Справа № 464/6807/17
пр.№ 1-в/464/426/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.10.2017 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році»,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 засуджений вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2015 р. за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із призначенням іспитового строку на 1 року з покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України. Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 03.12.2015р. ОСОБА_4 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Засуджений звернувся до суду із клопотанням, в якому просить звільнити його від подальшого відбування покарання із застосуванням щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши пояснення засудженого в підтримку клопотання, думку прокурора, який заперечив проти задоволення такого, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Статтею 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» передбачено, що підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 засуджений за умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання до шести років позбавлення волі, відбув більше половини призначеного вироком покарання. Разом з тим, жодної із підстав наведених у ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» для звільнення засудженого в судовому засіданні не встановлено.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що до засудженого ОСОБА_4 . Закон України «Про амністію у 2016 році» не може бути застосований.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України,-

у х в а л и в :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1