Справа № 206/20/18
Провадження № 1-кп/206/137/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" січня 2018 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001417 від 22.10.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, середньо-спеціальної освіти, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , 2002 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 17.02.2009 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі.
- 06.12.2010 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік 6 місяців.
- 16.03.2011 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаний невідбутий строк 1 місяць за вироком від 06.12.2010 року до відбуття 2 роки 1 місяць позбавлення волі.
- 15.04.2011 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України вирок поглинений покаранням за вироком від 16.03.2011 року до відбуття 2 роки 2 місяця позбавлення волі.
- 19.04.2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 3 місяці позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаний не відбутий строк 3 місяця за вироком від 15.04.2011 року до відбуття 2 роки 6 місяців позбавлення волі.
- 06.03.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України вирок поглинений покаранням за вироком від 19.04.2013 року до відбуття 2 роки 6 місяців позбавлення волі.
- 12.05.2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
- 30.07.2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаний не відбутий строк 6 місяців за вироком від 12.05.2015 року до відбуття 5 років позбавлення волі.
- 19.08.2017 року ухвалою Синельниківського міського суду Дніпропетровської області на підставі ст. 82 КК України не відбуту частину покарання пов`язану з позбавленням волі замінено на обмеження волі згідно ст. 82 КК України,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_5 ,
обвинувачений - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2015, за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки та за вироком Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська від 30.07.2015, за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років та 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднаний не відбутий строк 6 місяців за вироком від 12.05.2015 до відбуття 5 років позбавлення волі, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, відбуваючи покарання пов`язане з обмеженням волі в установі виконання покарань, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і повторно вчинив умисний злочин пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів.
05 вересня 2017 року ОСОБА_3 , на виконання ухвали Синельниківського міського суду Дніпропетровської області від 19.08.2017, для подальшого відбування покарання у вигляді обмеження волі, переведений до Ігренського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 133, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтєрєва 5.

21 жовтня 2017 року приблизно о 13 годині 00 хвилин., ОСОБА_3 , перебуваючи на території промислової зони, Ігренського виправного центру № 133, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтєрєва 5, виявив на землі скляну ємність, зачинену гумовою пробкою та обмотану липкою стрічкою, заповнену приблизно наполовину даної ємності, рідиною коричневого кольору, яку ОСОБА_3 за кольором, визначив для себе, як наркотичний засіб «опій» В цей час, у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне незаконне придбання та зберігання в якості наркотичного засобу «опій» рідини, яка знаходилась в зазначеній скляній ємності, без мети збуту.

Після цього, ОСОБА_3 , діючи умисно, вчиняючи злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів повторно, порушуючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, в цей же час, знаходячись на цьому ж місці, вказану скляну ємність поклав за пояс надягнутих на ньому брюк чорного кольору, тим самим почав її незаконно зберігати при собі та пішки попрямував до житлової зони Ігренського виправного центру № 133, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтєрєва 5.

Цього ж дня, приблизно о 13 годині 45 хвилин ОСОБА_3 , проходячи між зонний контрольно-пропускний пункт № 2, при цьому незаконно зберігаючи при собі раніше придбану ним, в якості наркотичного засобу - «опій ацетильований» рідину, яка знаходилась у скляній ємності зачиненої гумовою пробкою та обмотаної липкою стрічкою, заповнена приблизно наполовину даної ємності, був помічений службовими особами Ігренського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 133) - молодшими інспекторами відділу нагляду та безпеки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вказані особи, прийнявши до уваги неприродну нервову поведінку ОСОБА_3 , як поведінку особи, яка нервує та намагається щось приховати, керуючись «Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29.12.2014, провели обшук засудженого ОСОБА_3 , в ході якого у ОСОБА_3 за поясом, надягнутих на ньому брюк чорного кольору була виявлена скляна ємність, зачинена гумовою пробкою та обмотана липкою стрічкою, з рідиною коричневого кольору, у зв`язку із чим було викликано слідчо-оперативну групу Самарського ВП ДВП ГУНИ в Дніпропетровській області.

21 жовтня 2017 року о 14 годині 15 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні між зонного контрольно - пропускного пункту № 2 Ігренського виправного центру № 133 за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтєрєва 5, в присутності двох понятих, надав слідчому СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області рядовому поліції ОСОБА_8 для огляду та подальшого вилучення скляну ємність, зачинену гумовою пробкою та обмотану липкою стрічкою, заповнену наполовину рідиною коричневого кольору, яку він незаконно, повторно придбав та зберігав при собі, без мети збуту.

