Справа № 309/2193/15-к
Провадження № 1-кп/309/14/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000725 від 18.07.2014 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Хуст Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого на приватному підприємстві, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,
В С Т А Н О В И В:

В період з вересня 2013 року по грудень 2013 року, проживаючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 , маючи вільний доступ до речей, що знаходились у квартирі, таємно викрав речі: одну пару великих оленячих ріг вартістю 2000 гривень, одну пару малих оленячих ріг вартістю 600 гривень, одну пару малих оленячих ріг вартістю 600 гривень, мисливську рушницю для підводного полювання (гарпун), радянського виробництва вартістю 2000 гривень, мисливську рушницю для підводного полювання (гарпун), радянського виробництва вартістю 2000 гривень, бінокль чорного кольору з футляром чорного кольору, радянського виробництва вартістю 550 гривень, бінокль чорного кольору до 15 градусів захоплення та восьмикратним збільшенням, радянського виробництва вартістю 700 гривень, фотоапарат «Зеніт ТТЛ» вартістю 400 гривень, сканер марки «НР» вартістю 390 гривень, принтер марки «НР» модель ІР 1800 вартістю 550 гривень, чим причинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 6190 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за зміненим обвинуваченням визнав у повному обсязі, пояснив обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони викладені у зміненому обвинувальному акті, не оспорюючи фактичні обставини, щиро розкаявся у скоєному. Цивільний позов ОСОБА_5 визнав частково в частині відшкодування матеріальної шкоди, в частині стягнення моральної шкоди не визнав та просив суд у цій частині позову відмовити.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні суду підтвердив обставини, як вони викладені в зміненому обвинувальному акті. Пояснив суду, що має претензії до обвинуваченого, оскільки шкода йому не відшкодована. Цивільний позов підтримав, просив суд задоволити та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на його користь матеріальну шкоду, встановлену судом, у

розмірі 6190,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 46337,00 грн. Питання відносно міри покарання залишає на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважає, що досліджувати інші докази не має необхідності, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, роз`яснивши при цьому учасникам судового розгляду наслідки застосування даної статті КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні обвинувачений ОСОБА_4 визнає повністю, щиро розкаюється у скоєному.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст.ст. 65, 66, 67 КК України враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим, всі обставини по справі в їх сукупності, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують або обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до категорії невеликої тяжкості. Останній має постійне місце роботи, одружений, на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, фактичне часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілому, моральну шкоду добровільно не відшкодовано.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення проти власності, його наслідки, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин: визнання обвинуваченим вини, щире каяття, позитивну характеристику по місцю проживання, фактичне часткове відшкодування матеріальної шкоди, раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, а також ті обставини, що скоєне кримінальне правопорушення відноситься до категорії правопорушень невеликої тяжкості, моральну шкоду цивільному позивачу не відшкодовано, наявність претензій зі сторони потерпілого, суд приходить до висновку, що обвинуваченому з метою виправлення і перевиховання та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки на день набрання чинності цим Законом він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відносно яких він не позбавлений батьківських прав: синів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання.

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Статтею 86 КК України передбачено, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 06 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлених батьківських прав, які на

день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на утриманні обвинуваченого ОСОБА_4 перебуває двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно яких обвинувачений не позбавлений батьківських прав, обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає повністю, щиро кається у вчиненому.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин, суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії не звільняє його від обов`язку відшкодувати потерпілому заподіяну злочином шкоду, а також те, що у разі застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Заявлений ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає до часткового задоволення. Відносно стягнення матеріальної шкоди, то таку слід задоволити частково у розмірі 1490 гривень, що становить різницю від суми шкоди встановленої судом у розмірі 6190 гривень та сумою вилучених викрадених речей - 4700 гривень (6190 грн.-4700 грн.=1490 грн.). Стосовно моральної шкоди, то виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, цивільний позов в цій частині підлягає до часткового задоволення, оскільки частина викрадених речей є вилученою та в подальшому підлягає поверненню законному власнику, а тому суд вважає, що з ОСОБА_4 слід стягнути на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 2 000 гривень.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 127-129, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання.

Цивільний позов ОСОБА_5 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 кошти за спричинену матеріальну шкоду у розмірі 1490 /одної тисячі чотириста дев`яносто/ гривень та моральну шкоду 2 000 /дві тисячі/ гривень.

Речові докази по справі: дві мисливські рушниці для підводного полювання, три пари ріг, бінокль чорного кольору з футляром, принтер чорного кольору /а.к.п. 27, 28, 44, 45/, які згідно квитанцій №443 від 13.10.2014 року знаходяться в кімнаті для зберігання речових доказів Хустського ВП ГУ НП України в Закарпатській області повернути законному володільцю ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя

Хустського районного суду підпис: ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1 .