Єдиний унікальний номер 722/1457/17
Номер провадження 1-кп/722/125/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2017 року Сокирянський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
та обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000312 від 03.09.2017 року, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сокиряни Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою вищою освітою, одруженого, працюючого трактористом ТОВ «Перший національний аграрний кооператив», раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.119 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_6 , 03.09.2017 близько 20.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території ферми ТОВ «АТЗТ Мирне», що в с.Коболчин Сокирянського району Чернівецької області, біля приміщення молокоблоку, на ґрунті виниклих неприязних відносин із ОСОБА_7 , жителем с. Коболчин Сокирянського району Чернівецької області, під час виниклої суперечки із останнім, яка в подальшому переросла в бійку, протиправно, не передбачаючи можливості настання тяжких наслідків внаслідок своїх дій, хоча повинен і міг їх передбачити, підняв із ґрунтового покриття дороги камінь розміром 15x12 см, навмисно з силою, правою рукою кинув його в бік ОСОБА_7 , влучивши в скроневу ділянку голови зліва останньому, внаслідок чого той впав на землю і втратив свідомість, та не приходячи до тями, під час реанімаційних заходів помер в приміщенні Сокирянської ЦРЛ.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани на потиличній ділянці голови зліва; крововиливу у м`які тканини голови з боку внутрішньої їх поверхні, розташованому на потиличній ділянці зліва; перелому кісток основи та склепіння черепа; епідурального крововиливу в потиличній ділянці зліва; субарахноїдальних крововиливів на потиличній долі головного мозку зліва, на потиличній долі головного мозку справа, на лобній долі головного мозку справа; забою потиличної долі головного мозку зліва та долі головного мозку справа, які згідно висновку судово-медичного експерта №77 від 03.09.2017 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою «небезпека для життя», та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.119 ч.1 КК України визнав повністю та дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно до моменту події перебував із ОСОБА_7 в нормальних відносинах, як колеги по роботі в АТЗТ «Мирне». 03.09.2017 року, приблизно о 18-19 годині він у стані алкогольного сп`яніння перебував на робочому місці на прохідній, а ОСОБА_8 також у стані алкогольного сп`яніння, разом з ОСОБА_9 прийшов на роботу. Він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сиділи на прохідній та мирно розмовляли. Трохи пізніше ОСОБА_8 почав нецензурно лаятися на його адресу, а на його неодноразові вимоги покинути приміщення прохідної, не реагував, тому він силою виштовхував потерпілого з приміщення надвір, а той противився. При цьому, ОСОБА_8 продовжував ображати його нецензурними словами та намахуватися руками, щоб його вдарити. Він захищався від останнього руками, тому між ними розпочалася бійка, під час якої він вдарив ОСОБА_8 декілька разів, однак їх розборонили ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Незважаючи на це ОСОБА_8 , відійшовши на 2-3 метри від нього, продовжував його словесно ображати, тому між ними знову зав`язалася бійка і їх знову розборонили ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_11 пішли на своє робоче місце, а він з ОСОБА_12 залишилися на прохідній. Приблизно через годину до ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_8 і сказав, щоб він, ОСОБА_6 підійшов до молокоблока. Вважаючи, що ОСОБА_8 надумав помиритися з ним та попросити вибачення, вони з ОСОБА_12 пішли. Прийшовши приблизно 20 год. на місце, він побачив, що ОСОБА_8 з ОСОБА_11 на тракторі під`їхали до молокоблоку. Коли він рушив до ОСОБА_8 , то той почав йти в його сторону, намагаючись його вдарити та запитуючи, навіщо він, ОСОБА_13 , його вдарив. Між ними знову зав`язалася бійка, однак ОСОБА_12 їх розборонив. Після цього ОСОБА_8 знову намагався його вдарити і знову зав`язалася бійка та ОСОБА_12 знову їх розборонив. Тоді ОСОБА_8 почав відходити і він подумав, що той вже заспокоївся і мав намір йти на своє робоче місце. Однак, ОСОБА_8 взяв з трактора залізну трубу довжиної близько 1 м та діаметром близько 5 см і, тримаючи її в своїх двох руках, намахуючись в його сторону, почав йти, а потім бігти за ним. Злякавшись, він почав втікати вниз, а втікаючи, з метою налякати ОСОБА_8 та заставити його зупинитися, схопив із землі камінь, розвернувся і правою рукою через ліве плече кинув ним навмання, не цілячись, в сторону ОСОБА_8 . Куди потрапив камінь він не бачив, однак побачив, що потерпілий на відстані 3-4 метрів від нього впав і втратив свідомість, тому відразу ж підбіг до нього і разом з ОСОБА_14 , який підбіг, почав надавати першу медичну допомогу, яку надавали аж до приїзду автомобіля «Швидкої допомоги». Також, до них підбігли ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_15 . Допомігши завантажити потерпілого в даний автомобіль, він залишився чекати працівників поліції.