Справа № 711/49/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2018 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси судовий розгляд по кримінальному провадженні за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кропивницький (раніше Кіровоград), громадянина України, із середньою освітою, засудженого 30.04.2015 р. Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.1 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком 5 років,

мешканця АДРЕСА_1 ,

в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачена ст. 391 КК України,

встановив:

Підсудний (обвинувачений) ОСОБА_5 вчинив злісну непокору вимогам адміністрації виконання покарань за наступних обставин.

З 10 жовтня 2015 року засуджений ОСОБА_5 відбував покарання у виді позбавлення волі в державній установі «Черкаська виправна колонія (№62)» (далі ЧВК № 62), розташованій в м. Черкаси, вул. Сурікова, 30, і систематично порушував вимоги режиму відбуття покарання, за що мав 38 стягнень, які не зняті і не погашені у встановленому законом порядку, за які 8 разів поміщався до дисциплінарного ізолятора (далі ДІЗО) установи та один раз до приміщення камерного типу (далі ПКТ), у тому числі 11.08.2017 р. на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси був переведений до ПКТ строком на два місяці за невиконання законних вимог персоналу установи, порушення локалізації та нетактовну поведінку.

Близько 08 год. 45 хв. 14 листопада 2017 р. під час проведення перезміни добового чергування черговим помічником ЧВК № 62 ОСОБА_6 спільно з заступником чергового помічника начальника ЧВК № 62 ОСОБА_7 , черговим помічником ЧВК № 62 ОСОБА_8 і начальником відділу нагляду та безпеки ЧВК № 62 ОСОБА_9 здійснена спроба провести технічний огляд камери № 8 ДІЗО вказаної установи у відповідності до розділу 10 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання в установах виконання покарань, затвердженої наказом міністерства юстиції України від 22.04.2016 за № 30/5 ДСК (далі Інструкція), в якій за порушення відбували покарання засуджені ОСОБА_5 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , на пропозицію до засуджених вийти в коридор приміщення ДІЗО з метою проведення технічного огляду засуджений ОСОБА_5 в категоричній формі відмовився виконувати законні вимоги адміністрації виправної колонії, передбачені Інструкцією, і на адресу працівників установи висловлювався нецензурною лексикою та погрожував їм фізичною розправою. Засудженому ОСОБА_5 неодноразово було повідомлено, що для проведення технічного огляду камери потрібно покинути її приміщення, що ОСОБА_5 категорично відмовився зробити.

За результатами медичного огляду лікаря-терапевта МЧ ЧВК № 62 від 11.10.2017 р. ОСОБА_5 був здоровим, в медичну частину установи зі скаргами на стан здоров`я не звертався і за станом здоров`я може утримуватись в ДІЗО-ПКТ. Після цього йому було роз`яснено наслідки невиконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, а також ознайомлено з положеннями ст. 391 КК України і ст.ст. 132, 134 КВК України, але ОСОБА_5 , будучи особою, яка за порушення вимог режиму відбуття покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до ПКТ, після роз`яснювальної бесіди відреагував негативно і на повторну вимогу працівників установи виправної колонії вийти з приміщення дисциплінарного ізолятора у категоричній формі відмовився, чим вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи.

Своїми діями, що виразилися у злісній непокорі законним вимогам адміністрації виправної установи, як особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, та яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст. 391 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе визнав і пояснив, що він був поміщений до дисциплінарного ізолятора і 14.11.2017 р. не виконав вимог представників адміністрації виправної колонії вийти з приміщення ДІЗО, в якому необхідно було провести огляд. Свої дії пояснив тим, що захворів, мав високу температуру і міг неправильно зрозуміти вимоги представників адміністрації.

Із копії вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.04.2015 р. встановлено, що ОСОБА_5 засуджений до покарання у виді позбавлення волі.

Судом досліджено довідку про стягнення, з якої встановлено, що за час відбування покарання в ЧВК № 62 засуджений ОСОБА_5 мав 38 стягнень, з яких 32 не зняті й не погашені, в тому числі один раз поміщався до приміщення камерного типу і 8 разів до дисциплінарного ізолятора, зокрема 08.11.2017 р. за порушення локалізації з пошкодженням металевої огорожі локальної дільниці.

Шляхом дослідження речового доказу диску із відеозаписом, встановлено, що засуджений ОСОБА_5 , висловлюючись нецензурною лайкою та погрожуючи фізичною розправою представникам адміністрації виправної колонії, злісно не виконував їх вимоги вийти з приміщення ДІЗО, в якому планувалось провести огляд, хоча йому роз`яснювались негативні наслідки, які можуть настати внаслідок такої поведінки.

Фактичні обставини справи ніким не оспорювались, інших доказів для дослідження суду не надано, хоча стороні обвинувачення і стороні захисту роз`яснені положення ч.3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, суд вважає доведеним, що підсудний ОСОБА_5 проявив злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, як особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, та яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу, тобто вчинив злочин, передбачений ст. 391 КК України, і його вина в цьому доведена перед судом.

Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання ОСОБА_5 обставин не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що вчинений ним злочин є середньої тяжкості згідно з положеннями ст. 12 КК України, особу винного, який засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, негативно характеризується за місцем відбування покарання, і вважає необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 71 КК України та врахуванням того, що строк невідбутого покарання за попереднім вироком складає 2 роки 8 днів.

Запобіжний захід підсудному не обирався, тому строк відбування покарання необхідно обчислювати з дати винесення вироку

Речовий доказ необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначеного покарання і невідбутого покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 8 днів за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.04.2015 р., остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Строк покарання обчислювати з 08 лютого 2018 року.

Речовий доказ: диск із відеозаписом - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку вручити прокурору і підсудному негайно після проголошення. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.

Головуючий: ОСОБА_1