У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" жовтня 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001716 від 12.08.2015,

в с т а н о в и в:

До слідчого судді даного місцевого суду надійшло зазначене клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_3 та обумовлене тим, що третім СВ СУ з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001716 від 12.08.2015 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, та за фактом шахрайського заволодіння майном ТОВ «Сейм Інвест», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено певні фактичні обставини, які потребують перевірки слідчим шляхом.

Із матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_18 та ОСОБА_5 спільно в рівних долях створили аграрний бізнес, до складу якого входило 22 сільськогосподарських підприємства: ТОВ «Агрейн Менеджмент» (код 37827530), ТОВ «Агрейн Транс» (код 38052610), ТОВ «Агрікор Холдинг» (код 36279482), ТОВ «Агрістейт» (код 34233509), ТОВ «Агровіт» (код 34334001), ТОВ «Агропрайм Холдинг» (код 36233605), ТОВ «Агросет» (код 34329080), ПП «Соєва Сфера» (код 34249519), ТОВ «Сервіс Грейн» (код 36354585), ТОВ «Елеватор Агро» (код 36459905), ТОВ «Сантагро» (код 00707490), СТОВ «Добробут» (код 32750652), ПСП «Нива» (код 00707550), ТОВ Агрофірма «Рассвет» (код 30712821), ТОВ «Мілл Агро» (код 37846354), ТОВ «Прайм Лайн Елеватор» (код 37015557), ТОВ «Агропромислова фірма «Дніпро» (код 31587630), ДП «Агрофірма «Іскра» (код 31214624), ТОВ «Прилуцьке Племпідприємство» (код 37109849), ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» (код 00686753), ТОВ «Агростем» (код 37376945), ТОВ «Агрейн Трейдинг» (код 36756595).

У 2011 році ОСОБА_5 та ОСОБА_18 домовились провести реструктуризацію української групи підприємств «Агрейн».

Розроблення схеми та плану структурування, а також здійснення повного супроводу процесу структурування аграрного бізнесу в групу Агрейн здійснювало ПрАТ «Делойт енд Туш ЮСК» на підставі відповідних договорів про надання послуг, укладених від імені групи ТОВ «Агрейн Менеджмент».

Відповідно до наданих рекомендацій, майбутню структуру групи «Агрейн» повинна була очолити холдингова компанія «Agrein Holding Limited» (Кіпр), кінцевими бенефіціарами якої у рівних долях є ОСОБА_18 та ОСОБА_5 через DNS Trust та PNP Agri Trust відповідно.

Так, виключно з метою проведення реструктурування організовано створення шести українських підконтрольних йому підприємств (ТОВ «ВАЙЗ КОІН» (код 37974582), ТОВ «ГОЛДЕН ТРІДЛ» (код 37974577), ТОВ «КАРЕНСІ КЛІК» (код 37974556), ТОВ «ЛІД ЛАЙН» (код 37974561), ТОВ «УЕЛС ХАУС» (код 37974598), ТОВ «СТРІМЗ КЕПІТАЛ» (код 37975146)), на які відповідно до договорів купівлі-продажу у грудні 2011 року переоформлено корпоративні права 15 українських підприємств групи «Агрейн», з метою їх подальшого реструктурування. Решта 7 українських підприємств групи «Агрейн» залишилась оформленою на фізичних осіб працівників Бізнесу, підконтрольних ОСОБА_5 : ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які володіли вказаними компаніями в інтересах обох бенефіціарів: ОСОБА_5 та ОСОБА_18 .

Для цілей структурування аграрних активів в групу Агрейн було укладено відповідні договори купівлі-продажу корпоративних прав 22 українських компаній холдингу.

Продавцями корпоративних прав були: А) юридичні особи: ТОВ «ВАЙЗ КОІН» (), ТОВ «ГОЛДЕН ТРІДЛ» (), ТОВ «КАРЕНСІ КЛІК» (), ТОВ «Лід Лайн» (), ТОВ «УЕЛС ХАУС» (), ТОВ «СТРІМЗ КЕПІТАЛ» (); Б) фізичні особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 .

Покупцями корпоративних прав були: Agrein Holding Limited, Agrein Finance Limited, Agrein Management Limited, Agrein Investments Limited, Agrein Overseas Limited (юрисдикції Республіки Кіпр і Британських Віргінських Островів).

При цьому, ОСОБА_5 спільно з іншими підозрюваними у провадженні, використовуючи факт перебування компаній в процесі реструктуризації та підконтрольність керуючого менеджменту такої Групи, заволодів належними ОСОБА_18 50% українських підприємств групи «Агрейн», вартість яких згідно висновку судової економічної експертизи №8939 від 27.11.2015, складає 1 598 555 002, 5 грн.

У подальшому, корпоративні права ТОВ «Вайз Коін», ТОВ «Голден Трідл», ТОВ «Каренсі Клік», ТОВ «Лід Лайн», ТОВ «Уелс Хаус», ТОВ «Стрімз Кепітал» було продано зареєстрованим під юрисдикцією Кіпр: Belvar Finance Limited (код НЕ321882), Dastor Trading Limited (код НЕ321875), Foldrest Estate Limited (код НЕ321877), Lasermor Engineering Limited (код НЕ321878), Valeburg Overseas Limited (код НЕ321907) та Myford Holdings Limited (код НЕ321883). Уповноваженим представником всіх зазначених компаній-нерезидентів є підозрюваний ОСОБА_16 , який діяв на підставі довіреності.

Встановлено, що в липні 2016 року, відбулось подальше переоформлення корпоративних прав українських компаній групи Агрейн (окрім компанії ТОВ «Агрейн Трейдінг») - новим учасником товариств стало ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Експерт».

Корпоративними правами ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Експерт» володіла компанія Renford Investments Limited (Кіпр), що підконтрольна ОСОБА_5 через ОСОБА_10 , яка у 2016 році відступила корпоративні права ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Експерт» на користь ТОВ «Корістер».

На даний час ТОВ «Корістер» належить компанії СAREYMAY FINANCE S.A.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 повідомлено про підозру за те, що останні будучі службовими особами, діючи за попередньою змовою групою осіб, шляхом зловживання своїми службовими становищем, вчинили заволоділи належними ОСОБА_18 частками українських підприємств групи «Агрейн», внаслідок чого, згідно висновку судової економічної експертизи №8939 від 27.11.2015, ОСОБА_18 , як акціонеру DNS Trust, що володіє 50% акцій Agrein Holdimg Limited, заподіяно шкоду у розмірі 50% статутних фондів та вартості активів підприємств групи «Агрейн» на 2014-2015 роки, що дорівнює 1 598 555 002, 5 грн., що більше ніж в 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є особливо великими розмірами на момент вчинення злочину.

Відповідно, корпоративні права українських підприємств холдингу Агрейн, є майном, на яке спрямоване кримінальне правопорушення.
У кримінальному провадженні № 0001716 від 12.08.2015 потерпілою ОСОБА_18 заявлено цивільний позов. Крім того, остання звернулась до органу досудового розслідування із клопотанням про вжиття заходів до забезпечення її цивільного позову, шляхом внесення клопотання про арешт майна.
Розмір шкоди, що заподіяна ОСОБА_18 є співмірним з вартістю майна, яке належить арештувати.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які б порушували інтереси держави або порушували загальні засади кримінального провадження чи істотно порушували права особи, на теперішній час не встановлено.
Також, як вказує заявник, санкція ч.5 ст.191 КК України, за якою повідомлено про підозру 13 особам, у вказаному провадженні, передбачає конфіскацію майна.
Крім того, постановою слідчого у кримінальному провадженні від 13.12.2016 корпоративні права ТОВ «Корістер» визнано речовими доказами.
З метою забезпечення їх збереження, на підставі ст.170 КПК України слідчим 19.12.2016 було внесено клопотання про арешт корпоративних прав. Рішенням слідчого судді Дніпровського районного суду від 19.12.2017 було накладено арешт на корпоративні права ТОВ «Корістер».
В інтересах ТОВ «Корістер» двічі до Апеляційного суду м. Києва подавались апеляційні скарги на ухвалу слідчого судді від 19.12.2016.
За результатами розгляду апеляційної скарги директора ТОВ «Корістер» ОСОБА_23 15.02.2017 Апеляційним судом м. Києва у справі 11-сс/796/540/2017 було прийнято рішення ухвалу залишити без змін, а скаргу без задоволення.

