печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання захисника -адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну міри запобіжного заходу,

В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням, яке підтримали під час його розгляду, та відповідно просять зменшити суму застави застосовану відносно ОСОБА_4 , згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.09.2017 року у справі №757/51834/17-к;Заставу визначити у межах 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 160'000,00 гривень, у національній грошовій одиниці;Зобов`язати Головне управління Державного казначейства України у м. Києві повернути ОСОБА_6 (ід. номер НОМЕР_1 ) частину застави в розмірі 1420'000,00 грн., внесену на депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва.

Клопотання обгрунтовано наступним. Згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 27.01.2017 року у справі №757/4895/17-к підозрюваному ОСОБА_4 була обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у розмірі 1875 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3"000'000,00 гривень, з покладенням на нього, в разі внесення застави, наступних обов`язків: прибувати до слідчих, прокурорів, слідчого судці, суду у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою; не відлучатися з м. Одеса без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування з потерпілими, підозрюваними, свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзду в Україну (у разі їх наявності); носити електронний засіб контролю.

03.02.2017 року заставна сума в сумі 3 000 000,00 гривень була внесена родичами цивільної дружини ОСОБА_4 - ОСОБА_8 , зокрема її сестрою і ОСОБА_4 був звільнений з-під варти.

Згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від 22.05.2017 року у справі №757/28069/17-к підозрюваному ОСОБА_4 було продовжено виконання обов`язків ухвали від 27.01.2017 року, але за виключенням не відлучатися з м. Одеса без дозволу слідчого, прокурора або суду та носіння електронного засобу контролю.

Згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 21.07.2017 року у справі №757/41864/17-к підозрюваному ОСОБА_4 було продовжено строк виконання ухвал від 27.01.2017 року та від 22.05.2017 року.

Відповідно до п. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти в зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_10 від 14.09.2017 року у справі №757/51834/17-к зменшено розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 , визначений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.01.2017 року у справі № 757/4895/17-к, та визначено підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі Г280'000,00 грн.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 18.09.2017 року у справі №757/54250/17-к покладені на ОСОБА_4 , визначені, обов`язки були продовжені до 17.11.2017 року.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та покладених на нього слідчим суддею, судом чи про зміну способу їх виконання.

На даний час існують всі підстави для зміни підозрюваному ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 1280'000,00 гривень, до 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 160*000,00 гривень.

Обираючи підозрюваному ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у розмірі 3'000'000,00 гривень, а також продовжуючи покладені на підозрюваного обов`язки, слідчий суддя не дав належної оцінки матеріалам які були додані стороною обвинувачення до клопотань про обрання міри запобіжного заходу і продовження покладених обов`язків.

Згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від 22.05.2017 року у справі №757/28069/17-к враховано те, що ОСОБА_4 з 03.05.2017 року працює та отримує дохід. ОСОБА_4 має трьох малолітніх та одну неповнолітню дитину, має батьків пенсійного віку, які проживають у м. Львові. Всі ці факти вже були підставою для зміни запобіжного засобу у вигляді носіння засобу електронного контрою та обмеження у виїзді з м. Одеса.

Відповідно до п. 4 ст. 201 КПК України клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тобто на підставі ст. 176, 177, 182, 183, 193 та 194 КПК України.

Відповідно до п. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводить надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 цієї статті слідчий суддя зобов`язаний перевірити обгрунтованої підозри, тобто перевірити чи відповідає вона вимогам ст. 277 КПК України, згідно якої письмове повідомлення про підозру повинно містити стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у т ому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин відомих на момент повідомлення про підозру; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність.

В повідомленні про підозру, в описовій частині, що стосується участі в злочинній організації, слідчим зазначено, що ОСОБА_4 був залучений до злочинної організації ОСОБА_12 . До злочинної організації, створеної ОСОБА_13 , входили ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і інші невстановлені особи. Однак коли і при яких обставинах була створена злочинна організація в описовій частині не зазначено. Також не зазначено і не встановлено чи знав ОСОБА_4 інших членів цієї організації. Не зазначено способи взаємодії між членами злочинної організації, які б свідчили про обізнаність кожного члена організації про їх спільні злочинні дії. Відповідно до п. 13 постанови ВСУ №13 від 23.12.2005 року вступ особи до організованої групи чи злочинної організації (участь у ній) означає надання цією особою згоди на участь у такому об`єднанні за умови, що вона усвідомлює факт його існування і підтвердила певними діями реальність своїх намірів.

Доказів створення і існування злочинної організації стороною обвинувачення надано не було, не надано доказів обізнаності ОСОБА_4 про існування такої організації, що свідчить про їх відсутність.

Також в матеріалах кримінального провадження відсутні докази скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 298 КК України.

