АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/88/2018 Категорія КК: ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарях: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0014510 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 та захисника обвинуваченого ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 14 грудня 2015 року щодо

ОСОБА_16 ,
ОСОБА_14 ,
ОСОБА_12 ,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буча Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого 07.05.2013 р. Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України,

за участю прокурорів: ОСОБА_17 , ОСОБА_18

захисників: ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

ОСОБА_21

обвинувачених: ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 14 грудня 2015 року ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, і призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна в доход держави;

- за ч. 1 ст. 317 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого визначено ОСОБА_11 до відбуття покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна в доход держави.

Судом вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вирок суду у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених, істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_11 визнати винуватим за пред`явленим обвинуваченням за ч. 2 ст. 307 КК України та призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. Визнати винуватим за пред`явленим обвинуваченням за ч. 1 ст. 317 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань призначити покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 07.05.2013 та остаточне покарання призначити у виді 8 років позбавлення золі з конфіскацією всього належного майна.

Прокурор вважає, що вирок суду є незаконним, судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, істотно порушено вимоги кримінального процесуального законодавства. Судом не було дотримано вимоги п. 16 ч. 1 ст. 7, ст. 370, ч. 3 ст. 374 КПК.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що ОСОБА_11 судимий вироком Деснянського районного суду міста Києва від 07.05.2013 за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Обвинувачений був затриманий по новому епізоду та взятий під варту до спливу вказаного іспитового строку. Разом з тим, судом першої інстанції неправильно застосовано кримінальний закон, а саме не застосовано ст. 71 КК України, яка підлягає обов`язковому застосуванню при призначенні покарання ОСОБА_11 .

Призначаючи покарання необхідно враховувати системність та організованість діяльності, кількість епізодів, що вказує на надзвичайну суспільну небезпеку обвинувачених.

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 та захисника обвинуваченого ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 містять інші вимоги та доводи на їх обґрунтування, які в даному процесуальному документі не розглядаються та не вирішуються. Оцінка цим вимогам надана колегією суддів в іншому процесуальному документі ухвалі апеляційного суду, оскільки їх вирішення не потребує постановлення судом апеляційної інстанції нового вироку.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників кримінального провадження, розглянувши матеріали кримінального провадження, дослідивши та перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора в частині неправильного застосування кримінального закону при призначенні покарання ОСОБА_11 , провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції частковому скасуванню з ухваленням нового вироку, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно вимог ст. ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України однією з підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Як передбачено ч. 2 ст. 409, ст. 414 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ст. 70 КК України, і призначенні йому покарання, дотримався вказаних вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Але при призначенні остаточного покарання ОСОБА_11 судом першої інстанції не було враховано, що ОСОБА_11 був раніше засуджений 07.05.2013 р. Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, та звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Злочини, передбачені ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, у вчиненні яких ОСОБА_11 визнаний винуватим, в даному кримінальному провадженні, скоєні ним в період іспитового строку, а тому остаточне покарання ОСОБА_11 має бути призначене з дотриманням вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

За таких обставин доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині підлягають задоволенню, так як суд першої інстанції не застосував кримінальний закон, який підлягає застосуванню, що у відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 413 та п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України є підставою для скасування в цій частині вироку суду першої інстанції з ухваленням нового вироку, в зв`язку з необхідністю застосування більш сурового покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 в частині призначення покарання ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду міста Києва від 14 грудня 2015 року в частині призначення покарання ОСОБА_11 скасувати частково.

Вважати засудженим ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна в дохід держави; за ч. 1 ст. 317 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначено ОСОБА_11 покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна в дохід держави.

У відповідності зі ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_11 призначити шляхом часткового приєднання покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 07 травня 2013 року за ч. 1 ст. 309 КК України, у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна в дохід держави.

В решті вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_11 залишити без змін.

Зарахувати ОСОБА_11 в строк відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 р.) строк з 08.05.2014 р. по 20.06.2017 р. включно із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений безпосередньо до суду касаційної протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченими, що тримаються під вартою в той же строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді:

__________________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4