провадження №1-кп/389/213/17
є.у.н № 389/2062/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2017 року Знам`янський міськрайонний суд
Кіровоградської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілого - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Знам"янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 10 серпня 2017 року, з обвинувальним актом стосовно
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецьк, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , громадянин України, має на утриманні неповнолітню дитину, пенсіонер, раніше не судимий,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.355 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 скоїв примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимоги виконати цивільно-правове зобов`язання з погрозою насильства над потерпілим вчинене за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.
У березні 2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 уклали усну домовленість про ведення спільного бізнесу з вирощування грибів. Згідно з останньою ОСОБА_7 вкладав у бізнес грошові кошти, а ОСОБА_4 займався його розвитком з метою отримання прибутку.
Так, у період з березня 2016 по листопад 2016 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 надав ОСОБА_4 грошові кошти для розвитку бізнесу на загальну суму 4150 доларів США і 400 євро. Згідно вищевказаної усної угоди, ОСОБА_4 повинен був щомісячно виплачувати ОСОБА_7 , половину прибутку від бізнесу, за користування його грошовими коштами, не повертаючи основну суму вкладених ОСОБА_7 грошових коштів.
Таким чином, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у березні 2016 року виникло цивільно-правове зобов`язання, яке регулюється цивільним законодавством.
Так, ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Поряд з цим, ст. 510 ЦК України вказано на те, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.
Як наслідок, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 є сторонами зобов`язання, що було укладено між ними. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 домовились про те, що останній надає кошти, а ОСОБА_4 працює та прибуток від спільної діяльності розподіляють між собою.
Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 погодили умови (пункти), визначені на їх розсуд (ст. 628 ЦК України), а договір є обов`язковим для виконання сторонами, як установлено ст. 629 ЦК України.
Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 досягли згоди з усіх істотних умов договору, а тому він є укладеним (ст. 638 ЦК України).
Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 набули прав та обов`язків, уклавши відповідне цивільно-правове зобов`язання, яке наразі є обов`язковим для їх виконання.
Приблизно з кінця листопада 2016 р, точна дата не встановлена, ОСОБА_4 у зв`язку з поганими погодними умовами, які негативно вплинули на бізнес, не зміг виплачувати обумовлену раніше з ОСОБА_7 , суму грошових коштів, а саме 50 % від прибутку, після чого останній став вимагати повернути надану суму грошей у повному обсязі, а саме 4150 доларів США і 400 євро.
Приблизно у лютому 2017 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 не маючи наміру на примушування ОСОБА_4 до виконання цивільно-правових зобов`язань, розповів своєму знайомому ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_4 зник та не бажає повертати грошові кошти, при цьому попросив ОСОБА_5 знайти у м. Знам`янка ОСОБА_4 та дізнатись, яким чином ведеться бізнес та чи будуть повернуті йому грошові кошти.
ОСОБА_5 не маючи наміру на законне повернення боргу через судові інстанції, з метою примушування ОСОБА_4 до виконання цивільно-правових зобов`язань, вступив у попередню змову з ОСОБА_8 в обов`язки якого входило висловлювання погроз насильства над потерпілим, його розшук, примушування потерпілого до повернення всієї суми отриманих грошових коштів та постійний контроль над поверненням грошових коштів ОСОБА_4 .
Так, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , який не був присутній однак був обізнаний у діях ОСОБА_8 , який разом з 2 особами, які на даний час слідством невстановлені 19.03.2017, близько 13.00 год. перебуваючи біля більярдного клубу «Котовський» в м. Кропивницький, домовився з ОСОБА_4 , що останній залишає автомобіль Fiat Doblo з д.н.з. НОМЕР_1 як заставу до погашення ним боргу.
З метою з`ясувати обставини укладеної угоди, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 , по мобільному телефону останнього, призначили зустріч ОСОБА_4 , по АДРЕСА_3 , у кафе «Олімп», де зустрівшись близько 12.00 год. 28.03.2017 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , в присутності ОСОБА_7 та інших невстановлених в ході досудового слідства осіб, які не були обізнані у злочинному плані ОСОБА_8 та ОСОБА_5 щодо примушування ОСОБА_4 до виконання цивільно-правового зобов`язання, почали з`ясовувати про цивільно - правові зобов`язання, які виникли в 2016 році між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . При цьому не знаючи всіх умов цивільно-правового зобов`язання, в тому числі суми та невизначеність строку повернення грошових коштів, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 діючи з прямим умислом, переслідуючи мету направлену на примушування до виконання цивільно - правових зобов`язань, пред`явили незаконну і безпідставну вимогу до ОСОБА_4 виконати усний договір, укладений між ним та ОСОБА_7 у 2016 році, та повернути останньому борг у сумі 4150 доларів США та 400 євро, що супроводжувалася погрозою застосування насильства. Приймаючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю ОСОБА_4 був змушений погодитися на вимоги ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .
Так, 19.04.2017 в період часу з 22.00 по 23.00 год. ОСОБА_4 за вказівкою ОСОБА_8 приїхав до елеватора який розташований за адресою: Кіровоградська область, м. Знам`янка, вул. Петровського, 154 де передав ОСОБА_9 , який не був обізнаний в злочинному плані ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , першу частину грошових коштів, а саме 20 тисяч гривень.
22.05.2017 року ОСОБА_4 за вказівкою ОСОБА_8 прибув до кафе «Смачні традиції» розташованому м. Кропивницький, вул. Шевченка, 15, де передав останньому другу частину грошових коштів на загальну суму 8 тисяч гривень.

В подальшому, близько 17.00 год. 07.06.2017 року ОСОБА_4 за вказівкою ОСОБА_8 та ОСОБА_5 прибув за адресою: АДРЕСА_4 , де ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , та іншими особами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які не були обізнані у злочинних планах вказаних осіб, отримали від ОСОБА_4 останню суму грошових коштів у сумі 95 тисяч гривень та були викриті працівниками УСБУ в Кіровоградській області.
Угодою про примирення від 12 вересня 2017 року сторони погодили покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.355 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки та покладенням на засудженого обов`язків, пов`язаних з призначенням зазначеного покарання, передбачених ч.1 ст.76 КК України, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Допитаний в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання.
Стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення від 12 вересня 2017 року та призначити ОСОБА_5 узгоджену міру покарання.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_5 узгоджену міру покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного.
Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно з ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Суд, переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 12 вересня 2017 року, визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України та призначити йому, узгоджене угодою покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374,475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 12 вересня 2017 року, укладену у кримінальному провадженні №1-кп/389/213/17 (єдиний унікальний номер 389/2062/17), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 10 серпня 2017 року, між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України і призначити йому узгоджене угодою покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити, з іспитовим строком на 2 роки.
У відповідності до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження (т.1 а.с.68, 85, т. 2 а.с. 105,), - зберігати при матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений, з урахуванням ч.3 ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1