Справа № 201/449/17
Провадження № 1кп/201/132/2017

ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0002787 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчук Полтавської області, громадянки України, українки, з вищою освітою, працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

представник

потерпілої ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
13.06.2016 року приблизно о 10 годині 00 хвилин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які разом знаходились у приміщенні кафедри маркетингу економічного факультету Дніпропетровського національного університету ім. О. Гончара, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. В. Моссаковського, 35, виник словесний конфлікт в ході якого ОСОБА_3 , діючи умисно, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, нанесла ОСОБА_5 близько десяти поштовхів-ударів руками в область плечей та верхньої частини грудей, тим самим завдавши останній тілесні ушкодження у вигляді: синця з внутрішньо-шкіряними крововиливами на його тлі на передній поверхні лівого плечового суглобу. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Крім того, 14.06.2016 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які разом знаходились у приміщенні кафедри маркетингу економічного факультету Дніпропетровського національного університету ім. О. Гончара, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. В. Моссаковвського, б.35, виник словесний конфлікт в ході якого ОСОБА_3 , діючи умисно, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, нанесла ОСОБА_5 близько десяти поштовхів-ударів руками в область плечей та верхньої частини грудей, тим самим завдавши останній тілесні ушкодження у виглядів: синця з внутрішньо-шкіряними крововиливами на його тлі на передній поверхні лівого плечового суглобу. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинила злочин відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 125 КК України, а саме, умисне легке тілесне ушкодження.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вину свою не визнала та пояснила, що у неї з потерпілою були гарні відносини. Потерпіла працювала на її кафедрі, а обвинувачена була науковим керівником потерпілої при написанні останньою дисертації. Між ними були дійсно дружні відносини і обвинувачена навіть була на весіллі у потерпілої, однак що сталось далі і чому зіпсувалися відносини обвинувачена пояснити не може. Що стосується 13 червня, то обвинувачена пояснила, що в той день був захист дипломів, який пройшов як і завжди спокійно. Вони провели захист на якому була присутня потерпіла і все було нормально жодного конфлікту не було. Перед захистом студенти буди в кабінеті обвинуваченої і потерпіла теж хотіла зайти, однак не заходила до кабінету і конфлікту не було. 14.06.2016 року перед захистом дипломів обвинувачена зі студентами в своєму кабінеті на кафедрі проводила попередню бесіду, зокрема у обвинуваченої було питання по темі студента ОСОБА_8 . В кабінеті точно були ОСОБА_8 , який сидів боком до дверей і не міг бачити, що відбувалось біля дверей та ОСОБА_9 , яка сиділа так, що їй було видно зону дверей. В цей час до дверей підійшла потерпіла, яка хотіла зайти, однак обвинувачена не хотіла, щоб потерпіла заходила, а тому підійшла до дверей кабінету і тримаючись лівою рукою за одвірок, правою рукою зачинила двері перед потерпілою зі словами: «Я прошу не заходити», не торкаючись при цьому потерпілої. Після цього потерпіла почала стукати в двері з вигуками: Я вам покажу. Про те що потерпіла була вагітна на той час обвинуваченій відомо не було.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини її винність у вчиненні інкримінованого їй злочину, знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду в наданих сторонами кримінального провадження та досліджених в судовому засіданні доказах.

