печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2017 року Печерський районний суд міста Києва у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах Головного управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції ОСОБА_4 від 19 липня 2012 року про перекваліфікацію злочину та порушення кримінальної справи, -
В С Т А Н О В И В :
До провадження судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга в порядку ст. 236-7 КПК України 1960 року в якій ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого від 19 липня 2012 рокупро перекваліфікацію злочину та порушення кримінальної справи в частині порушення кримінальної справи щодо невстановлених слідством осіб за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановами Печерського районного суду міста Києва від 26 травня 2016 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 19 липня 2012 року, в якій просить скасувати постанову слідчого від 19 липня 2012 рокупро перекваліфікацію злочину та порушення кримінальної справи» в частині порушення кримінальної справи щодо невстановлених слідством осіб за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 2,3 ст. 358 КК України, а саме, п. 1 постанови та об`єднано скарги у справах №№ 757/1183/16-к, 757/1272/16-к, 757/45447/15-к, 757/48577/15-к, 757/29484/16-к в одне провадження під № 757/47697/16-к.

На обґрунтування поданих скарг ОСОБА_3 посилається на те, що кримінальну справу порушено всупереч положенням ст. ст. 94, 98 КПК України, за відсутності достатніх даних, які б вказували на наявність в діях невстановлених слідством осіб ознак злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України. Крім того, скаржник посилається на те, що оскаржувана постанова ґрунтується лише на припущеннях слідчого та винесена за відсутності об`єктів злочинів, що встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили, а тому, вказана постанова, в частині порушення кримінальної справи щодо невстановлених слідством осіб, підлягає скасуванню.

Згідно листа Генеральної прокуратори України від 13 квітня 2016 року № 15/4-3433-12 за підписом начальника організаційно-методичного відділу Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 прокуратурою України проводилось досудове слідство у кримінальній справі № 11400008, порушеній 05.07.2011 за фактом перевищення службовими особами філії Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України «Укроборонбуд» службових повноважень, що спричинило тяжкі наслідки за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України. На даний час досудове слідство у вказаній кримінальній справі здійснюється Шевченківським УП ГУ НП України в м. Києві. Відомості про вчинені злочини, передбачені ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України невстановленими слідством особами внесені до ЄРДР за № 0000409, процесуальне керівництво у вказаному провадженні здійснюється працівниками прокуратури Київської місцевої прокуратури № 10. На даний час досудове розслідування триває.

В судове засідання особа, яка звернулась зі скаргою та його захисник не з`явилися, про час розгляду повідомлені належним чином, через канцелярію суду від заявника надійшло клопотання з проханням про закриття провадження за скаргою.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про день, час та місце його проведення, повідомлявся належним чином.
Згідно з ст. 236-8 КПК України 1960 року, неявка прокурора не перешкоджає розгляду скарги.
За вказаних обставин, суд з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги та враховуючи, що сторони не з`являлись в судове засідання, строк перебування скарги на розгляді, подану заяву про закриття провадження за скаргою, визнано можливим її розгляд у відсутність особи, якою подано скаргу його захисника та прокурора. При цьому враховано положення ст.236-8 КПК України 1960 року.

Дослідивши матеріали скарги, суд, приходить до наступних висновків.
Оскільки ОСОБА_3 оскаржує дії слідчого, які той вчинив в порядку КПК України 1960 року, то відповідно, зазначену скаргу слід розглядати в порядку КПК України 1960 року, хоча до суду скарга надійшла після набрання чинності КПК України 2012 року.

Відповідно до положень п. 7 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (2012 року), а також беручи до уваги те, що рішення про порушення кримінальної справи згідно ст. 303 КПК України (2012 року) не є предметом розгляду слідчого судді, розгляд має проводитись судом у порядку, передбаченому КПК України (1960 року), незважаючи на дату їх надходження до суду чи звернення особи за відновленням порушених прав.

Інститут оскарження постанови про порушення кримінальної справи є одним з елементів судового контролю за стадією досудового слідства.

Вичерпний перелік приводів до порушення кримінальної справи зазначено в ч. 1 ст. 94 КПК України.

Як зазначено в п. 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року за № 3-рп/2003 суд, розглядаючи скарги на постанови слідчого та прокурора про порушення кримінальної справи, перевіряє наявність приводів і підстав, для винесення зазначених постанов (ст. ст. 94, 98 КПК України).

19 липня 2012 року слідчим порушено кримінальну справу щодо невстановлених слідством осіб за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190; ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України. За погодженням з першим заступником Генерального прокурора України ОСОБА_6 слідчий того ж дня прийняв її до свого провадження і постановою від 19.07.2012 р. «Про притягнення як обвинуваченого» притягнув ОСОБА_3 як обвинуваченого, пред`явивши йому обвинувачення у вчинені злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190; ч. 5 ст. 27, ч.ч. 2, 3 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Згідно до ч. 5 ст. 234 КПК України 1960 року дії слідчого можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно КПК України 1960 року, який втратив чинність 19 листопада 2012 року у зв`язку з набранням чинності КПК України 2012 року, оскарження дій слідчого та прокурора визначено у Главі 22 вказаного кодексу - а саме ст.ст. 234-236 КПК України 1960 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 236-7 КПК України 1960 року скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи за фактом вчинення злочину може бути подана до суду особою, інтересів якої стосується порушена кримінальна справа, її захисником чи законним представником з достатнім обґрунтуванням порушення прав та законних інтересів відповідної особи.

У відповідності з положеннями ст. 236-8 КПК України 1960 р. неявка без поважних причин у судове засідання особи, яка подала скаргу та присутність якої визнано суддею обов`язковою, є підставою для закриття провадження з розгляду скарги.

З урахуванням вищевказаного, суд дійшов висновку, що провадження за скаргою підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 94, 97, 98, 236-7, 236-8 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах Головного управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції ОСОБА_4 від 19 липня 2012 року про перекваліфікацію злочину та порушення кримінальної справи, п. 1 якої порушено кримінальну справу щодо невстановлених слідством осіб за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 7 діб з дня її проголошення до апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції.
Суддя ОСОБА_1