АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2111/17 Справа № 200/4928/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004886 за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2017 року, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має середню освіту, одружений, працюючого в ТОВ «Автосервісбуд», який проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-25.06.2009 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України, до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

-17.04.2012 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська до 4 років 4 місяців позбавлення волі. Звільнився 15.02.2016 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним та призначено покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Задоволено частково цивільний позов, ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 спричинену матеріальну шкоду у сумі 3 225,79 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Судові витрати віднесено на рахунок держави.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно з вироком суду, обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення за наступних обставин.

13 грудня 2016 року приблизно о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку № 22 по вул. Гладкова в м. Дніпро, маючи умисел, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих відносин, предметом, схожим на ніж, умисно заподіяв декілька ударів в область тулуба потерпілому ОСОБА_8 , внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді:
- непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається раною по середньо-ключичній лінії в проекції 4-го міжребір`я (на відстані 129 см вгору від підошовної поверхні стоп та 12 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), переходить в раньовий канал, який йде згори донизу, з ушкодження по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та на глибині 2 см сліпо закінчується в м`яких тканинах грудної клітини;
- непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається раною по середньо-пахвовій лінії в проекції 8-го міжребір`я (на відстані 122 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 22 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), переходить в раньовий канал, який йде згори донизу, з ушкодження по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та на глибині 5 см сліпо закінчується в м`яких тканинах грудної клітини;
- непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається раною по лопатковій лінії (на відстані 124 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 10 см ліворуч від умовної середини лінії тіла), переходить в раньовий канал, який йде зліва направо, з ушкодження по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та на глибині 8 см сліпо закінчується в м`яких тканинах грудної клітини;
- проникаючого колото-різаного поранення черева, яке розпочинається раною проекції гребня лівої клубової кістки (на відстані 110 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 27 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), переходить в раньовий канал, який йде перпендикулярно, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підкірно-жирової клітковини, далі проникає в черевну порожнину, з явищами поза черевної гематоми та гематоми брижі сигмоподібної кишки, що супроводжувалося внутрішньочеревною кровотечею (100 мл крові в черевній порожнині).
За своїм характером виявлені у потерпілого тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючих колото-різаних поранень грудної клітини ліворуч (як кожне окремо) відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).
Виявлене у потерпілого тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черева ліворуч відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, в якому вказати обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 рецидив злочину.

В обґрунтування своїх вимог прокурор не оспорюючи правильність кваліфікації кримінального правопорушення та доведеність вини обвинуваченого, зазначає, що судом першої інстанції не було враховано обтяжуючу покарання обставину обвинуваченого, а саме - рецидив злочину.

Зазначає, що судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_6 був раніше засуджений за вчинення умисних злочинів, але даний факт не враховано при призначенні покарання обвинуваченому.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, призначити більш м`яке покарання, застосувати щодо нього вимоги ст. 75 КК України.

Не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого, в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вирок суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню. Посилається на те, що суд першої інстанції не врахував покази свідків, які були допитані в ході досудового розгляду, але в судовому засіданні допитані не були. Крім того, посилається на те, що суд першої інстанції не врахував дані, які характеризують особу обвинуваченого, а саме: що обвинувачений одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та батька інваліда, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, просила її задовольнити та змінити вирок, враховавши обтяжуючу покарання обставину обвинуваченого - рецидив злочину, думку потерпілого, який залишив вирішення апеляційних скарг на розсуд суду, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

За змістом ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, з наведенням належних і допустимих мотивів та підстав його ухвалення.

Ці вимоги судом першої інстанції дотримані, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його визнано винним за викладених у вироку обставин, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, а доводи апеляційних скарг обвинуваченого та прокурора щодо незаконності та необґрунтованості вироку є безпідставними.

Судом першої інстанції кримінальне провадження розглянуто у межах пред`явленого обвинувачення.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що судом першої інстанції не були допитані свідки, є безпідставним.

Так, судом першої інстанції в ході судового розгляду були допитані потерпілий ОСОБА_8 , свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , показання вказаних осіб були покладені в основу вироку, судом першої інстанції було надано їм належну оцінку.

Клопотань щодо допиту інших свідків від учасників судового провадження не надійшло (а.п.57).

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 з приводу скасування вироку та призначення йому більш м`якого покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України не підлягають задоволенню, так як призначене покарання обвинуваченому відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України.

Згідно вироку суду, при визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, те, що він на обліку лікаря-нарколога не перебуває, перебуває під наглядом у лікаря психіатра з діагнозом: «Соціалізований розлад поведінки», за місцем проживання характеризується позитивно.

Згідно вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Як видно з матеріалів кримінального провадження та з вироку суду, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд врахував всі необхідні дані про особу обвинуваченого для призначення справедливого покарання. Обставин, що пом,якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом першої інстанції не встановлено.
Колегія суддів погоджується з врахуванням судом першої інстанції особистості обвинуваченого та тієї обставини, що він, будучи раніше судимим, знову вчинив умисний тяжкий злочин; характеру, цинічності та зухвалості вчинення злочину, який вчинений на одній із вулиць міста Дніпро; великої сусільної небезпеки вчиненого злочину та тієї обставини, що вчинення подібних злочинів наряму впливає на загальну вуличну злочинність в державі в цілому та в місті Дніпро безпосередньо; нанесення тілесних ушкоджень потерпілому за допомогою ножа з дріб,язкового приводу.
Покарання, його вид і строк у відношенні обвинуваченого визначено судом першої інстанції правильно, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст. 75 КК України та пом`якшення призначеного йому покарання колегія суддів не вбачає.
Що стосується доводів прокурора про визнання обставинами, що обтяжують покарання - рецидиву злочину,то як вбачається з матеріалів кримінального провадження, згідно обвинувальному акту (а.кп.1-5, т.2) під час досудового розслідування обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України - рецидиву злочину, встановлено не було, про що і не просив прокурор під час судового розгляду в суді першої інстанції, згідно звукозапису судового засідання від 02.10.2017 р. (а.кп. 78, т.2).
Судом розглянуто справу у межах обвинувачення, у вироку зазначено, що обставини, які пом`якшують покарання, згідно з вимогами ст. 66 КК України та обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, які обтяжують покарання, судом першої інстанції встановлено не було. На думку колегії суддів, при призначенні покарання обвинуваченому мотивуючи своє рішення суд урахував положення ст.ст. 50,65 КК України, призначив покарання обвинуваченому в межах санкції статті, але не на максимальний строк у відповідності до КК України, тобто з урахуванням всіх обставин по кримінальному провадженню призначив законне і обґрунтоване покарання.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування судового рішення не виявлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2017 року залишити без задоволення.

Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_6 , засудженого за ч.1 ст.121 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:
______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4