Постанова

Іменем України

22 лютого 2018 р.

м. Київ
справа № 686/8714/16-к
провадження № 51-327 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
засудженого у режимі відеоконференції ОСОБА_7
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 9 червня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 за обвинуваченням
ОСОБА_7 ,громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Хмельницькому, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.368 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади строком на 2 роки та з конфіскацією майна, без спеціальної конфіскації.
На підставі ст.54 КК України ОСОБА_7 позбавлено 10 рангу державного службовця.
Прийняте рішення щодо речових доказів та судових витрат.
Згідно з вироком ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за те, що він, перебуваючи на посаді заступника начальника Управління Держпраці в Хмельницькій області, яка відноситься до п`ятої категорії посад державних службовців, з присвоєнням 10 рангу державного службовця, тобто будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, 22 лютого 2016 року близько 11 год. 40 хв., знаходячись у салоні автомобіля ОСОБА_8 біля приміщення Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області по вул. І.Франка, 2/2 у місті Хмельницькому, одержав для себе від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 10000грн., за складання позитивного акту перевірки та реєстрацію ліфтів, які монтувались ПП «Хмельницькліфтбуд» в приміщенні торговельного центру по АДРЕСА_2 .
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 9 червня 2017 року, вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2016 року залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подає
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить змінити судові рішення, перекваліфікувавши дії ОСОБА_7 з ч.3 ст.368 КК України на ч.2 ст.369-2 КК України та призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Вважає, що вина засудженого у вчиненні інкримінованого йому злочину не доведена, в судових рішеннях надано неправильну оцінку показанням свідків та потерпілого, допущено неповноту судового розгляду, фактичні обставини справи встановлені судом невірно. Стверджує, що засуджений не був наділений повноваженнями займатись реєстрацією ліфтів та не мав можливості впливати з використанням службового становища на прийняття відповідних рішень, що свідчить про відсутність у його діях складу інкримінованого злочину.
Позиції інших учасників судового провадження
Засуджений ОСОБА_7 просив задовольнити касаційну скаргу з викладених в ній підстав.
Прокурор ОСОБА_5 вважала, що судові рішення є законними, а касаційна скарга захисника необґрунтована.
Мотиви суду
Відповідно до ст.438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.
Отже, касаційний суд не перевіряє судові рішення щодо неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
За встановлених місцевим судом фактичних обставин кримінального провадження дії ОСОБА_7 як одержання для себе неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого йому службового становища, кваліфіковані правильно.
В основу вироку суд обґрунтовано поклав послідовні показання потерпілого та свідків по справі, які розповіли про обставини отримання засудженим неправомірної вигоди, дані протоколів слідчих дій, а також показання самого засудженого, який не заперечував факт отримання ним грошових коштів за вказаних у вироку обставин. Ці та інші докази досліджені та оцінені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що в судових рішеннях наведено докладні мотиви.
Доводи касаційної скарги захисника про відсутність у діях засудженого складу злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України і необхідність кваліфікації діяння за ч.2 ст.369-2 КК України, з посиланням на те, що засуджений одержав неправомірну вигоду за здійснення впливу на підставі добрих стосунків на прийняття рішення начальником Управління Держпраці про реєстрацію ліфтів, а сам засуджений таких повноважень не мав, були предметом перевірки судів першої і апеляційної інстанції та обґрунтовано визнані неспроможними.
Кримінальна відповідальність за ч.2 ст.369-2 КК України настає за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, або пропозицію чи обіцянку здійснити вплив за надання такої вигоди. Суб`єктом цього злочину є будь-яка особа, при цьому специфікою таких осіб є те, що вони, не маючи статусу службової особи, мають реальну можливість вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
За диспозицією статті 368 КК України кримінальна відповідальність настає тоді, коли одержання неправомірної вигоди особою відбувається в обмін на вчинення чи невчинення нею в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища. При цьому вчинення чи невчинення службовою особою відповідних дій перебуває за межами об`єктивної сторони даного злочину.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом у вироку, директор ПП «Хмельницькліфтбуд» ОСОБА_8 мав законний інтерес здійснити в установленому законом порядку реєстрацію ліфтів, які були змонтовані в приміщенні торгівельного центру. Реалізація інтересу залежала від виконання територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з промислової безпеки та охорони праці - Управлінням Держпраці в Хмельницькій області нормативно визначених повноважень щодо проведення перевірки цих ліфтів та прийняття рішення про введення їх в експлуатацію (реєстрацію). Відповідна заява про реєстрацію ліфтів була подана до цього Управління.
Проведення перевірки зазначених ліфтів належало до кола службових повноважень ОСОБА_7 у зв`язку із займаною ним посадою в Управлінні Держпраці в Хмельницькій області. При цьому ОСОБА_7 в межах перевірки змістовно вирішував питання щодо готовності введення ліфтів в експлуатацію за їх технічним станом, здійснював перевірку документів, складав відповідний акт, вносив дані про реєстрацію. Отже, ОСОБА_7 виконував дії, які не зводились до суто технічних. Навпаки, від вжитих ним заходів залежало кінцеве рішення за результатами розгляду звернення зазначеної юридичної особи. Той факт, що процедура реєстрації ліфтів завершувалась поставленням відбитку печатки в паспортах ліфтів начальником Управління, не змінює оцінки статусу ОСОБА_7 .
Потерпілий ОСОБА_8 , який передавав обумовлену суму коштів ОСОБА_7 , усвідомлював, що дає їх з метою позитивного вирішення територіальним органом Держпраці питання, на яке мав законне право, а саме для складання ОСОБА_7 позитивного акту перевірки та реєстрацію ліфтів. При цьому засуджений усвідомлював, що одержував кошти за виконання дій, на вчинення яких він був наділений необхідними повноваженнями.
Зазначені обставини в сукупності свідчать про те, що ОСОБА_7 як службова особа, яка займає відповідальне становище, одержав неправомірну вигоду для себе від ОСОБА_8 за виконання в інтересах останнього дій, що входили до його повноважень, а тому його дії охоплюються диспозицією ч.3 ст.368 КК України.
Отже, доводи захисника у касаційній скарзі, що дії засудженого підпадають під ознаки ч.2 ст.369 КК України, є безпідставними і не ґрунтуються на матеріалах провадження.
Таким чином, при розгляді справи в касаційному порядку не встановлено будь-яких передбачених ст.438 КПК України підстав для зміни чи скасування судових рішень щодо ОСОБА_7 , а тому немає й підстав для задоволення касаційної скарги захисника.
Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017р.), суд
ухвалив:
Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 9 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_9 ОСОБА_2 ОСОБА_3