Номер провадження 11-сс/788/36/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/14848/17 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 28 грудня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити в повному обсязі клопотання слідчого про арешт майна, оскільки це майно використовувалося при незаконній порубці дерев в районі вул. Мухіної в м. Суми без необхідних дозвільних документів, строк звернення слідчим з відповідним клопотанням до слідчого судді порушений не був і арешт може накладатися на майно будь-якої особи, за наявності для того відповідних підстав, передбачених у кримінальному процесуальному законі.

На вказану вище апеляційну скаргу прокурора від представника власника майна адвоката ОСОБА_9 надійшло заперечення, в якому останній просить залишити ухвалу слідчого судді без змін, оскільки ухвала є законною і обґрунтованою, а в діях осіб, які здійснювали порубку дерев відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.246 КК України.

26.12.2017 до Ковпаківського районного суду м. Сум з клопотанням про арешт майна, погодженим з прокурором Сумської місцевої прокуратури, звернувся старший слідчий СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 22.12.2017 працівники ТОВ «Суми Продресурс 2009» проводили без відповідних дозвільних документів незаконний поруб зелених насаджень в районі вул. Мухіної в м. Суми, які знаходяться в державній власності.

22.12.2017 під час огляду місця події були виявлені та вилучені вантажний автомобіль «КАМАЗ 5320» з маніпулятором, у кузові якого знаходилося 35 стовбурів спиляної лісосировини довжиною приблизно 2 м, свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу, бензопила та акт обстеження зелених насаджень на території прибережно-захисної смуги р. Псел в районі вул. Мухіної м. Суми від 19.11.2017, на підставі якого здійснювалася порубка дерев.

Зважаючи на те, що вказане майно є речовими доказами і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, розпочатого через незаконний поруб дерев, то слідчий просив накласти на вилучене під час огляду місця події майно арешт з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання і перетворення.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 28.12.2017 у задоволенні вказаного вище клопотання слідчого про арешт майна було відмовлено. Своє рішення слідчий суддя вмотивувала тим, що слідчим не було доведено необхідності арешту вказаного у клопотанні майна, а також були порушені строки звернення з відповідним клопотанням до суду. Крім того, вилучений вантажний автомобіль не є власністю ТОВ «Суми Продресурс 2009», а використовувалося останнім на підставі договору оренди.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна в повному обсязі, доводи власника майна ОСОБА_7 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги прокурора без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Розглянувши клопотання слідчого про арешт вилученого майна і відмовивши у його задоволенні, слідчий суддя дійшла висновку про відсутність законних підстав для накладення арешту на вказане у клопотанні слідчого майно.

Зазначені висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином не вмотивовані і не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Як вбачається з вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 вказаної норми закону, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положеннями ч.3 ст.170 КПК України, регламентовано, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи виключно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 («Речові докази») цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слід враховувати також і прецедентну правову позицію ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

З огляду на викладене та наявні матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до переконання, що втручання держави в право володіння майном в даному конкретному випадку є цілком законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного кримінального процесуального закону, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Крім того, зазначене вище втручання органу досудового розслідування є цілком виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» і за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави та громади, а також це втручання було здійснено з дотриманням принципу «пропорційності», тобто «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання.

При цьому, колегія суддів вважає, що визначений усталеною судовою практикою ЄСПЛ принцип «пропорційності» був дотриманий в повному обсязі органом досудового розслідування і прокурором у даному кримінальному провадженні та наявний у виді розумного співвідношення («обґрунтованої пропорційності») між метою, що передбачається для досягнення цілей розслідування, та засобами, які використовуються слідством.

Зокрема, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що Сумським ВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені до ЄРДР за № 004792 від 23.12.2017 за ч.1 ст.246 КК України за фактом незаконної порубки без відповідних дозвільних документів 22.12.2017 працівниками ТОВ «Суми Продресурс 2009» зелених насаджень в районі вул. Мухіної м. Суми, які знаходяться в державній власності.

