АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2018 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 21.02.2018 року в кримінальному провадженні №0000051,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 21.02.2018 року задоволено клопотання заступника начальника ВП начальника СВ Заставнівського відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області та накладено арешт на мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_1 , який приєднано до матеріалів кримінального провадження.
На цю ухвалу захисник ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні клопотання начальника СВ Заставнівського ВП Кіцманського відділення поліції ГУНП в Чернівецькій області про на кладення арешту на мобільний телефон, що належить ОСОБА_6 .
На обґрунтування своїх вимог адвокат вказувала, що оскільки обшук та вилучення мобільного телефону у ОСОБА_6 було здійснено при його затриманні в порядку ст. 208 КПК України, орган досудового розслідування повинен був звернутися з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на вилучене майно, не пізніше наступного робочого дня після вилучення такого майна.
А орган досудового розслідування звернувся з клопотанням про накладення вилученого у ОСОБА_6 19.02.2018 року мобільного телефону тільки 21.02.2018 року, тобто з пропуском передбачених ч.5 ст.171 КПК України строків. А тому, на думку апелянта, слідчий суддя незаконно наклав арешт на майно ОСОБА_6 . Ще захисник вказував, що під час розгляду аналогічного клопотання щодо підозрюваного ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення разом з ОСОБА_6 , слідчий суддя відмовив в задоволенні вимог слідчого, тобто в двох випадках в одному і тому ж кримінальному провадженні слідчий суддя прийняв два протилежних рішення.
Також апелянт вказував, що слідчий суддя порушив його права та права його підзахисного, оскільки не вручив їм копії подання слідчого про накладення арешту на майно ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив відмовити в задоволенні вимог апелянта, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи захисника, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Так, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів кримінального провадження №0000051, в якому ОСОБА_6 пред`явлено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.185ч.3 КК України, вбачається, що мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_1 , який був у нього вилучений, визнаний речовим доказом та приєднаний до кримінального провадження. Також з матеріалів провадження вбачається, що зазначений телефон може містити відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.
Матеріали кримінального провадження свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри.
Відповідно до вимог ст.170 ч.2 п.1 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів.
Оскільки вилучений у ОСОБА_6 мобільний телефон відповідає вимогам, що пред`являються для майна, на яке може бути накладено арешт, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на мобільний телефон ОСОБА_6 .
Що стосується тверджень апелянта про те, що клопотання про арешт майна ОСОБА_6 було подано до суду після закінчення передбачених ст.171 ч.5 КПК України, то вони є голослівні і не підтверджені об`єктивно.
Навпаки, зі змісту клопотання про арешт майна вбачається, що цей документ слідчим було складено 20 лютого 2018 року (а.с.1), а 21 лютого 2018 року слідчий суддя це клопотання розглянув та прийняв рішення по суті.
Крім того, не ґрунтуються на вимогах КПК України і твердження апелянта про порушення його та його підзахисного слідчим суддею прав через невручення їм копій поданого слідчим клопотанням.
Так, в ст.171 КПК України зазначено, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує клопотання.
Твердження апелянта, що йому та його підзахисному мають бути вручені копії клопотання, є домислом останнього та довільним трактуванням ст.171 КПК України.
Прийняте слідчим суддею рішення по суті клопотання є обґрунтованим і законним, підстав для його скасування немає.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 відмовити, а ухвалу слідчого судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 21 лютого 2018 року, ухвалену в кримінальному провадженні №0000051, якою накладено арешт на мобільний телефон ОСОБА_6 , залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_9

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3
Згідно з оригіналом: суддя