Справа № 645/4075/16-к
Провадження № 1-кп/645/290/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, має малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого 22.04.2013 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше судимого 08.12.2014 року Вовчанським районним судом Харківської області, з урахуванням ухвали Апеляційного суду Харківської області від 26.03.2015 року, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, 28.04.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, 19.08.2016 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Антропове Антропівського району Костромської області Російської Федерації, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебувають кримінальні провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.05.2017 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України призначене до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.06.2017 року вказане кримінальне провадження об`єднане в одне провадження з кримінальним провадженням № 0002329 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.08.2017 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який спливає 22.10.2017 року.

У зв`язку з неявкою обвинуваченого ОСОБА_10 та свідків, суд вважає необхідним відкласти слухання справи до 07.11.2017 року о 11 год. 00 хв.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Таким чином, на виконання вимог вказаної частини ст. 331 КПК України на обговорення учасників судового провадження поставлено питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строків тримання під вартою, посилаючись на ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження відносно нього строків тримання під вартою, посилаючись на те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, працює та отримує заробітну плату, якої достатньо для забезпечення його потреб та потреб сім`ї, має малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що не має наміру ухилятися від явки до суду, будь-яким чином перешкоджати судовому розгляду, він особисто заінтересований у швидкому та неупередженому розгляді справи, про що свідчить його поведінка та активне сприяння органу досудового розслідування в розкритті злочину, щире каяття та бажання стати на шлях виправлення та переховування, збереження соціальних зв`язків та сім`ї.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 підтримала думку обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_8 при вирішенні клопотання прокурора про продовження строків тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою покладалися на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальні акти, суд приходить до наступного.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.08.2017 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який спливає 22.10.2017 року.

На теперішній час судовий розгляд справи триває.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Санкція ч. 2 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від 4 до 6 років. Тобто злочин, у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_4 , є тяжким за критерієм, визначеним ст.12 КК України.

В той же час суд наголошує, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, однак у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для продовження обраного запобіжного заходу, суд також виходить з даних, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів. Під час перебування кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_4 знову висунуто обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину за ч. 2 ст.186 КК України. Крім того, з`ясовано, що в провадженні Московського районного суду м.Харкова відносно ОСОБА_4 перебувають кримінальні провадження за обвинуваченням у вчиненні злочинів за ч.2 ст.185 КК України, ч.2 ст.186 КК України, які мали місце під час іспитового строку. Вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливості з боку обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення.За таких обставин суд вважає обґрунтованими доводи обвинувачення, що обвинувачений ОСОБА_4 має стійку схильність до противоправної діяльності, перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від суду.

Доводи обвинуваченого про наявність в нього міцних соціальних зв`язків, а саме непрацездатної матері та малолітньої дитини, що під час перебування ОСОБА_4 під вартою залишилася без батьківського піклування, належного обґрунтування та підтвердження не мають. Даних про законні джерела існування ОСОБА_4 та піклування за ним малолітньою дитиною під час перебування на волі суду не надано не було.

За сукупності таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, в тому числі і домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.
Крім того, прокурор заявила клопотання про доставлення обвинуваченого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 приводом, які повторно не з`являються у судове засідання, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання.

Захисник не заперечував проти заявленого клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст.139 КПК України якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив причини свого неприбуття до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.

Рішення про здійснення приводу приймається: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи, а під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали.

З огляду на викладене, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_10 та свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 повторно не з`явилися у судове засідання, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд вважає за необхідне доставити обвинуваченого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у судове засідання приводом.

Керуючись ст. ст. 139, 140, 331 КПК України суд,-

у х в а л и в:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 18 грудня 2017 року.

Строк дії ухвали в цій частині закінчується 18 грудня 2017 року.

Обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , свідків ОСОБА_11 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_12 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_15 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_13 , який проживає за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_14 , який проживає за адресою: АДРЕСА_7 , доставити приводом у судове засідання на 07 листопада 2017 року о 11 год. 00 хв., яке відбудеться в приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Виконання ухвали про привід доручити Немишлянському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Немишлинський відділ Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_1