Справа №459/1814/17
Провадження № 1-кп/459/54/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2018 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

представника відділу у справах дітей ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Червонограді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002563 від 12.12.2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Червонограда Львівської області, українця, громадянина України, з освітою середньою, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Червонограда Львівської області, українця, громадянина України, непрацюючого, учня ЧПГБЛ, проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.146, ч.2 ст.186, ч.3 ст.357, ч.3 ст.189 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_8 11.12.2016 року близько 18.00 год. разом із неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_6 та неповнолітньою ОСОБА_10 на автомобілі марки Фольксваген з номерним знаком НОМЕР_1 прибули до території автозаправної станції ANP, що знаходиться на розі вулиць Б.Хмельницького та Липинського у м.Львові. Обвинувачений ОСОБА_8 по телефону під вигаданим приводом для розмови домігся прибуття туди потерпілого ОСОБА_11 .. Після цього разом із ОСОБА_6 , діючи без попередньої змови, застосовуючи психологічне та фізичне насильство, заштовхали його на заднє сидіння салону автомобіля, де він не бажав перебувати та не мав змоги вільно залишити транспортний засіб, так як задні дверцята було заблоковано.

Після цього, утримуючи потерпілого в автомобілі, обвинувачений ОСОБА_8 , разом із неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_6 , будучи за кермом вказаного автомобіля, перемістили потерпілого ОСОБА_11 у м.Червоноград Львівської області.

По дорозі з м.Львова у м.Червоноград, перебуваючи у салоні вказаного автомобіля, обвинувачений ОСОБА_8 , діючи спільно, надав вказівку неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 , і той, застосовуючи до потерпілого ОСОБА_11 фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, відкрито викрали у останнього мобільний телефон марки LG вартістю 1200 грн., гаманець вартість 100 грн., USB-флеш накопичувач об`ємом 8 Гб вартістю 120 грн., а також незаконно заволоділи посвідченням водія, свідоцтвом про реєстрацію автомобіля марки ЗАЗ моделі 110307 та перепусткою у гуртожиток Львівського університету «Львівська політехніка», що є важливими особистими документами потерпілого.

Того ж дня близько 20.00 год., прибувши у м.Червоноград Львівської області, знаходячись на березі водойми «озеро Левада» по вул.Героїв Майдану, обвинувачений ОСОБА_8 разом із неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_6 , стали погрожувати потерпілому психічним і фізичним насильством та фізичною розправою, які той сприйняв реально, та вимагати у нього гроші у сумі 700 грн.. В подальшому, утримуючи потерпілого ОСОБА_11 проти його волі, перемістили його на лівий берег річки Західний Буг поблизу підвісного мосту в районі вул.Івасюка та діючи спільно, маючи умисел на незаконне збагачення, погрожуючи психічним насильством та фізичною розправою, нанесли потерпілому ОСОБА_11 численні удари кулаками та гумовим кийком по різних частинах тіла та вимагали при цьому гроші в сумі 700 грн. та 300 доларів США. Своїми діями обвинувачені спричинили потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забоїв м`яких тканин голови, правої гомілки, лівого коліна, лівого передпліччя, лівого плеча та множинних саден спини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Того ж дня близько 23.30 год., перебуваючи по вул.Івасюка у м.Червонограді відпустили потерпілого та з місця події зникли.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав. Вказав, що з обвинуваченим ОСОБА_6 друзі, ОСОБА_10 була його дівчиною, з потерпілим ОСОБА_11 раніше не був знайомий. 11.12.2016 року він дізнався від ОСОБА_10 , що до неї часто телефонує потерпілий ОСОБА_11 .. Він приревнував і сказав їй призначити з ним зустріч для з`ясування відносин. Він попросив ОСОБА_6 поїхати з ним, так як думав, що ОСОБА_11 буде не сам. Вони троє поїхали у м.Львів на його автомобілі марки Фольксваген з номерним знаком НОМЕР_1 та чекали потерпілого ОСОБА_11 на території автозаправної станції ANP на розі вулиць Б.Хмельницького та Липинського у м.Львові. Коли потерпілий підійшов, ОСОБА_10 вийшла до нього. Після чого він запропонував сісти в автомобіль, той відмовився. Вони з ОСОБА_6 посадили силою його на заднє сидіння салону автомобіля. Потім поїхали у м.Червоноград. Зупинились біля «Треку». Після цього поїхали до озера «Левада» по вул.Героїв Майдану в м.Червонограді, де став з`ясовувати відносини через Христину. Потерпілому казали повернути гроші, які вони витратили на дорогу до Львова. Також вимагали у нього вибачитись перед ОСОБА_10 і більше не дзвонити їй. По дорозі забрали документи, гаманець, телефон та поклали у бардачок автомобіля. До ОСОБА_6 зателефонував його товариш ОСОБА_12 . Вони заїхали за ним і поїхали у ломбард по пр.Шевченка у м.Червонограді, щоб оцінити телефон потерпілого. Потім вони поїхали на берег річки Західний Буг поблизу підвісного мосту у м.Червонограді. ОСОБА_6 і потерпілий ОСОБА_11 вийшли з автомобіля, а він із ОСОБА_10 залишився. У телефоні потерпілого він побачив вихідні дзвінки до його дівчини, через що він розсердився, вийшов з машини і вдарив його декілька разів кийком по голові. Вони вимагали в потерпілого повернути витрачені на бензин кошти за поїздку до Львова. Вимога про передачу 300 доларів США була жартом. Близько 23.30 год. біля Дитячої поліклініки по вул.Івасюка у м.Червонограді вони відпустили потерпілого, віддали йому телефон і документи. Завдані потерпілому збитки відшкодував. У вчиненому щиро кається.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні вину свою визнав. Вказав, що з обвинуваченим ОСОБА_8 друзі, з потерпілим ОСОБА_11 раніше не був знайомий. 11.12.2016 року до нього зателефонував ОСОБА_8 і попросив поїхати з ним на зустріч у м.Львів із хлопцем, який пристає до його дівчини. Вони разом із ОСОБА_10 поїхали у м.Львів на автомобілі ОСОБА_8 марки Фольксваген з номерним знаком НОМЕР_1 та чекали потерпілого ОСОБА_11 на території автозаправної станції на розі вулиць Б.Хмельницького та Липинського у м.Львові. Коли потерпілий підійшов, ОСОБА_10 вийшла до нього. Сісти в автомобіль потерпілий відмовився. Тоді його силою посадили на заднє сидіння автомобіля. Після цього вони поїхали у м.Червоноград. По дорозі за вказівкою ОСОБА_8 він забрав у потерпілого телефон і гаманець з документами та кілька разів вдарив в плече та в ногу. В Червонограді вони спочатку зупинялись біля «Треку» та біля озера «Левада» по вул.Героїв Майдану. Потерпілому казали віддати їм за бензин700 грн.. Потім до нього зателефонував товариш ОСОБА_12 . Вони заїхали за ним і поїхали у ломбард по пр.Шевченка у м.Червонограді, щоб оцінити телефон потерпілого. Телефон не оцінили і не здавали у ломбард. Після цього вони поїхали до річки Західний Буг поблизу підвісного моста. Він з потерпілим ОСОБА_13 вийшли з автомобіля, а ОСОБА_8 із ОСОБА_10 залишились в автомобілі. Він вдарив ОСОБА_11 декілька разів кийком по голові. Казали йому знайти гроші і віддати їм 700 грн. за витрачений бензин. Він не пригадує хто казав потерпілому віддати ще 300 доларів США. Близько 23.30 год. біля Дитячої поліклініки по вул.Івасюка у м.Червонограді вони відпустили потерпілого і віддали йому документи та телефон. У вчиненому щиро кається. Завдані збитки ним відшкодовано.
Законний представник ОСОБА_7 суду пояснила, що являється матір`ю неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 .. Він виховується без батька, проживає із бабусею та дідусем. Вона перебуває у другому шлюбі, проживає з другим чоловіком та двома дітьми від другого шлюбу. Про події у справі їй відомо. Він часто не слухається, йде з дому, тому їй самостійно важко виховувати його і впливати на його поведінку.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 суду пояснив, що з обвинуваченими раніше знайомий не був. 11.12.2016 року він поїхав у м.Львів на навчання. В обідній час до нього зателефонувала ОСОБА_14 та наполягала на зустрічі. Вони домовились зустрітись о 18.00 год. біля автозаправної станції ANP на розі вулиць Б.Хмельницького та Липинського у м.Львові. Коли він приїхав на місце, то ОСОБА_10 стояла біля автомобіля марки Фольксваген, в якому знаходилось ще двоє осіб це були обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , який був за кермом. Вона повідомила, що це таксі і запропонувала поїхати з нею і показати, де знаходиться банкомат. Він відмовився сідати в автомобіль, але ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 силою затягнули його в салон. Він хотів вийти, але двері було заблоковано. Вони завезли його у м.Червоноград. По дорозі ОСОБА_6 забрав у нього гаманець із грошима, мобільний телефон марки LG, USB-флеш накопичувач, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію автомобіля та перепустку у гуртожиток, та наніс йому кілька ударів по спині і в коліно. В той час ОСОБА_15 була в автомобілі. Близько 20.00 год. вони прибули у м.Червоноград та відвезли його до «озера Левада» по вул.Героїв Майдану, де погрожували йому фізичною розправою та вимагали 700 грн.. Потім вони заїжджали за товаришем ОСОБА_6 - ОСОБА_16 і в ломбард по пр.Шевченка в м.Червонограді, щоб оцінити його телефон. Після цього вони всі поїхали до річки Західний Буг поблизу підвісного мосту в м.Червонограді, де обвинувачені стали його бити руками та гумовим кийком по різних частинах тіла, вимагаючи при цьому гроші в сумі 700 грн. та 300 доларів США. Близько 23.30 год. вони висадили його біля Дитячої поліклініки по вул.Івасюка у м.Червонограді, повернули телефон, гаманець та документи. У нього були гематоми та струс мозку, з приводу яких він лікувався 2 тижні. На даний час йому повністю відшкодовано матеріальні та моральні збитки. Претензій до них немає. Просить не позбавляти їх волі.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що знайома була із обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_11 .. 11.12.2016 року вона, ОСОБА_8 і ОСОБА_6 поїхали у м.Львів. ОСОБА_8 хотів з`ясувати її стосунки із ОСОБА_11 .. Вона зателефонувала потерпілому і домовилась зустрітись о 18.00 год. на території автозаправної станції на розі вулиць Б.Хмельницького та Липинського у м.Львові біля Автостанції №2. Йому не повідомляла, що буде не одна. Коли він підійшов до автомобіля, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 силою затягнули його в салон та завезли у м.Червоноград. ОСОБА_8 був за кермом, вона знаходилась на пасажирському сидінні збоку, а ОСОБА_6 з ОСОБА_11 були на задньому сидінні. По дорозі ОСОБА_6 за вказівкою ОСОБА_8 забрав у потерпілого всі речі з кишень та віддав їх ОСОБА_8 . Вона не бачила, щоб потерпілого били в машині. Близько 20.00 год. вони прибули у м.Червоноград спочатку на «Трек», а потім до «озера Левада» по вул.Героїв Майдану. Там ОСОБА_8 вийшов з автомобіля з ОСОБА_11 , розмовляли на вулиці. Потім повернулись і сіли в автомобіль, казав повернути йому 700 грн. за бензин і викупити документи. Потім вони заїжджали за товаришем ОСОБА_6 ОСОБА_16 , і ще зупинялись по пр.Шевченка в м.Червонограді. Після цього вони всі поїхали до річки Західний Буг поблизу підвісного мосту в м.Червонограді, де вийшли з автомобіля. Обвинувачені почали наносити ОСОБА_11 численні удари по різних частинах тіла. Вона та ОСОБА_17 стояли біля машини. Гумового кийка не бачила. Потерпілий впав на землю від ударів, від чого забруднив одяг. Потім близько 23.30 год. вони висадили його біля дитячої поліклініки по вул.Івасюка у м.Червонограді.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що являється товаришем обвинуваченого ОСОБА_6 11.12.2016 року він близько 20.00 год. він зателефонував йому. Через деякий час той приїхав за ним на автомобілі, за кермом був ОСОБА_8 , в салоні були ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .. Йому не було відомо, чому потерпілий був в машині і що відбувалось до того. Вони поїхали по пр.Шевченка в м.Червонограді, де обвинувачені вийшли і за кілька хвилин повернулись. Куди ходили не пояснювали. Після цього вони всі поїхали до річки Західний Буг поблизу підвісного мосту в м.Червонограді. Там усі вийшли з автомобіля і обвинувачені казали потерпілому повернути 700 грн. за бензин. Розмова тривала 15-20 хвилин. Моменту нанесення ударів потерпілому він не бачив, так як відійшов в той час в туалет. Нанесення ударів гумовим кийком не бачив та вимоги про надання 300 доларів США не чув. Тілесних ушкоджень на потерпілому не бачив, так як було темно і він був в болоті. Близько 23.30 год. вони висадили потерпілого біля Дитячої поліклініки по вул.Івасюка у м.Червонограді.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що знайомий із потерпілим, обвинувачених не знав раніше. 11.12.2016 року до нього зателефонував ОСОБА_11 і просив переказати йому на карточку гроші. Потім зателефонував ОСОБА_20 і ОСОБА_21 переслав йому аудіо запис, з якого було зрозуміло, що ОСОБА_11 тримають у машині і вимагають гроші, чути було чоловічі голоси більше ніж двох людей. Після цього він зателефонував батькові потерпілого і розповів про це.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що являється товаришем потерпілого, з обвинуваченими не був знайомий. 11.12.2016 року ОСОБА_11 зателефонував спочатку до його брата ОСОБА_23 , а потім до нього і просив переказати гроші на картку. Під час розмови ОСОБА_11 повідомив, що він в автомобілі Фольксваген пасат зеленого кольору. Його брат ОСОБА_21 почув, що ОСОБА_11 б`ють і записав частину розмови. Вони йому передзвонювали, але він уже не відповідав. Потім брат подзвонив ОСОБА_19 і переслав йому аудіо запис телефонної розмови з ОСОБА_11 , і той повідомив про це батька потерпілого.

Аналогічні пояснення дав в суді свідок ОСОБА_23 ..

Рапортом начальника СРПП№4 Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області від 12.12.2016 року та заявою від 12.12.2016 року стверджується, що ОСОБА_11 звертався в поліцію з приводу спричинення йому тілесних ушкоджень.

(арк.83,84)

Протоколом тимчасово доступу до речей та документів від 13.01.2017 року стверджується, що у приміщенні Комунального закладу Червоноградської міської ради Львівської області «Червоноградська центральна міська лікарня» на підставі ухвали слідчого судді від 06.01.2017 року було вилучено картку стаціонарного хворого №12501/945 потерпілого ОСОБА_11

(арк.89)

Висновком експерта №033/2017 від 10.03.2017 року стверджується, що у потерпілого ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка проявилась струсом мозку, забою м`яких тканин голови, а також забою правої гомілки, забою лівого коліна, забою лівого передпліччя, забою лівого плеча та множинних саден спини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

(арк.90-91)

Заявою потерпілого ОСОБА_11 та протоколом огляду від 26.04.2017 року стверджується, що за згодою потерпілого у присутності понятих було проведено огляд мобільного телефону марки LG, гаманця, USB-флеш накопичувача об`ємом 8 Гб, посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію автомобіля марки ЗАЗ моделі 110307 та перепустки у гуртожиток Львівського університету «Львівська політехніка» на ім`я ОСОБА_11

(арк.92,93-99)

Постановою про визнання предметів речовими доказами від 26.04.2017 року стверджується, що зазначені телефон марки LG, гаманець, USB-флеш накопичувач, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію автомобіля та перепустка у гуртожиток на ім`я ОСОБА_11 визнано речовими доказами, прилучено до кримінального провадження та передано на зберігання власнику під розписку.

