Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 1527/1-943/11
Провадження №1/523/49/18
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
29.01.2018 року м. Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , підсудних та їх захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду під час судового розгляду кримінальної справи із звинувачення
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Березівці Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, інваліда 2 групи, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 КК України,
ОСОБА_11 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Одесі, громадянки України, з вищою освітою, розлученої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.191 КК України,
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 червня 2017 року дану кримінальну справу спрямовано до суду першої інстанції для її розгляду зі стадії судового слідства.
Відповідно до обвинувального висновку ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що він:
- 4 серпня 2008 року та 29 вересня 2008 року, будучи службовою особою президентом ЗАТ «Техніко-комерційний центр ГАЗсервіс», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна,112, без рішення зборів акціонерів, розтратив належні зазначеному підприємству транспортні засоби, загальними вартостями 1162626,59 грн, 626401,65 грн, які перебували в його віданні, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, в особливо великих розмірах, після чого поставив їх на облік як майно ЗАТ «Сканинтертранс». Зазначені дії завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, юридичних осіб та спричинили тяжкі наслідки.
В стадії судового слідства ОСОБА_10 , за згодою сторони захисту, заявлено клопотання про повернення справи прокурору з підстав неправильності досудового слідства, порушення права на захист та непред`явлення першій особі обвинувачення у законному процесуальному порядку.
З`ясувавши заперечення потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілих, а також думку прокурора, який у вирішенні даного клопотання покладався на розсуд суду, суд приходить до наступних висновків.
Згідно роз`яснень п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року №2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» досудове слідство визнається неповним, якщо під час його проведення всупереч вимог ст.ст.22 и 64 КПК України 1960 року не були досліджені або були поверхнево чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Неправильним досудове слідство визнається у випадку, коли органом досудового слідства при проведенні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.
Статтею 120 КПК України 1960 року передбачено, що досудове слідство у кримінальних справах повинно бути закінчено протягом двох місяців - з моменту порушення справи до направлення її прокуророві з обвинувальним висновком, з можливістю його продовження районним прокурором до трьох місяців; прокурором області або його заступниками до шести місяців. Досудове слідство закінчується складанням обвинувального висновку (ч.1 ст.212 КПК України 1960 року).
Таким чином, усі процесуальні дії та рішення слідчого і прокурора в стадії досудового слідства повинні здійснюватися виключно в межах вищезазначених санкціонованих строків.
Всупереч викладеному, з досліджених в суді матеріалів справи вбачається, що строк досудового слідства після його останнього продовження в.о. прокурора Суворовського району м. Одеси 29 березня 2011 року до трьох місяців (т.11 а.с.1-5), незважаючи на наступне його зупинення через хворобу ОСОБА_10 в період з 18 травня 2011 року до 23 травня 2011 року (т.12 а.с.96,104-105) жодного разу не продовжувався, а відтак, вже після 29 квітня 2011 року проведення слідчим та прокурором процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень не може бути використано судом при прийнятті у справі юридично обґрунтованих рішень.
Формулювання обвинувачення у обвинувальному висновку повинно повністю відповідати тому обвинуваченню, яке містить постанова про притягнення як обвинуваченого, крім випадків, коли слідчий своєю постановою закрив справу в частині обвинувачення, що не знайшло свого підтвердження (ч.2 ст.141 КПК України 1960 року).
Всупереч викладеному, дослідженням матеріалів справи також встановлено факт не пред`явлення слідчим 12 травня 2011 року обвинувачення ОСОБА_10 (т.12 а.с.31-44), оскільки остання особа фактично перебувала в період з 10 травня 2011 року до 06 червня 2011 року на амбулаторному лікуванні з діагнозом: остеохондроз шийного відділу хребта, загострення, больовий синдром, що підтверджено відповідним лікарняним листком (т.12 а.с.114). Таким чином реально пред`явлене ОСОБА_10 29 квітня 2011 року обвинувачення (т.11 а.с.138-149) не відповідає формулюванню обвинувачення, викладеному в обвинувальному висновку, що можливо усунути виключно в межах продовженого в законному порядку строку досудового слідства.
За таких обставин слід дійти загального висновку про те, що досудове слідство в справі в частині його завершення проведено без застосування норм кримінально-процесуального закону, у зв`язку із чим справа не може бути розглянута в суді, та усунути це під час судового розгляду неможливо.
Враховуючи, що можливості для усунення порушень закону та виправлення недоліків, пов`язаних із застосуванням в окремих матеріалах справи та в змісті обвинувального висновку доказів та окремих частин тексту у викладі на іноземну мову без їх відповідного перекладу, не втрачені і не вичерпані, а подальше зволікання в розгляді справи спричинює невиправдану судову тяганину, суд вважає необхідним повернути дану кримінальну справу прокурору на додаткове розслідування, під час якого слід виконати вказівки суду, викладені в мотивувальній частині даної постанови.
Керуючись ст.ст.22, 64,120 та 281 КПК України 1960 року, суд,
п о с т а н о в и в:
Клопотання підсудного ОСОБА_10 задовольнити.
Кримінальну справу із звинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 КК України, а також ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.191 КК України повернути керівнику Одеської місцевої прокуратури №4 для проведення додаткового розслідування.
Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси на протязі семи діб з дня її винесення.
Головуючий ОСОБА_1