Справа № 643/286/18
Номер провадження 1-кс/643/150/18
УХВАЛА
В ході досудового розслідування кілька разів змінювався слідчий та кілька разів виносились постанови про закриття кримінального провадження за відсутністю в діях водія ОСОБА_6 складу злочину, проте кожна з даних постанов в наступному скасовувалась.
В ході розслідування слідчими допущено ряд грубих порушень діючого кримінально-процесуального законодавства, які не були усунуті наступними слідчими, проведено кілька судових автотехнічних експертиз, перша з яких № 449/15 від 23.06.2015 встановила невідповідність дій водія ОСОБА_6 ПДР України, які стали причиною смертельного ДТП, проте в наступному водій та свідки змінили свої показання, а проведена на їх підставі повторна експертиза № 7017 від 30.07.2015 вказала, що ОСОБА_6 не міг запобігти ДТП, а допущені ним порушення ПДР України не знаходяться в причинному зв`язку ДТП.
Наступні судові експертизи не спростували висновків повторної, так як вихідними даними для їх проведення слідчим надавались змінені та недостовірні свідчення водія ОСОБА_6 і свідків, проте слідчим не перевірив їх на предмет відповідності фактичним обставинам події.
Так, за заявою ОСОБА_6 від 07.07.2015 безпідставно проведено повторний слідчий експеримент, в ході якого останній змінив показання стосовно місця наїзду на пішохода, темпу його руху, встановлені та допитані нові свідки події ДТП, слідчий експеримент з якими, як і з ОСОБА_6 , проводився без участі потерпілої та її адвоката.
Наслідком не усунення вказаних порушень та недоліків стала чергова постанови про закриття кримінального провадження від 05.12.2017, під час винесення якої слідчий не врахував змісту ухвали слідчого судді від 27.11.2017, якою скасована попередня постанова про закриття кримінального провадження.
До суду заявник подав заяву в якій просив розглянути скаргу у його відсутність та задовольнити.
Прокурор чи слідчий до суду не з`явились, останнім надана заява про слухання справи у його відсутність та відмову у задоволенні скарги, а також матеріали кримінального провадження.
Суд, розглянувши скаргу, встановив наступне: в оскаржуваній постанові слідчий виклав показання свідків, послався на висновки судових медичних і автотехнічних експертиз та зазначив, що ретельно вивчив матеріали кримінального провадження стосовно місця та схеми наїзду на пішохода, які перевірені в ході слідчих експериментів за участю водія ОСОБА_6 та свідків, після чого надано оцінку та висновок експертами. Ознак складу злочину в діях водія ОСОБА_6 не встановлено, та як останній не мав технічної можливості уникнути наїзду. При цьому в ході досудового розслідування до уваги прийняті усі доводи представників та учасників події, перевірені всі наявні факти які мали місце та мають доказове значення по справі. Усі покази свідків та потерпілої сторони були доведені висновками експертизи та перевірені слідчим шляхом. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася із-за неуважних та необережних дій пішохода ОСОБА_7 , які не відповідали п.п. 4.7, 4.14 (а, г) Правил дорожнього руху України».
В ухвалі слідчого судді від 27.11.2017 про скасування попередньої постанови від 02.11.2017 про закриття даного кримінального провадження слідчий суддя зазначив, що мотивування закриття кримінального провадження не є належним і обґрунтованим, так як слідчим, всупереч вимог ст. 94 КПК України, не дана оцінка зібраним доказам, а лише констатований факт їх наявності. Тобто, мотивування слідчого не містить посилання на обставини, через які він надає перевагу одним доказам перед іншими (в даному випадку мова йде про відсутність оцінки протилежних висновків експертів, суперечливих показань свідків).
Аналогічні порушення кримінального процесуального закону допущені слідчим і під час винесення оскаржуваної постанови, що свідчить про відсутність правової оцінки встановлених обставин під час досудового розслідування.
В постанові слідчий посилається лише на ті висновки експертів автотехніків, які вказують на відсутність в діях водія ОСОБА_6 порушень ПДР України, які б з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням ДТП та взагалі не згадує про висновок, яким такі порушення встановлені, не оцінюючи ці протилежні висновки фактично надає перевагу тим, які не вбачають в діях ОСОБА_6 порушень ПДР України, що призвели до смертельної ДТП.
Аналогічним чином не дана оцінка суперечливим даним, отриманим в ході слідчих експериментів, проведених з одними й тими самими особами, не з`ясовані причини, через які про одні й ті ж самі події свідки та водій спочатку дали одні, а потім інші показання.
Оскаржувана постанова не містить даних, які б свідчили, що слідчий дійсно вчинив дії з метою ретельного вивчення місця та схеми наїзду на пішохода, аналізу показань свідків та їх співставлення з фактичними обставини події. Це свідчить про ігнорування слідчим попередньої ухвали слідчого судді від 27.11.2017, в якій суд зазначив, що слідчий з незрозумілих причин проводячи повторні слідчі експерименти з водієм та свідками не взяв до уваги місце наїзду на пішохода, встановлене під час огляду місця ДТП і відображене у схемі до протоколу огляду місця ДТП, підписаного учасниками даної слідчої дії без заперечень чи уточнень, а призначаючи наступні експертизи в якості вихідних даних щодо місця наїзду на пішохода вказував лише місце, встановлене в ході повторних допитів водія і свідків, повторних слідчих експериментів.
З погляду на викладене, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова має бути скасована як не належним чином обґрунтована, висновки якої не ґрунтуються на обставинах справи, та така, що не містить належної оцінки доказів і посилання на причин, з яких слідчий надає перевагу одним доказам перед іншими.
Керуючись ст.ст. 303-304, 309, 376, 395 КПК України, -
Матеріали кримінального провадження повернути прокурору Харківської місцевої прокуратури № 4 для відновлення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1