Справа № 308/2272/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.03.2018 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження за апеляцією захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 березня 2018 року, якою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.2 ст.258 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Абрикосівка Цюрупинського району Херсонської області, українця за національністю, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; з вищою освітою, одруженого, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , за попередньою змовою з громадянином Молдови ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 17 год. 14 хв. 26 лютого 2018 року по 04 год. 27 хв. 27 лютого 2018 року, знаходячись на території Закарпатської області, попередньо підготувавшись, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вибуху, здійснили умисне пошкодження адміністративної будівлі громадської організації «Товариство угорської культури Закарпаття», що розташована в м. Ужгороді по вул. Православна Набережна, 5, за наступних обставин.
Так, 26 лютого 2018 року, о 17 год. 14 хв., ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , на транспортному засобі марки «Mitsubishi» моделі «L200», д.н.з. « НОМЕР_1 », рухаючись автодорогою «Київ-Чоп», заїхали на територію Закарпатської області в с. Нижні Ворота, Воловецького району, та продовжили свій рух в сторону м. Ужгорода.
О 18 год. 04 хв., цього ж дня, ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 здійснили зупинку на автостоянці торгівельного центру «Епіцентр», що розташований за адресою: м. Мукачево, вул. Лавківська, 1«Д», зайшли до вказаного торгівельного центру, та з метою завершення готування до вчинення кримінального правопорушення, а саме для підготовки вибухового пристрою, а також для маскування безпосереднього виконавця ОСОБА_11 , придбали стрічку самоклейку («скотч»), чоловічі рукавиці та термомаску у вигляді балаклави.
Продовжуючи підготовку до вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в торгівельному центрі «SILVERLAND», що розташований поряд з ТЦ «Епіцентр», придбали обгортковий папір, після чого повернулись до транспортного засобу та втрьох продовжили рух в м. Ужгород.
Близько 00 год. 30 хв. 27 лютого 2018 року, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , на автомобілі «Mitsubishi» моделі «L200», д.н.з. « НОМЕР_1 » заїхали на територію м. Ужгорода та продовжили рух, обраним маршрутом до вул. Капітульної, де о 02 год. 44 хв., поряд з буд. № 2 зупинились, ОСОБА_12 вийшовши з транспортного засобу, продовживши рух пішки, пройшов від вул. Волошина через пішохідний міст, до вул. Православна Набережна, де розміщена адміністративна будівля громадської організації «Товариство угорської культури Закарпаття», а ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на вказаному транспортному засобі продовжили рух по вул. Волошина та вул. Ольбрахта до перехрестя з вулицями Анкудінова та Шумної.
В подальшому, о 02 год. 49 хв. цього ж дня, ОСОБА_12 , дійшовши до будівлі громадської організації «Товариство угорської культури Закарпаття», що розміщена за адресою: м. Ужгород, вул. Православна Набережна, 5, встановив на підвіконні одного з вікон даної будівлі, що виходить на сторону цієї набережної, пакет з вибуховим пристроєм та продовжив рух по тротуару на вул. Православна Набережна в напрямку вул. Анкудінова, де на нього чекали, на вищезгаданому транспортному засобі, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .
Через 6 хв. 37 сек., після поміщення ОСОБА_10 пакету з вибуховим пристроєм на вищезазначене підвіконня, тобто о 02 год. 55 хв., відбулась детонація та пролунав вибух, яким пошкоджено фасад будівлі, два вікна, міжкімнатні двері громадської організації «Товариства угорської культури Закарпаття» та знищено майно, а саме всі наявні у приміщенні офісні меблі, товарно-матеріальні цінності та документацію.
В цей час ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , з метою уникнення затримання та подальшої кримінальної відповідальності за вчинене ними правопорушення, попрямували тим самим маршрутом в бік Львівської області та о 04 год. 27 хв. 27 лютого 2018 року покинули територію Закарпатської області.
Окрім цього, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з громадянином Молдови ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , в період з 17 год. 14 хв. 26 лютого 2018 року по 04 год. 27 хв. 27 лютого 2018 року, знаходячись на території Закарпатської області, попередньо підготувавшись, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вибуху, здійснили терористичний акт та умисне пошкодження адміністративної будівлі громадської організації «Товариство угорської культури Закарпаття», що розташована в м. Ужгороді по вул. Православна Набережна, 5.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до особливо тяжких злочинів і за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, На думку судді, в судовому засіданні прокурор довів наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 даних кримінальних правопорушень.

