Провадження №1-кп/760/1258/2017

В И Р О К
Іменем України
20 жовтня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого : судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,
Обвинувачена ОСОБА_5 будучи раніше судимою в тому числі за шахрайство, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, на шлях виправлення не стала та знову вчинила нові злочини при наступних обставинах.
Так, 13.12.2012 року приблизно о 15.30 год. обвинувачена ОСОБА_5 перебуваючи в салоні маршрутного таксі, який рухався за маршрутом № 56»Д» в м. Києві, з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом обману, познайомилась із потерпілою ОСОБА_4 в розмові з якою повідомила останній неправдиву інформацію про те, що вона ніби- то працює на митному складі та має можливість придбати побутову техніку по занижених цінах. ОСОБА_4 будучи впевненою в добропорядності намірів ОСОБА_5 замовила у останньої побутову техніку, а саме ноутбук.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_5 14.12.2016 року приблизно о 12 год.10 хв. зустрілась із ОСОБА_4 біля станції метро « Олімпійська» в м. Києві, після цього,провела ОСОБА_4 до приміщення станції « Київ- Товарний», яка розташована за адресою: м. Київ, вул. І.Федорова,32, де у приміщенні вказаної станції отримала від ОСОБА_4 гроші в сумі 1850 гривень, за замовлений товар. Заволодівши чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_5 взяті на себе зобов`язання не виконала, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись вказаними грошима на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 1850 гривень.
Крім того, обвинувачена ОСОБА_5 02.03.2013 року приблизно о 17.30 год. перебуваючи біля торгівельної палатки, яка розташована в переході, що сполучає площу Вокзальну та площу Привокзальну, за адресою: м. Київ, площа Вокзальна,1 з метою повторного заволодіння чужим майном, шляхом обману, познайомилась із потерпілою ОСОБА_6 , та повідомила останній завідомо неправдиву інформацію, що вона ніби- то працює на митному складі і запропонувала допомогти придбати товар по занижених цінах. ОСОБА_6 будучи впевненою в добропорядності намірів ОСОБА_5 замовила в останньої товар, а саме: ноутбук, три мобільних телефони та два норкових полушубки.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 04.03.2013 року приблизно об 11.00 год. за попередньою домовленістю зустрілась з ОСОБА_6 біля приміщення станції метро « Олімпійська», що в м. Києві, та з раніше незнайомим їй ОСОБА_7 , який також мав намір придбати у ОСОБА_5 побутову техніку, а саме телевізор і пилосос, та три мобільних телефони. Обвинувачена ОСОБА_5 провела ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на територію станції « Київ- Товарний», що за адресою: м.Київ, вул. Івана Федорова, 32, де перебуваючи біля вхідних воріт станції « Київ-Товарний», маючи на меті заволодіти чужим майном, повідомила ОСОБА_8 , щоб ОСОБА_7 передав їй грошові кошти за замовлений товар, що і було зроблено. Після цього, ОСОБА_5 провела ОСОБА_6 до вхідних дверей станції « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де отримала від неї гроші в сумі 7980 гривень за замовлений товар, з яких 5380 гривень належали ОСОБА_7 а гроші в сумі 2600 гривень належали ОСОБА_6 . Заволодівши вказаними грошима ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись ними на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 2600 гривень, ОСОБА_7 - у розмірі 5380 гривень.
Обвинувачена ОСОБА_5 допитана у суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, розмір шкоди, форму вини за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.2 ст.190 КК України винуватою у обвинуваченні визнала себе повністю, суду пояснила, що було скрутне матеріальне становище, не було паспорта і роботи, тому вона таким чином заробляла на життя. У скоєному щиро кається, та вибачається перед потерпілими.
Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що з обвинуваченою познайомилась в маршрутному таксі, де остання їй повідомила, що працює на митному складі і може придбати товар по низьким цінам. Вона замовила їй ноутбук і через декілька днів зустрілася з нею біля станції метро « Олімпійська», де передала гроші в сумі 1850 гривень. Вона повірила у добропорядність ОСОБА_5 , але як пізніше з`ясувалося вона її обманула.
Показання обвинуваченої ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, розглядаючи провадження в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно. Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про її особу, яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, вік, стан здоров`я, заподіяна шкода потерпілим не відшкодована, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 суд визнає визнання вини та каяття у вчиненому.
Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено.
За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченої, пом`якшуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, що до обвинуваченої ОСОБА_5 необхідно застосувати покарання лише з ізоляцією від суспільства у виді позбавлення волі в межах санкції, інкримінованої статті Особливої частини кримінального кодексу України.
Міра запобіжного заходу в даному кримінальному провадженні обвинуваченій не обиралась. Обвинувачена перебуває в Київському СІЗО за обраним відносно неї запобіжним заходом відповідно до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва.
Цивільний позов не заявлений.
Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України, та призначити покарання за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 / Два/роки 6 /Шість/ місяців.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений доАпеляційного суду м.Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1