Так, з показань потерпілої ОСОБА_5 , допитаної в судовому засіданні вбачається, що на час подій вона працювала викладачем на кафедрі маркетингу економічного факультету Дніпропетровського національного університету ім. О. Гончара а обвинувачена була завідувачем кафедри і її безпосередній керівником. Між ними виник конфлікт незадовго до подій 13 і 14 червня 2016 року, так як потерпіла написала рапорт ректору університету на протиправні, на її думку, дії обвинуваченої і незадовго до цих подій, а саме 06.06.2016 року вже були відомі висновки комісії, яка проводила розслідування по рапорту потерпілої, які були негативні для обвинуваченої. 13.06.2016 приблизно о 9:30 годині потерпіла знаходилась у приміщенні 5 корпусу Дніпропетровського Національного університету імені Олеся Гончара де повинен був проходити захист дипломних робіт. Вона повинна була бути присутня на захисті тому, що входила в склад членів комісії. Коли потерпіла була на кафедрі, завідувач кафедри ОСОБА_3 раптово покликала студентів потерпілої до свого кабінету. Так як потерпіла була куратором групи, вона вирішила зайти разом з ними до кабінету завідувача кафедри, але коли вона відчинила двері кабінету та запитала чи може зайти разом зі студентами, обвинувачена відреагувала негативно: різко встала, направилась в бік потерпілої, стиснула долоні в кулак та знаходячись в дверному пройомі її кабінету, почала наносити потерпілій поштовхи та удари, від чого остання втратила рівновагу та схопилася за ручку дверей, щоб не впасти. В цей час в кабінеті ОСОБА_3 знаходилась ОСОБА_10 , яка працює в університеті на посаді начальника учбової частини, яка була свідком побиття, але нічого не робила і просто дивилась. Пізніш в цей же день на захисті дипломних робіт ОСОБА_3 ображала потерпілу різними висловлюваннями, постійно перебивали та просила залишити аудиторію. Потерпіла з приводу цього факту нікуди не зверталась, однак сильно переживала з приводу події. Наступного дня, 14.06.2016 року приблизно о 10-00 годині на кафедрі маркетингу університету ім. О.Гончара потерпіла зайшла до кабінету ОСОБА_3 та спитала чи можу вона бути присутня при бесіді обвинуваченої зі студентом потерпілої на що почула відмову та обвинувачена знову застосувала насилля, а саме, стиснула кулаки та, стоячи в дверях, почала наносити поштовхи від чого потерпіла знову втратила рівновагу та схопилася за ручку тих самих дверей і поки відновлювала рівновагу обвинувачена закрила двері перед нею. Ця подія обурила потерпілу і вона, не дочекавшись захисту, звернулась до відділку поліції.

Показання потерпілої в частині механізму нанесення їй тілесних ушкоджень 13.06.2017 підтверджуються протоколом проведення слідчого експерименту від 15.11.2016 року (а.с. 65) за участю ОСОБА_5 з якого вбачається, що в ході цієї слідчої дії потерпіла вказала на статистові як 13.06.2016 року близько 10-00 годин, знаходячись в приміщенні холу кафедри маркетингу, підійшовши до дверей кабінету ОСОБА_3 стукає декілька разів в двері кабінету та просить дозвіл на те щоб зайти в приміщення кабінету. Виконуючи роль ОСОБА_3 , демонструє на статисті як остання підійшла до дверей кабінету зсередини біля яких знаходилась ОСОБА_5 та перегородивши своїм тілом вхід до кабінету почала виштовхувати ОСОБА_5 від входу до кабінету, штовхаючи її та наносячи їй при цьому удари, як відкритою стороною долоні так і кистями рук стиснутими в кулак, в область плечей, тим самим відштовхуючи ОСОБА_5 від входу до кабінету. Далі демонструє як ОСОБА_3 , виштовхувала потерпілу та наносила їй удари в область плечей, від чого остання схопилась за дверну ручку з метою утримання рівноваги та тримаючись за ручку дверей продовжувала, ще деякий час отримувати удари та поштовхи від ОСОБА_3 в область плечей, до того моменту доки ОСОБА_5 відпустила ручку дверей та зробила декілька кроків назад. Після того, потерпіла продемонструвала як ОСОБА_3 остаточно відштовхнувши ОСОБА_5 зачинила двері свого кабінету зсередини. Потерпіла вказала що отримала близько семи ударів руками в область обох плечей та верхньої частини грудей.

Показання потерпілої в частині механізму нанесення їй тілесних ушкоджень 14.06.2017 підтверджуються протоколом проведення слідчого експерименту від 15.11.2016 року (а.с. 57-61) за участю ОСОБА_5 з якого вбачається, що в ході цієї слідчої дії потерпіла вказала на статистові як 14.06.2016 року близько 10-00 годин, знаходячись в приміщенні учбового корпусу ДНУ кафедри маркетингу, підійшовши до дверей кабінету ОСОБА_3 , стукає декілька разів в двері кабінету та просить дозвіл на те щоб зайти, на що вийшла ОСОБА_3 , нічого не пояснюючи почала обома руками наносити потерпілій поштовхи та удари відкритою стороною долоні та кистями рук стиснутими в кулак одночасно в ліве та праве плечі від чого потерпіла почала втрачати рівновагу та була вимушена схопитися за двері, а саме, за ручку дверей своїми обома руками. Після чого ОСОБА_11 продовжувала штовхати потерпілу та зачинила перед нею двері. Потерпіла вказала, що отримала близько десяти ударів в область обох плечей.

Вказані в даних слідчих експериментах механізм нанесення тілесних ушкоджень, відповідає тому механізмові, який потерпіла вказала в судовому засіданні, з невеликим відхиленням в частині нанесення останній тілесних ушкоджень (кількість поштовхів чи ударів саме в область обох плечей), які потерпіла не вказала в судовому засіданні, однак враховуючи час, який пройшов з моменту події до дня дачі показань в судовому засіданні, суд вважає, що ті обставини нанесення тілесних ушкоджень, які вказані потерпілою під час проведення слідчого експерименту більш точно відображають механізм завдання тілесних пошкоджень.

Показання потерпілої в частині тілесних ушкоджень, отриманих останньою підтверджуються висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 2364 від 18.06.2016 року (а.с. 45) та висновку експерта судово-медичної експертизи № 2638е від 06.07.2017 року(49-50) з яких вбачається, що у потерпілої виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця з внутрішньо-шкіряними крововиливами на його тлі на передній поверхні лівого плечового суглобу, що спричинені від механічної дії тупого твердого предмету або при ударі об такий, що діяв в область лівого плечового суглобу, термін їх отримання становить біля 3-5 діб до моменту огляду. За своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Більш того, додатковим висновком судово-медичної експертизи № 4274е від 15.11.2016 року (а.с. 51-52) встановлено, що механізм тілесних ушкоджень вказаних потерпілою під час слідчих експериментів не суперечить виявленим у потерпілої тілесним ушкодженням, що додатково підтверджує той факт, що дані вказані потерпілою під час слідчого експерименту є більш повними.

Свідок ОСОБА_12 , допитана в судовому засіданні пояснила, що на час подій, які мали місце 13.06.2016 вона була студенткою Дніпропетровському національному університету ім. О. Гончара. Куратором її групи була ОСОБА_5 , а завідувачем кафедри ОСОБА_3 13.06.2016 року о 09-00 годин у свідка був призначений захист диплому. Вона приїхала до університету, де піднялась по сходам до третього поверху, де мав відбуватись захист та зупинилась на підвіконні між другим і третім поверхом з метою приведення в порядок паперів на захист. В цей час вона побачила у вікно, як на двір заїхав автомобіль ОСОБА_5 і остання вийшла з авто та направилась в бік університету. Вона піднялась між другим та третім поверхом і вони вже разом піднялись на тертій поверх, де більшість студентів стояли в коридорі біля кафедри. В тому числі там були студента ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Приблизно через десять хвилин вийшла ОСОБА_3 , яка запросила всіх студентів до себе в кабінет і студенти почали заходити. Свідок йшла серед останніх і за нею йшли ОСОБА_16 і ОСОБА_5 , які спілкувались між собою. Після того як свідок зайшла в кабінет завідувача за нею зайшла ОСОБА_13 , а потім намагалась зайти ОСОБА_5 , однак ОСОБА_3 перед нею закрила двері. ОСОБА_13 залишилась в кабінеті і все бачила і чула. За дверей почався стукіт це стукала ОСОБА_5 . Обвинувачена відчинила і ОСОБА_5 запитала чи може вона зайти, на що ОСОБА_3 відповіла негативно та почала руками бити в верхню частину грудей та плечі потерпілої випихуючи таким чином її за межі дверей. При цьому ОСОБА_3 на початку тримала ручку дверей, а потім відпустила її і нанесла ОСОБА_5 не менше семи ударів руками. В ході цього ОСОБА_5 звернулась до ОСОБА_10 , яка знаходилась в кабінеті і все бачила з питанням: «що відбувається?» на що ОСОБА_10 зробила вигляд що нічого не помічає. Такий же вигляд робила і ОСОБА_17 , яка також була присутня в кабінеті. Після того як ОСОБА_3 побила ОСОБА_5 вона зачинила двері і звернулась до студентів з таким тоном, ніби нічого не відбулось. В ході цього свідок не намагалась захистити ОСОБА_5 так як була шокована, злякалась і боялась ОСОБА_3 , яка сильніша фізично та від якої залежав захист свідка в цей день. Після вирішення всіх питань студенти пішли в зал де мав відбутись захист, де свідок побачила ОСОБА_5 , яка була вся червона і її трусило. Свідок підійшла до неї та запитала чим зможе допомогти на що ОСОБА_5 сказала, щоб свідок не переживала а зосередилась на захисті диплому. В комісії була ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , секретарем була ОСОБА_19 . В ході захисту ОСОБА_3 зверталась до ОСОБА_5 на «Ти», грубіянила їй, і не давала роздаточний матеріал, говорячи, що тут ОСОБА_5 не місце. На думку свідка все це відбувалось в зв`язку з тим, що ОСОБА_5 разом з ОСОБА_20 написали до ректора рапорт про корупційні схеми, які вибудувані на кафедрі, зокрема, про те, що зі студентів збирали по 200 гривень на диплом в той час як його вартість близько 34 грн. Також свідок повідомила, що на момент конфлікту свідок знала, що ОСОБА_5 вагітна.

Свідок ОСОБА_13 , допитана в судовому засіданні пояснила, що вона станом на червень 2016 року являлась студенткою Дніпропетровському національному університету ім. О. Гончара. ОСОБА_5 була куратором групи, а ОСОБА_3 завідувачем кафедри. 13.06.2016 року о 9-00 годин мав відбутись захист дипломної роботи і свідок прийшла до університету о 08-45 годин. Вона стояла біля кабінету кафедри разом з іншими студентами і до них підійшла і ОСОБА_5 . Через деякий час завідувач кафедри ОСОБА_3 вийшла в коридор і запросила студентів до себе в кабінет. Студенти почали заходити, а останніми йшли свідок і ОСОБА_5 , які про щось розмовляли. Свідок перша зайшла в кабінет так як двері завузькі для двох, а за нею йшла ОСОБА_5 . В цей час свідок помітила, що ОСОБА_3 зачинила двері прямо перед ОСОБА_5 . Остання постукала в двері і ОСОБА_3 їй відчинила. ОСОБА_5 запитала про те, чи може вона зайти, на що ОСОБА_3 відповіла що ні. Тоді ОСОБА_5 сказала що вона як куратор групи має право бути присутньою на що ОСОБА_3 відповіла негативно і одночасно почала руками бити ОСОБА_5 у плечі, виштовхуючи її з дверного пройому, нанесла при цьому близько п`яти шести ударів. ОСОБА_5 звернулась до Верби з питанням про те що відбувається, однак та зробила вигляд що нічого не помічає. В цей час також ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , які була поруч, також робили вигляд що все нормально. Випхавши потерпілу за двері, ОСОБА_3 зачинила двері на ключ і звернулась до студентів як ні в чому не бувало. Свідок не допомогла ОСОБА_5 так як боялась за захист свого диплому на який мала вплив ОСОБА_3 . Після бесіди всі студенти вийшли, а свідок залишилась, щоб взяти проектор однак ОСОБА_3 їй відмовила. Після цього свідок пішла до аудиторії де побачила ОСОБА_5 яка була червона і погано виглядала. Свідок запитала чи потрібна допомога, однак ОСОБА_5 сказала щоб свідок сконцентрувалися на захисті. В ході захисту ОСОБА_3 також зневажливо ставилась до ОСОБА_5 . Свідок вважає, що така поведінка ОСОБА_3 викликана тим, що ОСОБА_5 написала рапорт в ректорат про те, що ОСОБА_3 збирає гроші зі студентів, а також про те, що деякі студенти не навчаються, однак оцінки постійно отримують. Також свідкові зі слів відомо, що така ж ситуація повторилися 14.06.16 року.

Свідок ОСОБА_21 , допитана у судовому засіданні пояснила, що в той день вона та ОСОБА_5 приїхала на засідання комісії, але двері до кабінету були зачинені. ОСОБА_5 сказала, що її не пускають до кабінету. Свідок підійшла до дверей та ОСОБА_3 їй відчинила двері до кабінету, зайшла та побачила що у кабінету сиділи десь три чотири студенти, ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , зайшовши до кабінету свідок пішла та сіла. В цей час йшла суперечка між ОСОБА_22 та ОСОБА_5 . Сперечалась вони на ґрунті того, що ОСОБА_5 хотіла потрапити до кабінету, але ОСОБА_22 її не пускала, в наслідок чого суперечка закінчилась ОСОБА_22 закрила двері та не впустила ОСОБА_5 . Саму сварку свідок лише чула, вона не змогла подивитись, що там коїться тому що стояли поряд студенти та перешкоджали їй дивитись у той бік. Поштовхів свідок не бачила та їх не було чути.

Свідок ОСОБА_24 , допитаний у судовому засіданні пояснив, що він був свідком подій, які відбулись 14.06.2016 року на захисті дипломної роботи. В той день він зустрів ОСОБА_3 у коридорі та вона запросила його до себе у кабінет. Вони зайшли до кабінету і свідок сів за стіл та почав ознайомлюватися з документами, які дала йому ОСОБА_3 . В якийсь момент він почув голос ОСОБА_5 , яка привіталась з викладачами. ОСОБА_3 одразу встала і почала рухатися в напрямку дверей. Підійшовши до дверей ОСОБА_3 зайняла місце в проході та оперлась об дверний косяк, тим самим своїми діями вона перекрила вхід до кабінету ОСОБА_5 . Підійшла ОСОБА_5 та попросила пропустити її до кабінету але ОСОБА_3 на це не реагувала та не давала пройти. Свідкові стало соромно за те, що він не як не може допомогти ОСОБА_5 та він опустив очі до низу та втратив їх з полю зору. Коли він підняв очі, то не бачив поштовхи так як потерпіла і обвинувачена перемістились за двері ближче до коридору і він не міг вже бачити що там трапилось.

Свідок ОСОБА_19 , допитана у судовому засіданні пояснила, що 14.06.2016 року близько 08 години 30 хвилин вона знаходилась на кафедрі маркетингу, в цей день вона виконувала обов`язки секретаря комісії по захисту дипломних робіт. Вона готувала та складала дипломні роботи бакалаврів, на той час на кафедрі також знаходились завідуюча кафедри ОСОБА_22 та ОСОБА_8 , який являвся студентом та обговорював с ОСОБА_22 написання теми дипломної роботи. В момент коли вони розмовляли, до кафедри прийшла ОСОБА_5 та пішла до кабінету ОСОБА_22 , вона хотіла бути присутня під час розмови з ОСОБА_8 , але коли вона підійшла до дверей, ОСОБА_22 попросила її війти з кабінету та щоб та закрила двері до кабінету, але ОСОБА_5 стояла на порозі кабінету та не йшла, ОСОБА_22 підійшла до дверей та почала намагатися закрити двері опершись об стінку та тримаючись за ручку дверей, все це відбувалось не довго, вони тягнули двері одна до одної, стукали ними, але за межі кабінету ОСОБА_22 не виходила все відбувалося на порозі кабінету.

Свідок ОСОБА_25 , допитана в судовому засіданні пояснила, що вона працює викладачем кафедри економічної теорії та маркетингу в університеті їм. О. Гончара і ОСОБА_5 знає як свою колегу. Між ОСОБА_5 і ОСОБА_22 були відносини як між підлеглою та керівником, тим паче що ОСОБА_22 була також керівником дипломників ОСОБА_5 . Між ними не було конфлікту, однак ОСОБА_5 складала рапорт відносно корупційних схем ОСОБА_22 . На вказаний рапорт ректор пообіцяв присилати стороннього спостерігача на захист дипломів, що і було зроблено. 13.06.2016 року ОСОБА_5 зателефонувала свідкові і повідомила про конфлікт, а саме про те, що ОСОБА_22 її вигнала з кабінету і нанесла тілесні ушкодження, а наступного дня вона вже зателефонувала в істериці і повідомила, що конфлікт повторився після чого свідок їй порадила звернутись до правоохоронців.
Згідно висновку роботи комісії Дніпропетровського національного університету ім. О. Гончара за результатами перевірки за заявами працівників кафедри маркетингу економічного факультету професора ОСОБА_25 та доцента ОСОБА_5 (а.с.104-105) було встановлено, що конфліктна ситуація, яка виникла та продовжує поглиблюватись на кафедрі маркетингу економічного факультету між завідувачем кафедри професором ОСОБА_3 і викладачами цієї кафедри- професором ОСОБА_26 і доцентом ОСОБА_5 , є закономірним наслідком низки неправомірних дій завідучої кафедри і її недбалого ставлення до виконання своїх службових обов`язків та відсутності своєчасної належної оцінки дій професора ОСОБА_3 з боку деканата.

Показання вищевказаних свідків, в сукупності з показання потерпілої, протоколом слідчого експерименту, висновками судово-медичних експертиз та висновку комісії університету, являючись належними та допустимими доказами, в своїй сукупності дозволяють суду прийти до висновку про те, що між потерпілою та обвинуваченою дійсно виник конфлікт, який 13 та 14 червня 2016 року переріс у нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченою потерпілій.

При цьому, роблячи такий висновок щодо подій 13.06.2016 суд виходить з послідовних, узгоджених між собою та логічно-витриманих у своєму взаємозв`язку показань потерпілої ОСОБА_5 , яка у судовому засіданні докладно пояснила обставини спричиненням обвинуваченою тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, які не суперечать її показам під час слідчого експерименту та повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які у судовому засіданні вказали на такі ж події нанесення тілесних ушкоджень як і потерпіла, а також на поведінку обвинуваченої та потерпілої після нанесення тілесних ушкоджень, які підтверджують факт нанесення тілесних ушкоджень. Також показання потерпілої та вказаних свідків узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_25 , якій зі слів потерпілої в той же день стало відомо про інцидент і нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, що свідчить про правдивість показань потерпілої та свідків, які об`єктивно не мають підстав обмовляти ОСОБА_3 . Водночас показання потерпілої та свідків узгоджуються з протоколом слідчого експерименту та висновком судово-медичної експертизи. Факт же не звернення потерпілої до правоохоронних органів в той же день не може свідчити про відсутність події нанесення тілесних ушкоджень, так як зі слів потерпілої, вона вважала цей інцидент непорозумінням і, незважаючи на переживання, які вона перенесла, вирішила не звертатись до правоохоронців.

Що стосується подій 14.06.2016, які викладені в обвинувальному акті, то вони також знайшли своє підтвердження у послідовних, узгоджених між собою та логічно-витриманих у своєму взаємозв`язку показань потерпілої ОСОБА_5 , показаннях свідка ОСОБА_24 та ОСОБА_19 , які хоча і не спостерігали нанесення ушкоджень, однак були присутні і підтверджують конфлікт, пояснюючі об`єктивні причини за яких вони не бачили поштовхів. Також показання потерпілої та вказаних свідків узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_25 , якій зі слів потерпілої в той же день стало відомо про інцидент і нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, яка телефонувала свідкові вже на межі істерики, що свідчить про правдивість показань потерпілої та свідків, які об`єктивно не мають підстав обмовляти ОСОБА_3 . Водночас показання потерпілої та свідків узгоджуються з протоколом слідчого експерименту та висновком судово-медичної експертизи.

Необхідно звернути увагу на те, що розмежувати тілесні ушкодження отриманні потерпілою 13.06.2016 та 14.06.2016 не можливо в зв`язку з її зверненням до правоохоронних органів тільки 14.06.2016, однак враховуючи обставини, які встановлені вище, суд вважає, що відсутність такого розмежування не впливає на висновки суду, так як факт нанесення ударів судом встановлено та факт отримання тілесних ушкоджень зафіксовано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 , в межах висунутого обвинувачення, в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій і її дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Посилання сторони захисту на те, що висновок спеціаліста від 18.06.2016 року № 2364 (а.с. 45), висновок експерта від 06.07.2016 року № 2638е (а.с. 49-50) та додатковий висновок експерта від 15.11.2016 року № 4274е (51-52) є недопустимими доказами, так як викликає сумнів встановлення чіткої дати отримання тілесних ушкоджень, для проведення експертизи органами досудового слідства було надано недостатньо об`єктів дослідження (матеріалів і документів), вказані документи складені з порушенням чинного законодавства і є недопустимими доказами, суд вважає необґрунтованими з огляду на те, що вказані висновки не суперечать чинному законодавству і їх достовірність підтверджена показання експерта ОСОБА_27 , допитаною в судовому засіданні.

Так, посилання захисника на те, що огляд має бути проведений в триденний термін з моменту отримання тілесних ушкоджень не відповідає дійсності, так як Інструкція про проведення судово-медичної експертизи, затверджена Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.19995 р. не містить таких вимог.

Посилання на те, що експерт самостійно здійснив збір доказів також не обґрунтоване, так як використання експертом висновку спеціаліста, який складено цим же експертом не є самостійним збиранням доказів, а використано за дорученням слідчого.

Посилання на те, що висновки містять дослідну частину, яка суперечить вимогам п. 3.4 Інструкції спростовується самими висновками, які містять в собі дослідну частину, а вже її зміст регламентуються правилами проведення окремих видів експертиз згідно того ж пункту і в судовому засіданні не встановлено явих порушень вимог інструкції при викладенні дослідної частини.
Посилання на те, що експерт у висновку повинен вказати механізм виникнення ушкоджень, предмет яким були нанесені удари та направлення нанесення удару, не обґрунтовані, так як Правила проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної токсикології бюро судово-медичної експертизи не містять таких вимог.
Посилання сторони захисту на те, що протоколів слідчих експериментів є недопустимим доказом так як дані слідчі експерименти були складені односторонньо, тільки за участю потерпілої без залучення ОСОБА_3 з порушенням права на захист, суд вважає необґрунтованими з огляду на те, що чинний КПК України не вимагає участі всіх учасників кримінального провадження під час проведення слідчого експерименту, а сам факт його проведення без обвинуваченої не свідчить про порушення її права на захист, так як слідчий експеримент являється одним із доказів, оцінюється в сукупності з іншими доказами і сам по собі не може бути єдиним доказом для визнання особи винуватою у вчиненні конкретного злочину.

Невизнання вини обвинуваченою, на думку суду, направлене на ухилення від кримінальної відповідальності і фактично її показання спростовуються показаннями допитаних в судовому засіданні потерпілої та свідків, виявленими у потерпілої тілесними ушкодженнями та наявністю мотиву у обвинуваченої, який викликаний наявністю реального конфлікту між нею та потерпілою з приводу рапорту, поданого потерпілою до керівництва університету на неправомірні, на її думку, дії обвинуваченої.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особи обвинуваченої, яка не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66, 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

В обвинувальному акті описано фактично два епізоди злочинної діяльності ОСОБА_3 , які є самостійними, однак ознака повторності прокурором не вказана в обвинувальному акті і хоча вказана ознака, не являється кваліфікуючою, однак суд вважає за необхідне не враховувати її як обтяжуючу покарання обставину з огляду на те, що обвинувачення у повторності дій не висувалось і ОСОБА_3 відносно нього не захищалась.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів обвинуваченій слід призначити покарання у виді штрафу в дохід держави, оскільки саме покарання у вигляді штрафу буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, наслідкам та даним про особу обвинуваченої, описаним вище.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасникам кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1