Справа № 163/188/18
Провадження № 1-кп/163/46/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження №0000411 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Любомль Волинської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , що проживає по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, середньої освіти, неодруженого, непрацюючого, судимого Любомльським районним судом Волинської області 28.05.2012 року за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі(звільнений за відбуттям строку покарання 27.05.2016 року),
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він, будучи раніше судимим за корисливі злочини проти власності, біля 14 години 25 жовтня 2017 року поблизу редакції газети «Наше Життя», що по вулиці Алеї Слави в місті Любомль Волинської області, повторно таємно викрав із кишень розміщеного на лавці верхнього одягу належний неповнолітній ОСОБА_7 мобільний телефон «Samsung Galaxy J1»(IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ) із карткою пам`яті «Micro SD» та сім-карткою оператора «Київстар» загальною вартістю 1646,67 гривень, та належний неповнолітній ОСОБА_8 мобільний телефон «Lenovo A1000m»(IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ) із карткою пам`яті «Micro SD» та сім-карткою оператора «Лайф» загальною вартістю 1134,67 гривень.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою між обвинуваченим та потерпілими про примирення.

Згідно із цією угодою ОСОБА_6 повністю визнає вчинення інкримінованого йому злочину за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення угоди та наслідками її невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначене покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з випробуванням і покладенням певних обов`язків під час іспитового строку.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_6 в підготовчому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії середньої тяжкості. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.2 ст.185 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений і потерпілі цілком розуміють положення ч.5 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлюють наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений і потерпілі, а також свідчать вивчені судом матеріали кримінального провадження. Скарги сторонами під час досудового розслідування не подавались.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.471 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.ст.65, 75, 76 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду, обвинувачений і потерпілі проти цього не заперечують і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Мобільний телефон як речовий доказ згідно зі ст.100 КПК України слід повернути власнику у повне розпорядження.

Судові витрати згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторонами не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Угоду про примирення від 29.01.2018 року у кримінальному провадженні №0000411, укладену потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь держави 692(шістсот дев`яносто дві) гривні 09 копійок судових витрат на проведення товарознавчої експертизи.

Речовий доказ мобільний телефон «Lenovo A1000 m», який передано на зберігання ОСОБА_9 , - надати останній в повне розпорядження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1