АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/3516/17 Номер провадження 11-кп/786/826/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 185 КК України С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю :
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали кримінального провадження №0000218 від 26.01.2017, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м.Полтави від 22 червня 2016 року ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, судимого:

21.01.2016 року Київським райсудом м. Полтави за ч.1 ст.185, ч.2 ст.186, 70, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

16.03.2016 року Київським райсудом м. Полтави за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1,4 ст.70, 75 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

13.01.2017 року Київським райсудом м. Полтави за ч.2 ст.185, 71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі;

10.05.2017 року Ленінським райсудом м. Полтави за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі, -

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та засуджено до покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом повного поглинення призначеного покарання покаранням, призначеним вироком Ленінського райсуду м. Полтави від 10.05.2017 року, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 8 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 вказано рахувати з 01.12.2016 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_7 перебування його в ПУВП № 23 в період з 01.12.2016 року по 20.06.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення на 2 дні позбавлення волі.
На підставі ст. 100 КПК України по справі визначено долю речових доказів.

За вироком суду, в один із днів листопада 2016 року близько 11 години ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з корисних мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом вільного доступу, повторно таємно заволодів мобільним телефоном марки «Lenovo А6010 Pro» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , вартістю 1360 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на вказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи фактичні обставини провадження та правильність кваліфікації його дій, не погоджується з вироком суду щодо зарахування на підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення саме по 20.06.2017 року та просить зарахувати по дату набрання вироком законної сили.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги з мотивів у ній наведених, думку прокурора ОСОБА_6 про законність та обгрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденню чужого майна, тобто кражідки, вчиненому повторно за обставин, викладених у вироку суду відповідають фактичним обставинам провадження, правильність правової кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Як встановлено колегією суддів, при вирішенні питання про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд першої інстанції повністю дотримався вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Згідно ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, доводи обвинуваченого стосовно неправильного застосування судом положень ч.5 ст. 72 КК України при зарахуванні строку попереднього ув`язнення обвинуваченому, не заслуговують на увагу.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Київського районного суду м. Полтави від 22 червня 2017 року при зарахуванні строку попереднього ув`язнення обвинуваченому, зараховано час перебування під вартою з 01.12.2016 по 20 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, що відповідає вимогам ч.5 ст. 72 КК України із внесеними змінами.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із змінами, внесеними Законом України №2046-VIII від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Таким чином, Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього увязнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, який набрав чинності з 21 червня 2017 року, у вказану вище частину статті внесені зміни і дана частина викладена в новій редакції, яка вже передбачає зарахування судом попереднього увязнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Суд першої інстанції, врахувавши вищенаведені зміни до ч.5 ст. 72 КК України, зарахував правильно ОСОБА_7 у строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення, починаючи з 01.12.2016 по 20.06.2017 включно.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про законність та вмотивованість вироку суду першої інстанції, та безпідставність поданої апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 22 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4