03.08.2012 адвокатом ОСОБА_24 в інтересах АТ «КАРЕМЕЙ ФАЙНЕНС» до Дніпровського районного суду м. Києва подано заяву про скасування арешту частки в статутному капіталі «Корістер», тобто скасування в частині ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду від 19.12.2017.

За результатами її розгляду слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва 16.08.2017 прийняв рішення про задоволення клопотання представника АТ «КАРЕМЕЙ ФАЙНЕНС» та скасував арешт майна, накладений на частку АТ «КАРЕМЕЙ ФАЙНЕНС».

Враховуючи викладене вбачається, що зазначені обставини вимагають арешту майна у вигляді корпоративних прав ТОВ "КОРІСТЕР" ().

Поряд з ицм автор звернення акцентує увагу на тому, що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», державна реєстрація здійснюється за принципом екстериторіальності в межах України. Державною реєстрацією юридичних осіб - є офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом. Державним реєстратором є особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус.
Оскільки саме державна реєстрація змін до установчих документів є моментом переходу права власності на корпоративні права від однієї особи до іншої вбачається необхідним також застосування заборони державним реєстраторам у проведенні реєстраційних дій щодо внесення змін до статутних документів та відомостей, що містяться у ЄДРПОУ стосовно ТОВ "КОРІСТЕР" ().

Незастосування засобу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на корпоративні ТОВ "КОРІСТЕР" () та заборони державним реєстраторам у проведенні реєстраційних дій щодо внесення змін до статутних документів та відомостей, що містяться у ЄДРПОУ стосовно даного підприємства, може призвести до їх відчуження (зникнення), втрати або настання інших наслідків, які мають суттєве доказове значення у цьому провадженні та можуть перешкодити кримінальному провадженню.
З урахуванням наведеного заявник просить задовольнити це клопотання та накласти арешт на корпоративні права наступної юридичної особи, а саме: на частку номінальною вартістю 500.00 грн., що становить 0, 0032% статутного капіталу ТОВ «КОРІСТЕР» (), місцезнаходження: 01042, м. Київ, Печерський район, пров. Новопечерський, 19/3, корпус 1, кімната 2, яка належить ОСОБА_23 (адреса засновника: АДРЕСА_1 ); на частку номінальною вартістю 15 299 500.00 грн., що становить 99, 9968% статутного капіталу ТОВ «КОРІСТЕР» (), місцезнаходження: 01042, м. Київ, Печерський район, пров. Новопечерський, 19/3, корпус 1, кімната 2, яка належить КОМПАНІЇ АТ «КАРЕЙМЕЙ ФАЙНЕНС» (адреса засновника: ІСТ 53 РОУД СТРІТ, МАРБЕЛЛА, ММГ ПРИМІЩЕННЯ, 2 ПОВЕРХ, М. ПАНАМА, ПАНАМА) із забороною державному реєстратору здійснювати державну реєстрацію змін до установчих документів, а також змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо зміни учасника Товариств з обмеженою відповідальністю «КОРІСТЕР», ідентифікаційний код 40747508.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.

В свою чергу, ухвалою суду, постановленою у порядку ч. 4 ст. 371 та ч. 2 ст. 372 КПК України, на підставі положень ч. 2 ст. 172 КПК України, визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без власника майна.

Тож, слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Зокрема, питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і тимчасовий доступ до речей і документів регламентовані Главою 10 - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Главою 17 арешт майна Кримінального процесуального Кодексу України (надалі КПК України).
Так, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна; (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч. 4 ст. 132 КПК України).
При цьому, відповідно до ч.ч. 5-6 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються. До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
З урахуванням того, що відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ст. 170 КПК України в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016 арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
У цьому випадку, слідчим суддею встановлено, що заявник клопоче про арешт майна з урахуванням такої мети: збереження речових доказів; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У той же час, в судовому засіданні встановлено, що частка номінальною вартістю 500.00 грн., що становить 0, 0032% статутного капіталу ТОВ «КОРІСТЕР» (), місцезнаходження: 01042, м. Київ, Печерський район, пров. Новопечерський, 19/3, корпус 1, кімната 2, належить ОСОБА_23 (адреса засновника: АДРЕСА_1 ), який, у цьому кримінальному провадженні, згідно долучених до клопотання документів, підозрюваним не є.