(арк.100-101)

Протоколами проведення слідчих експериментів від 26.04.2017 року, 23.05.2017 року, 24.05.2017 року та відеозаписів, які були відтворені в судовому засіданні, стверджується, що неповнолітні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , потерпілий ОСОБА_11 у присутності законних представників, педагога, у м.Львові та у м.Червонограді показали місце та розповіли як відбувались події 11.12.2016 року. Потерпілий вказав, де і яким чином його примусово посадили в автомобіль, вимагали гроші та наносили побої.

(арк.144-147, 148-150, 118-124)

Протоколом огляду місця події від 09.06.2017 року стверджується, що свідок ОСОБА_22 у присутності понятих надав для огляду мобільний телефон марки NOUS.

(арк.151-152)

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених в судовому засіданні доведена повністю.

Вина обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у тому, що вони вчинили викрадення людини.

Дії обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.146 КК України.

Також вина обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у тому, що вони вчиниливідкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Зазначені дії обвинувачених також вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.

Також вина обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у тому, що вони вчинили незаконне заволодіння будь-яким способом важливим особистим документом.

Ці дії обвинувачених також вірно кваліфіковані за ч.3 ст.357 КК України.

Крім того вина ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у тому, що вони вчинили вимогу передачі чужого майна, (вимагання) поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Ці дії обвинувачених також вірно кваліфіковані за ч.3 ст.189 КК України.

Пояснення обвинувачених у тій частині, що вимога передачі 300 доларів США була жартом, суд до уваги прийняти не може, так як вони об`єктивно спростовуються показами потерпілого, який вказав, що у нього вимагали передати 300 доларів США, при цьому наносили йому побої, поясненнями свідків та протоколами слідчих експериментів, дослідженими у судовому засіданні, наведеними судом вище.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченим, суд враховує тяжкість вчинених ними злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених суд визнає щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування збитків, думку потерпілого суворо не карати обвинувачених, вчинення обвинуваченим ОСОБА_24 злочину у неповнолітньому віці.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених суд не знаходить.
Разом з тим суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше не судимий, неодружений, непрацюючий, є особою молодого віку, позитивно характеризується.
Також суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, є особою молодого віку, навчається, позитивно характеризується, на час вчинення злочинів не досяг вісімнадцятирічного віку, а також враховує умови його життя та виховання, що виховувався у неповній сім`ї.
При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь участі кожного з обвинувачених у вчинених ними злочинах, а також відшкодування останніми завданої шкоди потерпілим.
З врахуванням наведених всіх вище обставин в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинувачених можливе без відбування призначеного покарання і їх слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши до них ст.ст.75,104 КК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.146, ч.2 ст.186, ч.3 ст.357, ч.3 ст.189 КК України та призначити йому покарання:
за ч.3 ст.189 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі;

за ч.2 ст.186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

за ч.1 ст.146 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

за ч.3 ст.357 КК України 2 (два) місяці арешту.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 ст.75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладений на нього обов`язок.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Неповнолітнього ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.146, ч.2 ст.186, ч.3 ст.357, ч.3 ст.189 КК України та призначити йому покарання:
за ч.3 ст.189 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі;

за ч.2 ст.186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

за ч.1 ст.146 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

за ч.3 ст.357 КК України 1 (один) місяць арешту.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Застосувати до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ст.ст.75,104 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладений на нього обов`язок.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі, що є письмовими документами та цифровими дисками, відповідно до ст.100 КПК України залишити при матеріалах кримінального провадження, протягом усього часу їх зберігання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.
Головуючий:ОСОБА_1