№707/1930/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2017 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000855 відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

1) 19.02.2013 Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки;

2) 11.08.2017 Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту, на даний час утримується в умовах Черкаського слідчого ізолятору,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

встановив:

10.08.2017 ОСОБА_4 , перебуваючи на сміттєзвалищі в смт. Оршанець, незаконно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій безоплатно, шляхом знахідки, придбав металеву банку об`ємом близько 500 г з сипучою гранульованої речовиною чорного кольору та зберігав її при собі без передбаченого законом дозволу. В подальшому, 10.08.2017 на зупинці громадського транспорту, що розташована за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Геронимівка, вул. Диспансерна, 1 працівниками поліції під час складання адміністративного протоколу, в присутності двох понятих, у ОСОБА_4 виявлено та вилучено металеву банку об`ємом близько 500 г із сипучою гранульованою речовиною чорного кольору, яка згідно висновку експерта № 02/1972 від 19.08.2017 являється промислово виготовленою вибуховою речовиною метальної дії одноосновним нітроцелюлозним порохом.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, якнезаконне носіння, зберігання, придбання, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
20 листопада 2017 року між прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000855 та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, підозрюваний у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком з покладенням обов`язків передбачених п.п. 1,2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України та отримана згода підозрюваного на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений у судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні зазначав що угода відповідає вимогам закону та просив її затвердити.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Черкаської місцевої прокуратури та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив указане кримінальне правопорушення, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 листопада 2017 року між прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000855.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. 70 КК України вирок Черкаського районного суду від 11.08.2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України виконувати окремо.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Речові докази: банку з порохом, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Черкаського РВП Черкаського ВП головного управління Національної поліції в Черкаській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у справі за проведення судової експертизи у сумі 594 (п`ятсот дев`яносто чотири) грн. 88 коп.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1