Справа № 496/4543/17
Провадження № 1-кп/496/36/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2018 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Біляївка, клопотання прокурора Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 06 лютого 2018 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не одноразово судимий, який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться вказане кримінальне провадження.
16 лютого 2018 р. спливає двомісячний термін тримання ОСОБА_6 під вартою.
Прокурором до суду подано клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисником до суду подано клопотання про зміну запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.
В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України, посилаючись на наявність достатньої кількості ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в зв`язку із чим вважала що відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому. Проти клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який заперечувала.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора та продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наполягали на клопотанні про зміну запобіжного заходу, посилаючись на стан здоровья ОСОБА_6 .
Потерпіла в судовому засіданні зазначила, що підтримує клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.
Заслухавши думки прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали що додані до клопотання, суд дійшов до наступного:
При вирішенні питання про продовження тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у злочині, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родин й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Як встановлено в судовому засіданні з наявних матеріалів справи, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Приймаючи рішення про можливість продовження строку тримання під вартою суд приймає до уваги, що у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:
- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /дело Stogmuller против Austria/;
- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /дело Stogmuller против Austria/;
- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /дело Matznetter против Austria/;
- ризик, що особа порушить громадський порядок /дело Letellier против France/.
Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Продовження тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги особистої свободи /дело W. против Switzerland, судебное решение от 26 января 1993 года § 30/.
Оцінюючи ризик того, що ОСОБА_6 може ухилятися від правосуддя, суд приймає до уваги те, що обвинувачений не має постійного місця роботи чи навчання, не одружений, що також свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, 6 разів притягувався до крімінальної відповідальності.
Перевіряючи обґрунтованість обвинувачення, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.
Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що інші характеризуючі данні ніж зібрані досудовим слідством, що можуть мати значення, стороною захисту не надані, а також те, що особа обґрунтовано обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя особи, враховуючи інші зібрані досудовим слідством матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, та вважає необхідним продовжити ізоляцію ОСОБА_6 від суспільства, оскільки зазначені фактори виправдовують тримання данної особи під вартою.
Інших доводів, які мають бути враховані судом, і які об`єктивно вказують на зміну тих обставин, що були підставою для обрання та подальшого продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту чи обвинуваченим не надано.
Що стосується посилань на стан здоровья ОСОБА_6 як на підставу зміни запобіжного заходу, суд не приймає такі доводи з огляду на таке.
Як вбачається з медичної довідки ОУВП № 21 наданої на запит суду, медична установа слідчого ізолятору не зазначає, що ОСОБА_6 з урахуванням його діагнозу не може триматись в умовах слідчого ізолятору.
Також з довідки вбачається, що у разі необхідності, затримані доставляються до медичних закладів м. Одеси для надання медичної допомоги.
Приймаючи до уваги викладені обставини та встановлені в судовому засіданні ризики, враховуючи те, що 16 лютого 2018 спливає термін тримання під вартою, суд приходить до висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області, підлягає продовженню.
В клопотані захисника про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
З огляду на вищезазначене керуючись ст. ст. 23, 177, 178, 184, 331, 395 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 06 лютого 2018 року.
про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, по 07 квітня 2018 року, включно.
Утримання обвинуваченого проводити в ОСІ.
Клопотання захисника про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу на інший не пов`язанний з триманням під вартою залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3

06 лютого 2018 року