н/п 1-кп/640/922/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
повернення обвинувального акту
"27" листопада 2017 р.
Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників обвинувачених
адвокатів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Донецької обл. Першотравневого р-ну с. Ялта, громадянки України, з вищою освітою, одруженого, працюючої на посаді заступника директора ПрАТ «МЖК Інтрернаціоналіст», не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Горлівки Донецької обл., громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді директора ПрАТ «МЖК Інтрернаціоналіст», не судимого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, працюючої на посаді ПрАТ «МЖК Інтрернаціоналіст», не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України, -
19.10.2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшов з Харківської місцевої прокуратури №2 обвинувальний акт затверджений 19.10.2017 року прокурором ОСОБА_3 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у скоєнні вказаного злочину.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні одноособово. Обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами КПК України. Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду. Підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору немає. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті зазначається виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Ці вимоги дотримані та зазначені фактичних обставини злочину. Зазначення в обвинувальному акті адреси обвинуваченої ОСОБА_6 є технічною опискою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_8 просив повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки обвинувальний акт містить неконкретне обвинувачення, зокрема, не вказано подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Обвинуваченому ОСОБА_5 інкримінується: «Що ОСОБА_10 ступив в змову та злочинний намір з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з метою переоформлення приміщення на ОСОБА_13 »; «..реалізуючи свій злочинний намір на одержання неправомірної вигоди ОСОБА_14 надав дозвіл та вказівку на передачу у власність об`єкта нерухомості». Однак, ані часу вчинення ОСОБА_14 вказаних дій, ані місця їх вчинення, ані способу (усно, письмово надавався дозвіл та вказівка), обвинувальний акт не містить. Відсутність вказаних обставин у обвинувальному акті робить неможливим захист ОСОБА_14 у вказаному кримінальному провадженні, оскільки до нього не доведено його конкретне формулювання. Також у тексті обвинувального акту чітко встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 є службовими особами Приватного акціонерного товариства «МЖК Інтернаціоналіст», код ЄДРПОУ не зазначено. Однак, в акті вказано, що приміщення, яке було реалізовано, перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК Інтернаціоналіст»; не зрозуміло, яким чином нерухоме майно може належати на праві власності юридичній особі на підставі договору оренди землі від 15.06.2011 року. Крім того, в акті вказано недостовірні дані щодо місця проживання обвинуваченої ОСОБА_6 ; в реєстрі досудового розслідування відсутня ухвала слідчого судді Київського районного суду від 03.08.2017 року про скасування постанови слідчого та ухвала від 15.08.2017 року про скасування постанови слідчого. Вказані документи є процесуальними рішенням слідчого судді прийнятими під час досудового слідства.
Захисник звернувся з клопотанням про витребування судом доказів, а саме матеріалів кримінальних проваджень, в яких ОСОБА_15 був свідком та заявником.
Захисник також звернувся зі скаргою на дії слідчого в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, просив визнати дії старшого слідчого Київського ВП ГУНП в Харківській області незаконними; скасувати постанову старшого слідчого Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_16 від 25.09.2017 року про відмову в задоволенні клопотання. Посилається на те, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР у цій справі були показання заявника та свідка ОСОБА_15 . Як стало відомо захисту, за десятками заяв ОСОБА_15 вносились відомості до ЄРДР з приводу вимагання неправомірної вигоди. Однак, слідчим не було перевірне відомості щодо провокації злочину, враховуючи такі дії заявника.
Обвинувачені та інші захисники клопотання адвоката ОСОБА_8 підтримали та просили повернути обвинувальний акт прокурору, задовольнити скаргу та витребувати докази.
Суд, вислухавши клопотання захисника, думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт наряду з іншими реквізитами обов`язково має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При цьому, під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України - підкуп службової особи юридичної особи приватного права, а саме одержання службовою особою юридичної особи приватного права неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з вимаганням такої вигоди.
В обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді заступника директора ПрАТ «МЖК Інтернаціоналіст», ОСОБА_5 , який є директором ПрАТ «МЖК Інтернаціоналіст», та ОСОБА_6 , яка є начальником загального відділу того ж ПрАТ, які були раніше знайомі, вступивши в злочинну змову, маючи злочинний намір, направлений на одержання шляхом вимагання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах ОСОБА_15 , а саме за передачу у власність приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке на підставі договору оренди землі від 15.06.2011 перебуває у власності ТОВ «МЖК Інтернаціоналіст».
Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_15 у загальній сумі 200 000 гривень за передачу у власність останньому об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 заздалегідь між собою домовившись таким чином, що ОСОБА_10 надав дозвіл та вказівку на передачу за незаконну грошову винагороду у вказаній сумі у власність ОСОБА_15 об`єкту нерухомості; ОСОБА_4 та ОСОБА_6 повинні були зустрітись та домовлятись з ОСОБА_15 з метою обговорення необхідних умов та необхідної суми неправомірної вигоди за вчинення дій в його інтересах з передачі у власність вказаного об`єкту нерухомості, а ОСОБА_6 , діючи на підставі довіреності, виданої 15.06.2016 від імені директора ПрАТ «МЖК Інтернаціоналіст» ОСОБА_10 в свою чергу повинна була укласти сам договір купівлі-продажу вказаної нежитлової будівлі з ОСОБА_15 після отримання неправомірної вигоди.
Отже, у вказаних фактичних обставинах вчинення злочину не зазначено час виникнення єдиного злочинного наміру обвинувачених, їх попередньої змови, в тому числі попередньої домовленості щодо того, що ОСОБА_10 надав дозвіл та вказівку на передачу за незаконну грошову винагороду у вказаній сумі у власність ОСОБА_15 об`єкту нерухомості, тобто фактично відсутні дані щодо часу початку вчинення злочину за ч. 4 ст. 368-3 КК України, яка має, зокрема, останні редакції Закону №1261-VII від 13.05.2014; із змінами, внесеними згідно із Законом № 770-VIII від 10.11.2015.
І вже після зазначення в обвинувальному акті: «Так, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного наміру, діючи спільно та у групі», при цьому, не вказавши час виникнення умислу та попередньої змови, вказано: « ОСОБА_4 , 23.03.2017 близько 14.30 год…», «В подальшому, 27.04.2017 близько 15.30 год., ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_17 …».
Таким чином, неконкретне обвинувачення, пред`явлене обвинуваченим, призведе до порушення прав обвинувачених на захист та позбавляє суд можливості роз`яснити їм суть обвинувачення.
Отже, обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, що є підставою для його повернення прокурору згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Також, в обвинувальному акті вказано: «Відповідно до Статуту у новій редакції, затвердженого позачерговими зборами акціонерів ПрАТ «МЖК Інтернаціоналіст» від 30.11.2012, до компетенції директора, як одноосібного виконавчого органу Товариства входить зокрема: вирішення всіх питань пов`язаних з керівництвом поточною діяльністю Товариства; укладення цивільно-правових та господарських договорів або вчинення будь-яких інших правочинів, пов`язаних з діяльністю Товариства.
Таким чином, ОСОБА_5 володів організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто являвся службовою особою юридичної особи приватного права.
Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_15 у загальній сумі 200 000 гривень за передачу у власність останньому об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 заздалегідь між собою домовившись таким чином, що ОСОБА_5 надав дозвіл та вказівку на передачу за незаконну грошову винагороду у вказаній сумі у власність ОСОБА_15 об`єкту нерухомості…».
Отже, з акту вбачається, що саме ОСОБА_5 як директору належала компетенція на укладення цивільно-правових та господарських договорів або вчинення будь-яких інших правочинів, пов`язаних з діяльністю Товариства.
Однак, зазначаючи в акті, що «… ОСОБА_5 надав дозвіл та вказівку на передачу за незаконну грошову винагороду у вказаній сумі у власність ОСОБА_15 об`єкту нерухомості», не вказано, яким чином обвинуваченим ОСОБА_5 , як директором Товариства, було надано такий дозвіл та вказівку на передачу у власність ОСОБА_13 об`єкту нерухомості письмово шляхом видачі відповідного документу (листа, розпорядження, наказу, резолюції тощо) або усно. Вказані відомості мають значення для встановлення обставин вчинення злочину, які інкримінуються ОСОБА_5 , та надають йому право захиститися від чітко сформованих інкримінованих обставин вчинення злочину (надання усного або письмового дозволу та вказівки на передачу за незаконну грошову винагороду у вказаній сумі у власність ОСОБА_15 об`єкту нерухомості), та залежно від цього обрати певну лінії захисту.
Враховуючи, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, суд також звертає увагу сторону обвинувачення на необхідність правильного зазначення адреси проживання обвинуваченої ОСОБА_6 ; на необхідність зазначення реєстрі матеріалів досудового розслідування, який додається до обвинувального акта, реквізитів процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, зокрема, ухвали слідчого судді Київського районного суду від 03.08.2017 року про скасування постанови слідчого, ухвали слідчого судді від 15.08.2017 року про скасування постанови слідчого, що відповідає вимогам п. 1 ч. 4 ст. 291, п. 2 ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110 КПК України.
Заслуговують на увагу також посилання захисту на необхідність уточнення найменування Товариства, оскільки у тексті обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 є службовими особами Приватного акціонерного товариства «МЖК Інтернаціоналіст», код ЄДРПОУ не зазначено, однак, далі в акті вказано, що приміщення, яке було реалізовано, перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК Інтернаціоналіст».
Отже, незрозуміло, чи це є одне й теж Товариство, або Товариство було перейменовано з ТОВ «МЖК Інтернаціоналіст» на ПрАТ «МЖК Інтернаціоналіст», чи ПрАТ «МЖК Інтернаціоналіст» є правонаступником ТОВ «МЖК Інтернаціоналіст», про що необхідно вказати в акті задля уникнення суперечностей.
Оскільки, обвинувальний акт не відповідає вимогам п. п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, то він підлягає поверненню прокурору для вказаних усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність вимогам КПК України.
Як вбачається з матеріалів справи, в ході досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Київського районного судді від 02.09.2017 року ОСОБА_15 був допитний за участю сторони захисту та був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, з приводу ознак провокації підкупу з боку оперативних працівників.
Крім того, захисник посилається на необхідність перевірки відомостей про наявність кримінальних проваджень відносно самого заявника, однак як вбачається з постанови слідчого таких відомостей захисником не заявлялось, тому не можуть бути підставою для визнання дій протиправними, а ці відомості не містяться в кримінальних провадженнях, розпочатих за заявами заявника, тому підстави для визнання дій незаконними та скасування постанови слідчого від 25.09.2017 року відсутні.
Клопотання захисника ОСОБА_8 про витребування судом доказів, а саме матеріалів кримінальних проваджень, в яких ОСОБА_15 був свідком та заявником, задоволенню не підлягає, у зв`язку з тим, що воно заявлено передчасно, оскільки обвинувальний акт повертається прокурору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд, -
У х в а л и в:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про витребування судом доказів відмовити.
У задоволенні скарги захисника ОСОБА_18 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.
Головуючий ОСОБА_1