САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/5538/17
ВИРОК
Іменем України
29.03.2018 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро матеріали кримінального провадження №0001334 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, яка не працює, не одружена, на утриманні неповнолітніх дітей немає, має повну загальну середню освіту, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-07.12.2017 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 18.09.2017 року приблизно о 08.00 год., перебуваючи за місцем мешкання своєї бабусі ОСОБА_5 у будинку АДРЕСА_3 , завідомо знаючи, що у останньої на праві власності є мобільний телефон марки «NOMI i184», визначила його об`єктом свого злочинного посягання та у неї раптово виник злочинний умисел направлений на повторне заволодіння вказаним мобільним телефоном, шляхом зловживання довірою. Реалізуючи свій злочинний умисел, у той же день та час, перебуваючи у тому ж місці, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, шляхом зловживання довірою використовуючи довірливі відносини зі своєю бабусею ОСОБА_5 засновані на родинних стосунках, з корисливих мотивів, попрохала у своєї бабусі її мобільний телефон марки «NOMI i184» під приводом здійснення телефонної розмови. У свою чергу, потерпіла ОСОБА_5 , не усвідомлюючи про злочинний намір своєї онуки та нічого не підозрюючи, добровільно передала останній свій мобільний телефон марки «NOMI i184».Отримавши від ОСОБА_5 мобільний телефон марки «NOMI i184», ОСОБА_4 заздалегідь не маючи наміру його повертати, вийшла на вулицю розмовляючи по телефону, а потерпіла залишилась у будинку. ОСОБА_4 усвідомлюючи, що її бабуся за нею не спостерігає, зникла з місця скоєння злочину, тим самим, повторно, шляхом зловживання довірою, заволоділа чужим майном та у подальшому розпорядилася ним на власний розсуд. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №162/17 від 29.09.2017 року, потерпілій ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 345,67 грн.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні вказаного злочину визнала та пояснила, що дійсно 18.09.2017 року приблизно 08 год. 00 хв. вона перебуваючи за місцем мешкання своєї бабусі ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_3 , взяла у бабусі телефон і не повернула його. Наступного дня ОСОБА_4 поїхала до міста, де телефон заклала до ломбарду. В скоєному розкаюється.

Враховуючи показання обвинуваченої та її бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч.3 ст.349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої у скоєнні вказаного злочину.

Дії ОСОБА_4 , що виразилися в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, кваліфікуються за ч.2 ст.190 КК України.

При призначенні покарання суд приймає до уваги, що злочин скоєний ОСОБА_4 згідно ст.12 КК України віднесений до злочинів середньої тяжкості, а також особу обвинуваченої, яка раніше судима, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті, на підставі ст.75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням та покласти на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України призначене покарання поглинути покаранням, призначеним за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2017 року, остаточно визначивши покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, якщо вона протягом іспитового строку в 1 (один) рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: мобільний телефон «NOMI i184» залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_6 (свідоцтво №1886 від 09.06.2017 року) витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №162/17 від 29.09.2017 року в сумі 300 грн.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1