Миколаївський районний суд Одеської області
ВИРОК
Справа № 508/838/17
30 листопада 2017 року Миколаївський районной суд Одеської області
В складі : головуючого судді ОСОБА_1
Секретаря ОСОБА_2
За участю прокурора ОСОБА_3
Обвинуваченого ОСОБА_4
Потерпілого ОСОБА_5
Представника потерпілого ОСОБА_6
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Миколаївка обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000188 від 02.07.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка, Миколаївського району, Одеської області, українця, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчинені злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
01.07.2017 року біля 21 годині 30 хвилин ОСОБА_4 знаходився біля магазину « Продукти» в с. Василівка Миколаївського району Одеської області.
Після чого до магазину підійшов ОСОБА_5 де між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла розмова, котра в подальшому перейшла в сварку, котра перейшла в бійку, в результаті якої, маючи на меті спричинити тілесні ушкодження та не маючи мети на вбивство, ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_5 два удари в область обличчя, чим заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку з переломом передньої стінки лівої гайморової пазухи та гемо синусом, переломом нижньої стінки лівої орбіти, переломом кісток носа, котрі відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся однак в силу ст. 63 Конституції України відмовився давати покази, підтримав ті покази, що давав на досудовому розслідуванні.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що дійсно обвинувачений ОСОБА_4 , спричинив йому умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку з переломом передньої стінки лівої гайморової пазухи та гемо синусом, переломом нижньої стінки лівої орбіти, переломом кісток носа, котрі відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров`я, шкода не відшкодована, він подав позовну заяву про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок злочину , ціна позову 6922 грн.14 коп.
Відповідно до вимог ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме показання свідків по справі, письмових та речових доказів, проти чого не заперечують всі учасники судового провадження. Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності їх позицій, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині та кваліфікує його дії за ст. 122 ч. 1 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття у вчиненому.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжує покарання, не має.
Обвинувачений ОСОБА_4 як особа - за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, наслідки злочину, особу винного, його відношення до вчиненого ( визнання вини в повному обсязі, визнання цивільного позову в повному обсязі), позицію потерпілого щодо недоцільності суворого покарання стосовно обвинувачного ОСОБА_4 , пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, те що він раніше не судимий, його характеристику, суд вважає що виправити ОСОБА_4 та запобігти скоєнню ним нового злочину можливо призначивши покарання у виді позбавлення волі без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України. Дане покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , та недопущення ним в подальшому вчинення кримінальних правопорушень.
Міра запобіжного заходу не обиралась.
Судові витрати по кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок злочину у сумі 6922,14 грн. слід задовольнити повністю.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.5 Постанови від 31 березня 1989 року № 3 « Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК.
Згідно зі ст.ст. 10-11,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
При вирішенні питання про розмір відшкодування матеріальної шкоди, суд бере до уваги підтверджені документально витрати потерпілого на придбання медикаментів, транспортні витрати, а також визнання обвинуваченим позову в цій частині. Таким чином, з ОСОБА_4 на користь потерпілого слід стягнути 4 922.14 грн. матеріальної шкоди.
Окрім матеріальної шкоди, вчиненням злочину, потерпілому завдано і моральної шкоди. Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Приймаючи до уваги визнання обвинуваченим позову в цій частині також в повному обсязі, на думку суду, розмір цього відшкодування у сумі 2000 грн. є адекватним спричиненій шкоді і компенсує понесені моральні витрати.
Керуючись ст. ст. 368 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти цим органам про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 4 922,14 грн. (чотири тисячі девятьсот двадцять дві гривні чотирнадцять копійок) матеріальної шкоди та 2000 грн. (дві тисячі гривень) моральної шкоди., тобто всього - 6922,14 грн. (шість тисяч дев"ятьсот двадцять дві гривні 14 копійок).
До вступу вироку в законну силу, міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирати.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію даного вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1