знаходився мобільний телефон «Sony Xperia Aqua М4», вартістю відповідно висновку судово - товарознавчої експертизи №1779 від 24.04.2017 р. - 4279 гривень та грошові кошти в сумі 300 гривень, а також срібним перснем з золотим гравіюванням вагою 15 грамів з лівої руки ОСОБА_8 , вартість якого не була визначена, оскільки майно експертом не ідентифіковано, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму в розмірі 4579 гривень. Після чого, ОСОБА_9 з місця скоєння злочину втік та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
В апеляційних скаргах:
-Обвинувачений просить зменшити строк позбавлення волі у зв`язку з тим, що він є інвалідом 3 групи, є єдиним сином, мати потребує його допомоги, визнав вину та розкаявся у скоєному злочині;
-Захисник просить змінити вирок, пом`якшити призначене ОСОБА_9 покарання, застосувати до нього положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання. Зазначила, що ОСОБА_10 раніше не судимий, має місце реєстрації, є інвалідом 3 групи, визнав вину та щиро розкаявся.
Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти скарг; захисника, яка підтримала апеляції; потерпілого, який не заперечував проти скарг; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_9 в межах апеляційних скарг обвинуваченого та захисника.
Апелянти не оспорюють обґрунтованість засудження та правову кваліфікацію скоєного злочину, справа розглянута в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з чим вирок перевіряється тільки в частині правильності призначення покарання.
Районним судом ОСОБА_9 був визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Судом першої інстанції враховані дані про особу обвинуваченого, який є інвалідом 3 групи з дитинства, не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює.
Врахована ступінь тяжкості, вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України, визнання вини та щире каяття у вчиненому злочині визнані обставинами, що пом`якшують покарання.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 , визнано вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Крім цього, судом першої інстанції взято до уваги висновок судово-психіатричної експертизи № 327 від 25.04.2017 р., згідно з яким ОСОБА_9 страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості. Відповідно до свого психічного стану міг усвідомлювати свої дії і керувати ними під час вчинення правопорушення та на теперішній час. На час чинення правопорушення знаходився поза тимчасового розладу психічної діяльності. Затосування заходів медичного характеру не потребує.
Таким чином, районний суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, з чим погоджується й апеляційний суд. При цьому, розмір призначеного покарання є мінімальним за санкцією статті обвинувачення.
Колегія суддів дійшла висновку, що районний суд дотримався вимог ст. 65 КК України, призначив покарання, що відповідає ступеню суспільної небезпечності, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації. Призначене покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Крім того, колегія суддів приймає до уваги інформацію, надану ДУ «Харківська установа виконання покарань (№27»), згідно із якою ОСОБА_9 також був засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.07.2017 р. за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12.10.2017 року зазначений вирок змінено, застосовано до ОСОБА_9 положення ст.ст. 75, 76 КК України та він звільнений від відбування покарання за вищевказаним вироком з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до копії обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 , затвердженого 15.08.2016 р., (том 1, арк. 26), злочин за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України обвинуваченим було вчинено 19.06.2016 р.
Будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого, насильницького, корисливого злочину, ОСОБА_9 знов вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України.
При цьому, згідно з вищевказаним обвинувальним актом, ОСОБА_9 також щиро каявся у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, а при розгляді кримінального провадженні в Київському райсуді м. Харкова, 12.12.2016 р. був оголошений у розшук, у зв`язку з ухиленням від суду.
Зазначені обставини свідчать про стійку антисоціальну спрямованість обвинуваченого, його небажання ставати на шлях виправлення, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства та погоджується в цій частині з висновком суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням.
Вказані обставини спростовують доводи обвинуваченого та захисника про призначення занадто суворого покарання та необхідність застосування до ОСОБА_9 положень ст. 75 КК України, у зв`язку з чим апеляційні скарги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 травня 2017 року стосовно ОСОБА_9 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді: