Справа №345/4096/17
Провадження № 1-кп/345/120/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.01.2018 року м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , із вищою освітою, непрацюючого, пенсіонера, раніше не судимого, громадянина України, за ст. 286 ч. 1 КК України,
з участю: прокурора ОСОБА_4
що ОСОБА_3 , вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Злочин вчинено при наступних обставинах:
Так, 12.09.2016 року близько 07.50 год. водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки SkodaOktavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Калуші по проспекту Л. Українки в напрямку вул. Б.Хмельницького, лівою смугою руху. В той час, на правій смузі руху перед пішохідним переходом, що у районі розташування Собору Всіх Святих Землі Української, зупинився автомобіль. Малолітній пішохід ОСОБА_5 вийшла на пішохідний перехід, і справа наліво, відносно напрямку руху автомобіля SkodaOktavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , почала перетинати проїзну частину дороги. Водій ОСОБА_3 не встежив за дорожньою обстановкою, проявив неуважність, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_5 .В.
При цьому, водій ОСОБА_3 порушив Правила дорожнього руху України, а саме:
-п. 2.3. "б", який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;
-18.4. Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
В результаті порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, а саме: крайовий внутрішньосуглобовий перелом фрагменту латерального краю основи нігтьової фаланги 1-го пальця правої ступні з незначним його відходженням, рана в ділянці нігтьової фаланги 1-го пальця правої кисті, які згідно висновку експерта № 284 від 08.11.2017 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.
Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому ним злочині у судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст. 286 ч. 1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, і підтвердив, що злочин вчинив при вищенаведених обставинах. У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо не карати.
Судом дослідження доказів і фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , який повністю визнав свою вину у вчиненому і не бажає досліджувати у судовому засіданні докази, які були зібрані в процесі досудового слідства і прокурор не заперечує проти цього, а тому суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, які ніким не оспорюються.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини справи.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи вимоги ст. 65 КК України щодо необхідності й достатності призначення покарання для виправлення особи та попередження нових злочинів, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливі без ізоляції його від суспільства і, що йому слід призначити покарання у вигляді штрафу без позбавленням права керувати транспортними засобами.
При вищенаведених обставинах суд не вбачає можливості застосування відносно обвинуваченого ст. 69 чи ст. 75 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання та дав згоду на застосування відносно нього Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.
Враховуючи наведене, суд вважає, що відносно обвинуваченого слід застосувати зазначений Закон.
Відповідно до ст. 1 п. ґ Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 вчинив злочин невеликої тяжкості, відповідно до ст. 12 КК України, та на день набрання чинності Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року досяг пенсійного віку, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 Серія НОМЕР_3 , де зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.01.2014 року призначено пенсію за віком, та дає згоду на застосування відносно нього Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.
Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання за даним вироком.
Процесуальні витрати слід покласти на обвинуваченого та стягнути з нього в дохід держави 1 373,95 грн. за висновки експерта № 4.2 808/2016 від 04.10.2016 року та № 4.2 958/17 від 22.11.2017 року.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року й керуючись ст. ст. 65, 75 КК України, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим за ст. 286 ч. 1 КК України та призначити покарання штраф у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 грн. без позбавленням права керувати транспортними засобами.
ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання за даним вироком суду на підставі ст. 1 п. ґ Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.
Процесуальні витрати покласти на ОСОБА_3 та стягнути з нього в дохід держави 1 373,95 грн. за висновки експерта.
-автомобіль Шкода Октавія, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на зберігання ОСОБА_3 повернути йому ж;
-два рентген знімки із описом до нього, які передано на зберігання законному представнику потерпілій ОСОБА_7 повернути їй же ж;
-завірену копію догоспітального протоколу № 2855, копію виписки із журналу реєстрації амбулаторних хворих, завірену копію карти виїзду СШМД, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області шляхом подання апеляції протягом 30 діб з часу проголошення.
Головуючий: