Справа № 182/1904/18
Провадження № 1-кс/0182/683/2018
У Х В А Л А
Іменем України
22.03.2018 року м. Нікополь
Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за кримінальним провадженням № 0000594 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженецю м. Нікополь Дніпропетровської області, із загальною середньою освітою, не одруженому, має малолітню доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючому, громадянину України, українцю, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

17.06.2016 року Нікопольским міськрайонним судом у Дніпропетровській області за ст.15 ч.3, 185 ч.3, 187 ч.1, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Звільнився 08.09.2016 року ВК Дніпропетровської області № 4 по відбуттю строку покарання;

30.05.2017 року Нікопольским міськрайонним судом у Дніпропетровській області за ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік. Вирок вступив у законну силу 30.06.2017 року,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, -

за участю

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію за ч.3 ст.185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, яке мотивоване наступним:

28.02.2018 приблизно о 02:30 год. ОСОБА_4 знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з території вищевказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, переліз через огорожу на територію вказаного домоволодіння, таким чином незаконно проник на його територію, яке призначене для постійного чи тимчасово зберігання майна, що належить потерпілій ОСОБА_7 .

Знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 викрав чавунну батарею з п`яти секцій, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 129 від 01.03.2018 станом на 28.02.2018 складає 400 грн., яка належить ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на вказану суму.

З місця вчинення злочину з викраденим майном втік, майном розпорядився на власний розсуд.

Цими умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Крім цього, у ОСОБА_4 28.02.2018, після викрадення майна з території домоволодіння АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на повторне викрадення майна з території зазначеного домоволодіння.

Після чого 28.02.2018 приблизно о 03:30 год. ОСОБА_4 знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , де зустрів свого знайомого ОСОБА_8 , якого в ході розмови під надуманим приводом попрохав допомогти перенести металеві речі а саме: чавунну батарею з території домоволодіння. Свідок ОСОБА_8 , не будучи обізнаний про злочинний умисел, та довіряючи ОСОБА_4 , погодився, та за вказівкою ОСОБА_4 вони направились до домоволодіння АДРЕСА_2 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, приблизно о 04:00 год., ОСОБА_4 знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_8 , який не розумів, що своїми діями вчиняє кримінальне правопорушення.

ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно з корисливих мотивів, скориставшись незачиненою раніше ним хвірткою, яка слугує входом на територію домоволодіння, незаконно зайшов на територію вказаного домоволодіння, яке призначене для постійного чи тимчасово зберігання майна.

Знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 направились до місця зберігання інших чавунних батарей, звідки раніше вже була скоєна крадіжка.

Однак, ОСОБА_4 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений потерпілою ОСОБА_7 та її сином ОСОБА_9 , які затримали ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на території домоволодіння АДРЕСА_2 , але ОСОБА_4 , який чинив опір та намагався втекти, вдалося перестрибнути через паркан, тим самим покинути місце скоєння кримінального правопорушення.

Умисні дії ОСОБА_4 підпадають під ознаки кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у сховище.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

?протоколом огляду місця події;

?протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ;

?додатковим протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ;

?протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 ;

?протоколами пред`явлення свідкам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 особи для впізнання за фотознімками;

?протоколом огляду речових доказів;

?протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

?протоколами проведення слідчих експериментів з підозрюваним ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_8 ;

?протоколом проведення одночасного допиту між підозрюваним ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_8 .

Під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

1) спроби переховуватись від органів досудового розслідування;

2) спроби перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином;

3) спроби незаконно вплинути на потерпілого, свідків по кримінальному провадженню;

4) вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому підозрюється, обвинувачується, а саме:
- наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення з корисливих мотивів, що свідчить про перетворення вчинення вказаного злочину у основний спосіб заробітку, що може сприяти вчиненню ОСОБА_4 нових злочинів, якщо йому не буде обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту;
- ОСОБА_4 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років, що може спонукати його переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;
- ОСОБА_4 вже досяг віку понад 30 років, і вчинення злочину у такому віці свідчить про неможливість соціально адаптуватися до нормального суспільства та змінити свій спосіб життя;
- у ОСОБА_4 постійного місця роботи або навчання не має;
- ОСОБА_4 законних джерел доходів не має.
Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних засобів, ніж домашній арешт, неможливо, оскільки:

- застосування до гр. ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України;

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 може впливати на свідків, потерпілих, його задокументованої злочинної діяльності з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору та суді та покинути відомі слідству його можливі місця перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати його виконання;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_4 комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки;

- ОСОБА_4 не має постійного джерела доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави та оскільки цей запобіжний захід може спонукати його до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень;

Крім цього, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, можливо, враховуючи те, що за вчинення ОСОБА_4 , злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 3 до 6 років, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена ч. 2 ст. 181 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі.

Прокурор підтримав клопотання слідчого.
Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, але просив суд визначити інший час перебування під домашнім арештом, щоб він мав можливість працювати, так як він іноді працює по найму і робота закінчується приблизно о 22 год.
Вислухавши слідчого, підозрюваного, прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_4 19.03.2018 року повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище та ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у сховище.

Підозра у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.3 ст.185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України є обґрунтованою.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинених ним у період випробувального терміну. Тому за думкою суду існує ризик того, що підозрюваний може скоїти нові, аналогічні злочини.

Запобігання вказаному ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних засобів, ніж домашній арешт, неможливо.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітню доньку, ОСОБА_5 , 2003 року народження, та має постійне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, суд вважає за можливе обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, який зможе запобігти зазначеним ризикам.

Що стосується клопотання підозрюваного про встановлення іншого часу дії домашнього арешту, то суд вважає необхідним відмовити в задоволення клопотання в зв`язку з тим, ОСОБА_4 підозрюється в скоєнні злочину в нічний час, тому слідчий суддя вважає, що встановлення домашнього арешту в з 20 години зможе запобігти ризику вчинення нових злочинів.

Строк дії запобіжного заходу належить встановити на два місяці.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити, в задоволенні клопотання ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки :

?прибувати до слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , прокурора Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та до Нікопольського міськрайонного суду за першою їх вимогою;

?в період часу з 20:00 год. до 08:00 год. наступної доби не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора, суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи

Попередити ОСОБА_4 що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали з 21.03.2018 року до 21.05.2018 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1