Згідно наданого працівниками ТОВ «Суми Продресурс 2009» акту від 26.12.2017 обстеження зелених насаджень, що підлягали видаленню, як документу, що надавав їм дозвіл на відповідний поруб дерев, вбачається, що останній не містить усіх необхідних реквізитів, а саме відсутній підпис уповноваженої службової особи Держекоінспекції ОСОБА_10 , який є обов`язковою умовою, так як при таких роботах повинен бути присутнім відповідний працівник цієї державної установи.

Вказані обставини підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.12.2017, який обіймає посаду заступник начальника Державної екологічної інспекції в Сумській області та який пояснив, що, крім наявності підпису уповноваженого інспектора, копія акту в обов`язковому порядку повинна бути направлена до Держекоінспекції, чого не було зроблено працівниками ТОВ «Суми Продресурс 2009».

Що стосується розміру можливого матеріального збитку, то свідок зазначив, що її можна буде зробити тільки після детального огляду зрубаної деревини.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вилучене під час огляду місця події майно в даному випадку може мати доказове значення в даному кримінальному провадженні в якості речових доказів, так як воно може бути доказом вчинення злочину (предметом, знаряддям), зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і є потреба у проведенні з вказаним майном необхідних слідчих дій.

У зв`язку з цим, клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим і вмотивованим, а тому це клопотання підлягало задоволенню, оскільки існують підстави як для тимчасового позбавлення ОСОБА_7 права на відчуження, розпорядження та користування майном, власником якого він є, так й іншого вилученого органом досудового розслідування майна, власником якого він не є, тобто існує сукупність підстав і підозр вважати, що це майно є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Оцінюючи пропорційність, колегія суддів виходить з того, що досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, ніж арешт його майна, не можливо.

Заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги прокурора щодо дотримання слідчим строку звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, оскільки огляд місця події відбувся 22.12.2017 і слідчий у передбачений абз.1 ч.5 ст.171 КПК України строк звернувся з відповідним клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення.

При обчисленні вказаного строку слід враховувати і положення ч.7 ст.115 КПК України, згідно яких у випадку обчислення процесуального строку днями, кінець якого припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.

В даному випадку процесуальний строк обчислюється днями і 26.12.2017 було наступним робочим днем після 22.12.2017, а тому слідчим був дотриманий передбачений кримінальним процесуальним законом строк для звернення з клопотанням про арешт майна.

Є необгрунтованими і висновок слідчого судді щодо неможливості накладення арешту на вилучений вантажний автомобіль, який перебував у оренді ТОВ «Суми Продресурс 2009», оскільки арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи виключно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, і кримінальний процесуальний закон не містить будь-яких обмежень з цього приводу.

Що стосується доводів представника власника майна щодо кваліфікації дій за ч.1 ст.246 КК України, то вони не заслуговують на увагу, оскільки вирішуючи питання про доцільність арешту майна, колегія суддів позбавлена можливості на даній стадії кримінального провадження давати правову оцінку правильності і обґрунтованості юридичної кваліфікації дій, яка в подальшому може бути неодноразово зміненою органом досудового розслідування у визначений КПК України спосіб.

На підставі викладеного, ухвалу слідчого судді не можна вважати законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам кримінального провадження, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

Після скасування рішення слідчого судді колегія суддів вважає за необхідне постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт вилученого майна.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 28 грудня 2017 року про відмову у накладенні арешту на майно скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчий СВ Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 задовольнити та накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події від 22.12.2017:

1) КАМАЗ 5320 д.н.з. НОМЕР_1 , на базі якого встановлено маніпулятор «TADANO» зеленого кольору, з стовбурами дерев в кількості 35 штук;

2) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_13 серії НОМЕР_2 , яке поміщено до пакету № 1;

3) акт обстеження стану зелених насаджень на території прибережно-захисної смуги р. Псел в району вулиці Мухіної міста Суми від 19.11.2017;

4) бензопилу ST JHC VS 180, серійний номер 006. Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_14 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3