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, вона доводиться також показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_4 , яка суду пояснила, що вона є рідною сестрою потерпілого ОСОБА_7 , працювала на фермі АТЗТ «Мирне» та на протязі часу з 18.30 год. до 19.00 год. 03.09.2017 року була безпосереднім свідком подій, що відбувалися між братом та ОСОБА_6 . В цей час на її робочому місці до неї підійшов ОСОБА_16 і сказав, що ОСОБА_13 побив її брата. У брата було червоне ліве око, а під оком крововилив. На її запитання, що сталося, брат нічого не пояснив. Після закінчення роботи вона йшла вверх по дорозі в свій кабінет. За нею до молокоблока йшли ОСОБА_13 з ОСОБА_12 . Коли вона зайшла в молокоблок, то почула, що приїхав трактор і привіз бочку з молоком. Вийшовши, вона побачила, що між ОСОБА_8 і ОСОБА_13 зав`язалася сварка, під час якої ОСОБА_8 намахувався рукою, щоб вдарити ОСОБА_13 , а останній не бив і не ображав брата. Захищаючись, обвинувачений також почав наносити брату удари правою рукою в ліву сторону голови. Вона підбігла, стала між ними і відштовхнула обвинуваченого. ОСОБА_8 в цей час підійшов до трактора, взяв звідти металеву трубу довжиною близько 1 метра, розвернувся і, тримаючи її двома руками нижче пояса, пішов в сторону ОСОБА_13 . Побачивши це, ОСОБА_13 почав втікати, а ОСОБА_8 швидким шагом йшов за ним. Відбігши приблизно 5 метрів від ОСОБА_8 , ОСОБА_13 із землі схопив камінь і сильно замахнувшись, кинув його в сторону ОСОБА_8 , при цьому попав в ліву скроневу ділянку голови і брат відразу впав, став синій і захрипів. На її крик відразу ж прибігли ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та доярки і почали надавати брату першу медичну допомогу, поки не приїхав автомобіль «Швидкої допомоги». Брат помер приблизно через 10-15 хвилин після того, як його забрав екіпаж вказаного вище автомобіля. Бурак і його родичі неодноразово робили спроби відшкодувати завдану злочином шкоду, однак вона не має до нього жодних претензій і не бажає отримувати від нього жодних коштів. В питанні призначення обвинуваченому міри покарання покладається на розсуд суду.
На підставі ст.349 ч.3 КПК України, за згодою прокурора, потерпілої та обвинуваченого, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, потерпіла та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також, судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає доведеним, що викладене в обвинуваченні діяння мало місце і містить склад кримінального правопорушення. Встановлено, що обвинувачений вчинив вбивство через необережність, отже, його дії слід правильно кваліфікувати за ст.119 ч.1 КК України. ОСОБА_6 є винуватим у вчиненні цього кримінального правопорушення, і підлягає покаранню.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також матеріали складеної уповноваженим органом з питань пробації досудової доповіді.
Згідно ч.3 ст.12 КК України вчинений обвинуваченим злочин є середньої тяжкості.
ОСОБА_6 вчинив злочин вперше та є раніше несудимим, за місцем проживання та за місцями останньої та попередніх служби і роботи характеризується виключно позитивно, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Згідно складеної фахівцем Сокирянського міськрайонного сектору з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_18 досудової доповіді виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та становить середній рівень небезпеки для суспільства, а ймовірність вчинення повторного правопорушення зводиться до середнього рівня ризику.
Розпискою, даною батьком потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_19 від 22.11.2017 року підтверджується, що обвинувачений відшкодував йому витрати на поховання сина в сумі 20000 грн.
Обставинами, передбаченими ст.66 КК України, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , є щире каяття, що ґрунтується на повному визнанні ним своєї вини, активне сприяння у розкритті злочину та добровільне усунення заподіяної шкоди.
Обставиною, передбаченою ст.67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
На підставі викладеного, з урахуванням поведінки обвинуваченого після вчинення злочину, добровільного відшкодування ним витрат на поховання потерпілого, відношення ОСОБА_6 до вчиненого, позиції потерпілої ОСОБА_4 , яка не має до обвинуваченого жодних матеріальних претензій та в питанні призначення обвинуваченому міри покарання покладалася на розсуд суду, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання у межах санкції ст.119 ч.1 КК України у виді обмеження волі, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. На підставі ст.75 КК України обвинуваченому слід призначити покарання з випробуванням, з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
У відповідності до вимог ч.9 ст.100 КПК України речові докази: предмети, що містять біологічні зразки, слід знищити, одяг, вилучений у обвинуваченого слід повернути останньому як його власнику.
Керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 119 ч.1 КК України та призначити йому покарання 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Речові докази:
?два камені, металеву трубу довжиною біля 80 см, два зрізи грунтового покриття з вільними зразками та з речовиною бурого кольору, схожою на кров, які згідно квитанції без номера та дати, згідно запису в Книзі обліку речових доказів за №9156 передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області знищити;
?кепку кольору «хакі», спортивні штани сірого кольору, кросівки «Міда» сірого кольору, чоловічу футболку, чоловічі шкарпетки чорного кольору, які згідно квитанції без номера та дати, згідно запису в Книзі обліку речових доказів за №9156 передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області повернути ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 .
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області через Сокирянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1 .