Провадження № 1-кс/760/1533/18
Справа №760/1846/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000633 від 20 січня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Слідчий слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обґрунтовував своє клопотання тим, що ОСОБА_4 будучи раніше засудженим: 1) 09.07.2002 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на певний строк - 1(один) рік, з випробуванням і встановлення іспитового строку - 1 (один) рік; 2) 04.02.2008 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.198, ч. 1 ст. 394 КК України до 3 років позбавлення волі; 3) 02.08.2010 Солом`янським районним судом міста Києва за ч. 2 ст.185 КК України до 1(одного) року 6(шість) місяців позбавлення волі; 4) 04.10.2012 Солом`янським районним судом міста Києва за ч.3 ст. 185 КК України до 3(трьох) років 6(шість) місяців позбавлення волі, звільнившись з місць позбавлення волі 21.01.2016, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив новий умисний корисливий злочин на території Солом`янського району міста Києва.

Так він, приблизно о 12.30 годин 20.01.2018, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 побачив припаркований на проїжджій частині автомобіль марки «ІЖ КОМБІ» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .

У цей момент, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна з вказаного автомобіля. З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 , впевнившись у тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, маючи при собі металеві ножиці, які заздалегідь приготував для вчинення кримінального правопорушення, пошкодив замок правої передньої дверки автомобіля, тим самим відчинивши їх, через які в подальшому проник до салону вищевказаного автомобіля. Після цього, ОСОБА_4 із салону автомобіля повторно таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: кран-змішувач марки «F-35 Zegor», сірого кольору, вартістю 649 гривень.

Після цього, утримуючи при собі повторно таємно викрадене вказане вище чуже майно, ОСОБА_4 із місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 649 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 2 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підтверджується зібраними, на досудовому розслідуванні, в кримінальному провадженні доказами, зокрема: рапортом про фактичне затримання ОСОБА_8 об 12:30 годин 20.01.2018 та виявлення факту вчинення ним кримінального правопорушення від 20.01.2018.; протоколом прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 20.01.2018.; протоколами огляду місця події від 20.01.2018.; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 20.01.2018.; протоколами допиту працівників поліції, які затримували ОСОБА_4 на місці вчинення злочину: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою. Крім того,санкція статті за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання до шести років позбавлення волі, що також є підставою вважати, що підозрюваний може уникати від відповідальності.
В судовому засіданні захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання та просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання в м. Києві, за місцем проживання характеризується позитивно.
Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вважаю що прокурором при розгляді клопотання було доведено обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України»).
Відповідно до частини першої ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000633 від 20.01.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України
20.01.2018 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Разом з тим, суд погоджується з прокурором щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, на запобігання яких покликані запобіжні заходи, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; знищити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Проте суд не може погодитись із тим, що для даного випадку необхідним є застосування виняткового виду запобіжного заходу як тримання підозрюваного під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід, такий як домашній арешт з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, цілком зможе запобігти встановленим ризикам.

Тому слідчий суддя, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: наявність обґрунтованої підозри, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, стан здоров`я, його соціальні зв`язки, наявності постійного місця проживання, приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає, а для підозрюваного достатнім буде застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке в свою чергу підтверджується доданими до клопотання матеріалами, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження уявляється доцільним застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст. ст. 1, 5, 176, 177, 178, 179, 183, 193, 194, 196, 206, 372 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого відділу Солом?янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №9 м. Києва ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 20.03.2018 року включно, заборонивши ОСОБА_4 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною їхньою вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися за межі АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_2 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури №9 м. Києва ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваному в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1