ОСОБА_4 інкримінується участь у епізодах незаконного заволодіння і замахів на незаконне заволодіння транспортними засобами. Стороною обвинувачення, в підтвердження обґрунтованості підозри були надані декілька протоколів про проведення негласних слідчих дій. Однак з цих протоколів не вбачається на підставі чого проводились такі дії. Тобто такі протоколи не відповідають вимогам закону, а отже не можуть бути визнані і допустимими доказами. Фактично стороною обвинувачення не було надано докази участі підозрюваного ОСОБА_4 ні в одному з епізодів інкримінованих йому злочинів.

В ухвалі слідчого судді від 21.03.2017 року зазначено, що наявність ризику щодо переховування від органів досудового слідства та суду свідчить про те, що у кримінальному провадженні повідомлено про підозру 6-ти учасникам злочинної організації, 5-ть з них затримано, а 1 -н переховується та оголошений в розшук. Але дана обставина ніяким чином не свідчить про те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового слідства чи суду. Вже понад 6-ть місяців ОСОБА_4 знаходиться на волі і не робив спроб виїхати за межі України, чи будь-яким іншим способом переховуватись від органів досудового слідства чи суду. Він завжди і своєчасно прибував у судові засідання та на виклики слідчого, що свідчить про відсутність вищезазначеного ризику. Стороною обвинувачення не надано жодного доказу існування зазначеного ризику.

Також в ухвалі від 27.01.2017 року зазначено, що про існування ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення свідчить те, що на теперішній час не встановлені всі місця здійснення та підготовки вчинення кримінального правопорушення, а також епізоди злочинних дій.

Але вказаний ризик не підтверджено жодним доказом. Всі речові докази або передані потерпілим, або знаходяться у слідчих, що унеможливлює доступ ОСОБА_4 до них і унеможливлює можливість знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи які мають відношення до кримінального провадження. Сторона обвинувачення не навела жодного конкретного доказу існування такого ризику, що свідчить про відсутність такого ризику.

Також в ухвалі слідчого судці зазначено, про наявність ризику незаконного впливу на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, свідчить про факт залучення до злочинів вчинюваних злочинною організацією, значної кількості учасників, частина з яких на цей час не встановлена, застосування її учасниками під час скоєння злочинів насильства та погроз його застосування, наявність у підозрюваних зброї.

Але вказаний ризик нічим не підтверджується. Потерпілі, свідки, підозрювані вже допитані. Які по справі проводяться експертизи, які залучені експерти ОСОБА_4 невідомо, так як досудове слідство не повідомило ні підозрюваного, ні сторону захисту про проведення відповідних експертиз і залучення спеціалістів, тому ОСОБА_4 ніяким чином не може впливати на цих осіб. За майже 6-ть місяців перебування на волі ОСОБА_4 не зробив жодної спроби вплинути на потерпілих чи свідків, що свідчить про відсутність вказаного ризику. Сторона обвинувачення не надала жодного доказу на існування вказаного ризику.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації учасниками їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В тому числі, у ході судового засідання прокурор зобов`язаний доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Між тим, слід звернути увагу, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень. При цьому одного лише посилання на можливість протидії підозрюваним досудовому розслідуванню є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке. А спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжного заходу не можуть бути виправдані жодною метою.

Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням продовження перебування особи під вартою, тому, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо тримання під вартою не відповідатимуть вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК, оскільки в іншому випадку нівелюються вимога про дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід враховувати вимоги ст. 5 Конвенції, зокрема правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом тривалого строку.

Отже, суд зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст. 177 КПК України, загальною підставою для тримання під вартою. Лише правова кваліфікація вчиненого, надана стороною обвинувачення, є недостатнім для цього і навіть наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).

При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судці Печерського районного суду м. Києва від 27.01.2017 року при вирішенні питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, майновий стан підозрюваного, який повною мірою не був з`ясований під час розгляду клопотання слідчим суддею та розмір заподіяних кримінальним правопорушенням збитків і кількість підозрюваних у даному кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_5 враховуючи стадію досудового розслідування, поведінку підозрюваного, та його позицію у кримінальному провадженні, вважав за можливим зменшити розмір застави, але не до розміру запропонованого стороною захисту, оскільки вона не відповідає характеру та тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 злочину.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слід дійти висновку про наявність достатніх підстав для зменшення розміру застави до максимального розміру встановленого ч5 ст.182 КПК України щодо особливо тяжкого злочину.

В даному випадку слід врахувати тривалість досудового розслідування, його стадію, поведінку підозрюваного за весь час кримінального провадження, особу підозрюваного, позицію сторони обвинувачення з даного приводу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 182,201,309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_18 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадження № 0009669 - задовольнити частково.

Зменшити розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 , визначений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року та зменшений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року та визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 480 000 грн. (чотириста вісімдесят гривень).

Грошову заставу в розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 800 000 грн. (вісімсот тисяч), яка внесена ОСОБА_6 на підставі квитанції № 0.0.699720750.1 від 3 лютого 2017 року відносно ОСОБА_4 - повернути ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно.

Слідчий суддя ОСОБА_1