Також, слідчий суддя в обгрунтування прийнятого рішення послався на наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, впливу на свідків та інших співучасників правопорушення, знищення або спотворення ним знаряддя злочину та речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зазначені ризики обґрунтовані, зокрема, тим, що ОСОБА_7 є кадровим військовим офіцером, злочин, у якому він підозрюється, та обставини його вчинення, тяжкість можливого покарання, яке загрожує йому, у разі визнання винним, свідчать про те, що до нього неможливо застосувати альтернативний запобіжний захід. Враховуючи, приписи ч. 5 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 258 КК України.

В апеляції захисника ОСОБА_6 порушується питання про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, якою в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою просить відмовити. Апелянт, посилається на те, що прокурор у судовому засіданні не довів наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, а також знищення ним чи спотворення знаряддя злочину та речових доказів. Також захисник вказує на те, що обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, відверто викликає сумніви. Також суддею не враховано і даних про особу підозрюваного, який є кадровим військовим офіцером у званні майора, стан здоров`я ОСОБА_7 а також наявність у нього на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_13 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляцію, подану в інтересах підозрюваного, промову прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою і просив залишити її без змін, а апеляцію без задоволення, перевіривши матеріали за поданням, обговоривши доводи апеляції, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів провадження за клопотанням слідчого, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, вчинених за обставин, які встановлені даними матеріалами кримінального провадження.

Обираючи підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суддя додержав вимоги ст.ст.177,178,183,194 КПК України, дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання цього запобіжного заходу, дав їм належну оцінку.

З огляду на тяжкість та конкретні обставини злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_7 і те, що вказані кримінальні правопорушення за ступенем тяжкості є тяжким та особливо тяжким, а також враховуючи, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_7 створював загрозу для життя і здоров`я людей,свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та наявність ризиків, апеляційний суд вважає, що суддя мав підстави для застосування саме такого запобіжного заходу.

Апеляційний суд також приймає до уваги і той факт, що 04.03.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області громадянина України ОСОБА_7 було затримано з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

05.03.2018 року згідно постанови прокурора Закарпатської області подальше здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000655 доручено Слідчому відділу Управління СБУ в Закарпатській області. 05.03.2018 року органом досудового розслідування внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України. Того ж дня, дане кримінальне провадження об`єднане з кримінальним провадженням №0000655. 05.03.2018 року ОСОБА_7 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, згідно з якою ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 (Умисне знищення або пошкодження майна), ч. 2 ст. 258 КК України (Терористичний акт).

З урахуванням ч. 5 ст. 176 КПК України, згідно з якою запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 258 КК України

Тому твердження захисника в апеляційній скарзі про необгрунтвоаність підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, та як наслідок можливість одночасного визначення розміру застави, не можна визнати обґрунтованими.

Слідчим суддею також дотримано і процедуру обрання запобіжного заходу, враховані дані про особу підозрюваного: його вік, сімейний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що його характеризують, в тому числі й ті, на які вказує в апеляції захисник.

Наведені в апеляції захисника доводи про наявність у ОСОБА_7 утриманців, а також відсутність намірів ухилитися від правосуддя чи перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, не спростовують висновків слідчого судді щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та необхідності їх запобіганню шляхом обрання підозрюваному даного виду запобіжного заходу.

Керуючись ч. 3 ст. 407, ст.ст. 418-419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 06 березня 2018 року про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: