Справа №489/652/18
Провадження №1-кс/489/251/18
УХВАЛА
іменем України
22 лютого 2018 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0000069, за яким відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст.186 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:
ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в тому, що 04.01.2018 року о 17:10 год знаходячись в приміщенні магазину «Апельсин», який розташований за адресою м.Миколаїв, вул.Космонавтів, 132, діючи повторно, відкрито заволодів майном ОСОБА_7 у вигляді золотих прикрас, заподіявши останній матеріальну шкоду.

Надані прокурором докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме грабіж, вчинений повторно.

Доводи прокурора про існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду з підстав тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, необґрунтованими з наступних підстав. Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 лютого 2015 року по справі «Подвезько проти України» зазначив, що ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою. Оскільки підозрюваний є раніше неодноразово судимою особою та у 2017 році перебував у розшуку у кримінальному провадженні за №0004497, небезпека переховування наявна.

Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні не доведено, відсутні будь-які відомості щодо спроб підозрюваного вплинути на потерпілу ОСОБА_7 та свідків.

Існування ризику вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень з підстав відсутності постійного джерела доходів, відсутність роботи є необґрунтованим, оскільки відсутність постійного місця роботи не свідчить про можливість особи вчинити злочин. Європейський суд з прав людини у рішенні від 15.02.2005 року по справі «Сулаоя проти Естонії» зазначив, що відсутність роботи чи сім`ї не свідчить про схильність до повторного вчинення злочинів. Проте за змістом рішення Європейського суду з прав людини по справі «Клоот проти Бельгії» серйозність обвинувачення може слугувати для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та тримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в аспекті обставин справи, зокрема біографії та характеристики особи, про яку йдеться. З урахуванням неодноразового притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності за злочини проти власності на підставі вироків Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.03.2013 року та від 24.06.2014 року, Центрального районного суду міста Миколаєва від 17.03.2014 року, та перебування на розгляді в Заводському районному суді міста Миколаєва кримінального провадження за №0004497 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, вказаний ризик є доведеним.

На обґрунтування ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, сторона кримінального провадження зазначає, що на теперішній час органами досудового розслідування не знайдено викрадене майно, що не виключає можливість підозрюваного знищити або сховати його. Оскільки наявна лише підозра у вчиненні кримінального правопорушення і жодних доказів можливого перебування викраденого майна у підозрюваного слідчому судді не надано, ризик є недоведеним.

Тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у сукупності із репутацією підозрюваного через неодноразове засудження за злочини проти власності, а також розгляд іншого кримінального провадження щодо підозрюваного у суді першої інстанції, свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання доведеним прокурором ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 193, 196, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 13 години 50 хвилин 22 квітня 2018 року.

Строк дії ухвали закінчується 22 квітня 2018 року.

Визначити підозрюваному заставу у розмірі 35240,00 грн. (тридцять п`ять тисяч двісті сорок гривень 00 копійок) та обов`язки, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення ним застави: прибувати до слідчого за кожним викликом; не відлучатися із м.Миколаєва без дозволу слідчого та прокурора; повідомляти слідчого та прокурора про зміну місця проживання.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя