Справа№ 522/2527/18
Провадження по справі № 1-кс/522/3410/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 в порядку ст. 303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із скаргою в порядку ст. 303 КПК України, яка полягала у не задоволенні відповідальними особами прокуратури Одеської області, вимог ОСОБА_2 , викладених у скарзі від 14.12.2017р. щодо встановлення строку для оголошення підозри. В резолютивній частині скарги до суду ОСОБА_2 просив суд встановити строк в 1 місяць для оголошення підозри, оголошення розшуку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження № 0000315.

Вивчивши скаргу ОСОБА_2 та матеріали, додані до неї, приходжу до наступного.

Згідно до статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частина перша ст. 303 КПК України передбачає вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до суду.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму узагальненні від 17.01.2017р. «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» роз`яснив, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність.

Наведеним ознакам не відповідає бездіяльність, яка думку ОСОБА_3 , полягає у невиконанні вимог ОСОБА_2 про пред`явлення підозри ОСОБА_3 в рамках розслідування кримінального провадження №0000315.

Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Крім того, відповідно до вищевказаного узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» вбачається, що є правильною практикою судів щодо відмови у відкритті провадження за скаргами на бездіяльність, зумовленими відмовою прокурора у задоволенні клопотання про продовження досудового розслідування, щодо перекваліфікації кримінального правопорушення, стосовно якого здійснюється кримінальне провадження, щодо повернення цивільного позову у кримінальному провадженні, щодо невручення особі повідомлення про підозру, щодо відмови слідчим у закритті кримінального провадження, тощо, які не є предметом оскарження відповідно до ст. 303 КПК України.

Крім того, відповідно до статті 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Таким чином, розгляд скарги сторони кримінального провадження про виконання будь-яких слідчих, процесуальних дій, у тому числі щодо встановлення строку досудового розслідування, є прерогативою прокурора та не входить до компетенції суду.

Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму узагальненні від 17.01.2017р. «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» роз`яснив, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

У разі неналежного виконання слідчого своїх службових обов`язків вказане може бути підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Однак вирішення вказаного питання не входить до компетенції суду.

Вивчивши скаргу, приходжу до висновку, що у відкритті провадженні по скарзі ОСОБА_2 слід відмовити з вищевказаних підстав.

Керуючись ст.ст. 303-308 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , наданої в порядку ст. 303 КПК України.

Копію ухвали разом із скаргою та усіма додатками до неї невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу.

Ухвала протягом п`яти днів може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1
12.02.2018