Частка номінальною вартістю 15 299 500.00 грн., що становить 99, 9968% статутного капіталу ТОВ «КОРІСТЕР» (), місцезнаходження: 01042, м. Київ, Печерський район, пров. Новопечерський, 19/3, корпус 1, кімната 2, належить КОМПАНІЇ АТ «КАРЕЙМЕЙ ФАЙНЕНС» (адреса засновника: ІСТ 53 РОУД СТРІТ, МАРБЕЛЛА, ММГ ПРИМІЩЕННЯ, 2 ПОВЕРХ, М. ПАНАМА, ПАНАМА), у цьому кримінальному провадженні, згідно долучених до клопотання документів, воно відносно цієї юридичної особи у порядку Розділу ХІV-1 КК України.

Тобто, арешт вказаного майна з підстави передбаченої пунктом 3 частини другої статті 170 КПК України, не є можливим, бо арешт у цьому випадку накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, що, у цьому випадку, відсутнє.
Арешт вказаного майна з підстави передбаченої пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України також не є можливим, бо, у цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Ба навіть, як би ОСОБА_23 та компанія АТ «КАРЕЙМЕЙ ФАЙНЕНС» були б цивільними відповідачами за цивільним позовом ОСОБА_18 , то все одно б арешт не був би можливим з даною метою так, як поняття цивільний відповідач та підозрюваний, обвинувачений, засуджений, фізична чи юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридична особа, щодо якої здійснюється провадження, не є тотожними.
Щодо мети арешту визначеної п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, то слідчий суддя враховує те, що, в силу частини 3 вказаної статі Кодексу, у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
А, як встановлено у судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_25 від 16.08.2017 у справі № 755/11308/16-к, № 1кс/755/4321/17 судом було встановлено (дослівно), що «корпоративні права на частку номінальною вартістю 15 299 500.00 грн., що становить 99, 9968% статутного капіталу ТОВ «КОРІСТЕР» (), місцезнаходження: 01042, м. Київ, Печерський район, пров. Новопечерський, 19/3, корпус 1, кімната 2, яка належить КОМПАНІЇ АТ «КАРЕЙМЕЙ ФАЙНЕНС», не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не містять відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не є об`єктом протиправних дій та не набуті протиправним шляхом.

З наданих слідчому судді матеріалів, встановлено, що у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001716 від 12.08.2015 року пред`явлено підозру ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

При цьому, власникам та посадовим особам Компанії АТ «Караймер Файненс» та ТОВ «Корістер», у вказаному кримінальному провадженні до теперішнього часу не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, це свідчить про те, що орган досудового розслідування на даному етапі кримінального провадження не зібрав достатньої сукупності доказів, які б в тій чи іншій мірі доводили існування обґрунтованої підозри у вчиненні ними кримінального правопорушення.

Крім того, слідчому судді надано копію висновку експертів за результатами проведення комісійної додатково судово-економічної експертизи № 6072/6073/10761-10766/17-45 від 23.06.2017 року, згідно якого ОСОБА_18 не заподіяно збитків внаслідок відчуження корпоративних прав (часток у статутному капіталі). Документально підтверджується факт виконання ТОВ «Корістер» зобов`язань за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Кредит Експерт» без номера від 25 серпня 2016 року, укладеного з Компанією «Ренфорд Інвестментс Лімітед». Джерелом надходження грошових коштів, за рахунок яких ТОВ «Корістер» придбало 100 % корпоративних прав ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Експерт», є проведенням учасниками ТОВ «Корістер» внесків в статутний капітал та отримання безповоротної/поворотної фінансової допомоги».

Відповідно ж до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005року, одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду.

З огляду на, що слідчий суддя у ході даного судового розгляду аналізуючи наявні матеріали з урахуванням принципу правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду від 16.08.2017, уважає що арешт майна КОМПАНІЇ АТ «КАРЕЙМЕЙ ФАЙНЕНС» з цією метою є недоцільним, як і арешт майна ОСОБА_23 , адже він, як і вказана юридична особа, у цьому провадженні на цей час, ніякого статусу не має, тож і наявне у нього майно на праві власності не може відповідати критеріям ст. 98 КПК України, хоча у силу того, що особа з провадженням не пов`язана, а визнання такого майна слідчим речовим доказом є не достатньою, адже статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

За таких обставин, слідчий суддя враховувати правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки відсутнє обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001716 від 12.08.2015, - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1