Справа № 467/190/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.02.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.АрбузинкаАрбузинського району Миколаївської області кримінальне провадження №0000496 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України;
в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що 18 грудня 2016 року, точний час досудовим слідством не встановлений, в с. Благодатне Арбузинського району Миколаївської області, на ділянці відкритої місцевості біля адміністративної будівлі ПП АП «Благодатненський птахопром», розташованої по вул. Ювілейній, буд.1, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфліктної ситуації, яка виникла між ним та ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, наніс ОСОБА_9 один удар ножем в область живота, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді ножового проникаючого поранення передньої черевної стінки з пошкодженням брижі тонкої кишки, кровотечею у черевну порожнину, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в описовій частині вироку, виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини. Так, ОСОБА_7 пояснив, що 18 грудня 2016 року, більш точного часу він не пам`ятає, він зі своїм напарником ОСОБА_10 на вантажному автомобілі марки МАН очікували своєї черги для завантаження продукцією ПП АП «Благодатненський птахопром» в районі адміністративної будівлі цього підприємства в с. Благодатне Арбузинського району Миколаївської області. Разом з ними своєї черги на завантаження чекали ще декілька водіїв вантажних автомобілів, серед яких і потерпілий ОСОБА_9 , який прибув на вантажному автомобілі марки «Мерседес». Разом з ОСОБА_10 , потерпілим ОСОБА_9 та ще кількома особами вони разом вечеряли в автомобілі МАН, за вечерею вживали спиртні напої. Після вечері ОСОБА_9 почав прибирати в автомобілі, намагався залучити до прибирання ОСОБА_7 , гукнув його. Після цього, внаслідок раптово виниклого пориву, обвинувачений взяв з машини ніж, за допомогою якого нарізали продукти харчування, вийшов з машини та наніс потерпілому удар ножем в живіт. Потерпілого раніше ОСОБА_7 не знав, неприязних відносин між ними не було. Обвинувачений зазначив, що у вчиненому щиро розкаюється, у повній мірі усвідомив протиправність своїх дій та їх негативний наслідок, просив потерпілого вибачити його, виразив готовність відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану злочином у розмірі, що буде визначений потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_9 підтвердив обставини вчиненого щодо нього злочину та пояснив, що дійсно наприкінці грудня 2016 року, більш точного часу він не пам`ятає, він на вантажному автомобілі марки «Мерседес» очікував своєї черги для завантаження продукцією ПП АП «Благодатненський птахопром» в районі адміністративної будівлі цього підприємства в с. Благодатне Арбузинського району Миколаївської області. Разом з ним своєї черги на завантаження чекали ще декілька водіїв вантажних автомобілів, серед яких і обвинувачений, який прибув на вантажному автомобілі марки МАН. Разом з обвинуваченим, його напарником ОСОБА_10 та ще кількома особами вони разом вечеряли в автомобілі МАН, за вечерею вживали спиртні напої. Після вечері потерпілий став прибирати в автомобілі, намагався залучити до прибирання ОСОБА_7 , гукнув його, а сам пішов витрушувати килимок. В цей час потерпілий почув як різко зачинились двері автомобіля, до нього підійшов ОСОБА_7 та вдарив його ножем в живіт, після цього потерпілий втратив свідомість. Потерпілий зазначив, що прийняв вибачення ОСОБА_7 , вважав, що немає необхідності позбавляти останнього волі. Щодо матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, виразив готовність вирішити дане питання добровільно, в позасудовому порядку, в іншому випадку звертатиметься до суду в порядку цивільного судочинства. Вважав, що у разі, якщо обвинувачений перебуватиме на волі, це в більшій мірі забезпечить відшкодування ним завданої шкоди.

Згідно висновку експерта №824-м від 19 грудня 2016 року у потерпілого ОСОБА_9 виявлене: ножове проникаюче поранення передньої черевної стінки з пошкодженням брижі тонкої кишки, кровотечею у черевну порожнину. Дані тілесні ушкодження утворились 18 грудня 2016 року від дії плаского колюче-ріжучого предмету типу ножа і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент їх заподіяння, утворитись від падіння з положення стоячи на тверде покриття не могли.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_7 наслідки визнання ним фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, що полягають у позбавленні права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням висновку експерта з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів та щодо процесуальних витрат.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за обставин, встановлених судом.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст. 121 КК України - як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, згідно ч. 4 ст. 12 КК України, злочин передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, являється тяжким злочином.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнає вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується прийнятно, скарг та заяв від мешканців села на нього не надходило, компрометуючими матеріалами відносно нього сільська рада не володіє, ОСОБА_7 не одружений, але проживає разом зі співмешканкою, що свідчить про наявність у обвинуваченого сталих соціальних зв`язків, з антигромадськими елементами зв`язків не встановлено.

При визначенні виду і міри покарання суд також враховує обставини вчинення злочину, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, те, що обвинувачений не приховував вчинення злочину, активно давав свідчення під час досудового слідства та судового розгляду справи, відношення обвинуваченого до вчиненого, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві.

Суд враховує позицію потерпілого, який прийняв вибачення обвинуваченого та вважав, що немає необхідності в ізоляції обвинуваченого від суспільства, позицію прокурора, висловлену в дебатах щодо покарання обвинуваченому, також суд приймає до уваги висновок органу пробації про середню імовірність вчинення ОСОБА_7 повторного правопорушення та можливість його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк.
Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у межах санкції ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Обраний судом ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою належить скасувати та згідно вимог ст. 377 КПК України, негайно звільнити обвинуваченого з-під варти в залі судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368 - 380 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання в виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03 січня 2018 року по 26
лютого 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому строк випробування 3 (три) роки, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_7 - скасувати, негайно звільнивши його з-під варти в залі суду.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: ніж, що перебуває на зберіганні в камері схову Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1