490/6953/17 05.09.2017
н/п 1-кп/490/835/2017
Справа № 490/6953/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2017 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
кримінальне провадження №0000163 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , 1993 року народження, серпня місця, 27 числа, уродженця с. Бармашова, Жовтневого району, Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3
встановив:
30 квітня 2013р. ОСОБА_3 уклав контракт строком на три роки з Міністерством оборони України про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. З того ж часу ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця, та розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №90 від 30.04.2013р. ОСОБА_3 було зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду гранатометника 2 аеромобільно-десантного взводу 2-ї аеромобільно-десантної роти 2-го аеромобільно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до Директиви начальника Генерального штабу ЗБУ військову частину НОМЕР_1 з 12.04.2014 переведено на умовне найменування воєнного стану - польова пошта НОМЕР_2 .
18.08.2014 о 08 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , будучі військовослужбовцем, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, без поважних причин, не з`явився вчасно у військову частину - польова пошта НОМЕР_1 та перебував за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.
04.11.2016 о 08 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_3 добровільно з`явився до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 та того ж дня приступив до виконання службових обов`язків.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, не мають сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що не з`явився вчасно у військову частину за сімейними обставинами та у зв`язку із морально-психологічним станом, що виник на фоні проходження служби у зоні АТО, до військової частини повернувся добровільно. У вчиненому правопорушенні щиро кається.
Дослідив обставини справи, суд вважає доказаною вину ОСОБА_3 у нез`явленні вчасно на службу військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад один місяць, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.
При призначенні покарання суд в порядку ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проходження військової служби посередньо, раніше не судимий, у лікаря - психіатра та нарколога на обліку не перебуває, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в періоди з 23.05.2014 по 07.08.2014 та з 24.11.16 по 28.02.2017 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого.
Обставин які обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 407 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Одночасно суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
За період проходження військової служби нагляд за виконання обов`язків покласти на командира військової частини НОМЕР_2 , в разі звільнення зі служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи засудженого.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1