Згідно із висновком експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 1/8.6/4699 від 04.12.2017:

- на поверхні фрагментів скляної ємності, клейкій стрічки вилучених 21.10.2017 у гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та на внутрішньої поверхні пакету з полімерної матеріалу, виявлена рідина коричневого кольору масою 3,7465 г., яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,1148 г., що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» № 188 від 01.08.2000 року перевищує невеликі розміри наркотичних засобів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду пояснив, що дійсно 21 жовтня 2017, приблизно о 13 год. він перебуваючи на території промислової зони, Ігренського виправного центру №133, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтєрєва, 5, де він працював, знайшов на землі скляну ємність, зачинену гумовою пробкою та обмотану липкою стрічкою, заповнену приблизно наполовину даної ємності, рідиною коричневого кольору, яку за кольором, визначив для себе, як наркотичний засіб «опій», яку він підняв та поклав за пояс своїх брюк з метою в подальшому самостійно вжити, оскільки за своїм кольором вона була схожа на опій. Проходячи контрольно-пропускний пункт, його зупинили службові особи Ігренського виправного центру, один з яких він пам`ятає на прізвище ОСОБА_6 , та провели у нього обшук. В ході проведення обшуку, у нього за поясом чорних брюк була виявлена скляна ємність, зачинена гумовою пробкою та обмотана липкою стрічкою, з рідиною коричневого кольору «опій». Після цього були викликана слідчо-оперативна група Самарського ВП ДВП ГУНИ в Дніпропетровській області, яка провела його особистий огляд та склала протокол. В судовому засідання обвинувачений просив суд суворо не карати, оскільки він щиро розкаюється та безперечно визнає свою вину у повному обсязі.

Беручи до уваги позицію учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України та наслідки її застосування, суд вирішив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежити дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України подальше дослідження доказів за згодою обвинуваченого не проводилося.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в їх правильності і достовірності.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та повне визнання своєї вини.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, обвинуваченого ОСОБА_3 , є рецидив злочину.
При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем відбування покарання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Призначаючи обраний вид покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК України.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним та достатнім є призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням вимог ст. 71 КК України, частково приєднавши до покарання, обраного йому за даним вироком суду, не відбуте покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.07.2015 року, за яким 19.08.2017 року ухвалою Синельниківського міського суду Дніпропетровської області на підставі ст. 82 КК України не відбуту частину покарання пов`язану з позбавленням волі, було замінено на обмеження волі.
При призначенні остаточного покарання, суд враховує вимоги п.п. «б» п.1 ч.1 ст.72 КК України, де передбачено, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, а не відбута ОСОБА_3 частина покарання у вигляді обмеження волі станом на 22.01.2018 року - складає 1 рік 9 місяців 24 дні.

Більш того, суд вважає зазначити, що згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
У пункті 103 рішення Європейського суду з прав людини від 17 квітня 2014 року у справі "Анатолій Руденко проти України" (заява № 50264/08) зазначено, що тримання особи під вартою є таким серйозним заходом, що він є виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі заходи, було розглянуто і визнано недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, що можуть вимагати того тримання відповідної особи під вартою.
З огляду на те, що обвинуваченому в рамках цього кримінального провадження міра запобіжного заходу не обиралась, а він вчинив новий злочин з сфери обігу наркотичних засобів в період фактичного відбуття покарання та ще і за місцем його відбування, суд, з метою недопущення вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень за місцем відбуття покарання та з метою недопущення уникнення від призначеного судом покарання, вважає за необхідне обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду після проголошення вироку суду.
Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта, а тому останні підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь експертної установи у розмірі 989,60 гривень за проведену судову експертизу № 1/8.6/4699 від 04.12.2017 року.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням вимог п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, де передбачено, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, до покарання, обраного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.07.2015 року і остаточно призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Обрати ОСОБА_3 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду негайно після проголошення вироку, а строк покарання відраховувати з моменту його фактичного затримання - з 22 січня 2018 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь експертної установи НДЕКЦ при МВС України в Дніпропетровській області ( УДКСУ у Шевченківському районні м. Дніпра Дніпропетровської області, р/р 0004, МФО 805012, , ГУДКСУ у Дніпропетровській області), витрати за проведення судової експертизи № 1/8.6/4699 від 04.12.2017 року в розмірі 989,60 грн.

Речові докази: фрагменти скляної ємності, клейка стрічка на поверхні яких виявлена рідиною коричневого кольору, масою 3,1666 г., яка в своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований, який передано до камери зберігання речових доказів Самарського ВП ДВП (квитанція № 000773) - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1