Справа № 415/64/16-к
Провадження № 11-кп/782/435/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку Луганської області матеріали за клопотанням Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України щодо ОСОБА_6 , за апеляційною скаргою ОСОБА_6 , поданою на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 18.02.2016,

встановила:
Оскаржуваною ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 18 лютого 2016 року за клопотанням Міністерства юстиції України приведений у відповідність до законодавства України вирок Мещанського районного суду міста Москви Російської Федерації від 12.07.2010 року щодо ОСОБА_6 і зазначена особа вважається засудженою за ч.2,3 ст. 187, ч.1 ст. 152, ч.1 ст. 153, 70,71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Засуджений ОСОБА_6 у поданій у порядку ч.7 ст.610 КПК України апеляційній скарзі просить змінити судове рішення та пом`якшити йому розмір визначеного судовою ухвалою покарання до 09 років 08 місяців позбавлення волі.

Посилається при цьому на те, що постановою Зубово-Полянського районного суду Республіки Мордовія Російської Федерації від 25 березня 2016 року, за його клопотанням, застосований набравший чинності кримінальний закон, який має зворотню силу відповідно до ст. 10 КК РФ і, відповідно, вироки Дорогомилівського районного суду м. Москви від 23.08.2002 та Мещанського районного суду м. Москви від 12.07.2010 змінені, з них виключене додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а покарання, призначене за ч.2 ст. 162 КК РФ, пом`якшене до 05 років 05 місяців позбавлення волі, а за сукупністю вироків - до 09 років 08 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Лисичанського міського суду від 18.02.2016 зазначена вище постанова Зубово-Полянського суду РФ не врахована, отже, строк покарання під час приведення вироку у відповідність із українським законодавством більш суворий, що не відповідає вимогам ст. 610 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши засудженого ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги та клопотань, прокурора, який не заперечував проти задоволення заявлених апеляційних вимог засудженого, вивчивши матеріали провадження, додані до клопотання Міністерства юстиції України, обговоривши доводи апеляційної скарги засудженого, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний та виконаний на території України у випадках і обсязі, передбаченими міжнародними договорами, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а у разі відсутності міжнародного договору положення глави 46 КПК можуть бути застосовані при вирішенні питання про передачу засудженої особи для подальшого відбування покарання ( ч.2 ст. 602 КПК).

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області ( як суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться останнє відоме місце проживання засудженого) від 18 лютого 2016 року задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність до кримінального законодавства України вироку іноземної держави щодо ОСОБА_6 : вирок Мещанського районного суду міста Москви РФ від 12 липня 2010 року, із приєднаною невідбутою частиною покарання, призначеного Дорогомилівським районним судом міста Москви від 23.08.2002, та з урахуванням змін, внесених до нього касаційною ухвалою Московського міського суду від 08.11.2010, приведений у відповідність з кримінальним законодавством України.

ОСОБА_6 визнаний засудженим за вищезазначеним вироком:

за ч.2 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 05 років 06 місяців;

за ч.3 ст. 187 КК України - до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 07 років 06 місяців;

за ч.1 ст. 152 КК України - до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 05 років;

за ч.1 ст. 153 КК України - до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 05 років.

На підставі ч.2 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 09 років 06 місяців.

За сукупністю вироків, згідно із ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Дорогомиловського районного суду міста Москви від 23.08.2002 року і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 років.

Під час розгляду клопотання Міністерства юстиції суд першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.603, ч.3 ст.610 КК України, правильно визначив статті закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинен засудженим ОСОБА_6 , не перевіряючи фактичні обставини, встановлені вироками Мещанського та Дорогомиловського районних судів міста Москви та не вирішуючи питання щодо винуватості ОСОБА_6 .

Разом з тим, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції, не була предметом розгляду постанова судді Зубово-Полянського районного суду Республіки Мордовія від 25 березня 2016 року, згідно із якою було задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 про приведення обох вироків у відповідність до Федеральних законів РФ закону, які мають зворотню силу ( ст. 10 КК РФ) та пом`якшення, у зв`язку з цим, покарання: за вироком Дорогомиловського районного суду м. Москви - до 07 років 10 місяців позбавлення волі; за вироком Мещанського районного суду м. Москви від 12.07.2010 - за сукупністю злочинів до 09 років 03 місяців позбавлення волі, а остаточно за сукупністю вироків - до 09 років 08 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку іноземної держави, суд дотримується тривалості визначеного таким вироком покарання, окрім випадків, зокрема, якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення. У такому випадку суд дотримується строку, визначеному вироком іноземної держави.

Оскільки вироком та постановою іноземної держави покарання, призначене за ч.2 ст. 187 КК України ( що відповідає ч.2 ст. 162 КК РФ), є меншим, ніж мінімальний строк санкції цієї статті закону, до колегія суддів вважає за необхідне вважати ОСОБА_6 засудженим за вироком Мещанського районного суду міста Москви від 12.07.2010 року за ч.2 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 05 років 05 місяців і, відповідно, за сукупністю злочинів ( ч.2 ст. 70 КК України) за цим же вироком - до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 09 років 03 місяці, а, з урахуванням призначеного за сукупністю вироків покарання ( ст. 71 КК України) - до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 09 років 08 місяців позбавлення волі.

Враховуючи викладене, керуючись п.4 ч.1 ст. 408 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції змінити, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - задовольнити.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне, задовольбнивши клопотання засудженого,зарахувати ОСОБА_6 , відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення по зазначеному вироку суду з 20 листопада 2009 по 12 липня 2010 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. 405, 408, 603,610 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 18 лютого 2016 року змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за вироком Мещанського районного суду міста Москви Російської Федерації від 12.07.2010 року, у відповідності до законодавства України,

за ч.2 ст. 187 КК України - до позбавлення волі строком на 05 років 05 місяців;

за ч.3 ст. 187 КК України - до позбавлення волі строком на 07 років 06 місяців;

за ч.1 ст. 152 КК України - до позбавлення волі строком на 05 років;

за ч.1 ст. 153 КК України - до позбавлення волі строком на 05 років.

На підставі ч.2 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 09 років 03 місяці.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Дорогомиловського районного суду міста Москви від 23.08.2002 року і остаточно вважати ОСОБА_6 засудженим до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 09 років 08 місяців.

Зарахувати ОСОБА_6 , відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення по зазначеному вироку суду з 20 листопада 2009 по 12 липня 2010 року із розрахунку: один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.

У решті ухвалу суду залишити без змін.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_7