Справа № 459/3181/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/15/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 296 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 296 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

та захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 10 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 10 лютого 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України, та призначено покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід - заставу до вступу вироку в законну силу вирішено залишити без змін.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України, та призначено покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі.

Застосовано до ОСОБА_7 ст. 75 КК України та звільнено його від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язок повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід заставу до вступу вироку в законну силу вирішено залишити без змін.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

ОСОБА_11 та ОСОБА_12 визнані винними в тому, що 22 липня 2015 року, близько 18 год., перебуваючи у приміщенні паб-піцерії «Гульбарій», що на вул. Шептицького, 1 в м. Червонограді Львівської воласті, будучи у стані алкогольного сп`яніння, висловлюючись нецензурною лайкою, у присутності обслуговуючого персоналу бару та відвідувачів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи в групі осіб та з особливою зухвалістю, стали безпричинно та умисно нищити майно вказаного закладу, а саме розбивати посуд, перекидати та ламати столи і стільці. На неодноразові законні вимоги сторонніх громадян та працівників закладу припинити свої неправомірні дії не реагували. Продовжуючи вказані дії, обвинувачені, застосовуючи погрози фізичною розправою, змусили усіх залишити приміщення піцерії. Протиправні хуліганській дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 намагався припинити наряд працівників міліції Червоноградського ВДСО при ГУМВСУ у Львівській області, які прибули в даний заклад по виклику працівників піцерії. Однак ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на законні вимоги працівників міліції припинити хуліганські дії не реагували, а стали чинити їм активний опір. В ході останнього ОСОБА_12 , схопивши у руки столову вилку, став наближатися до працівників міліції та погрожувати їм фізичною розправою, а ОСОБА_11 розламаною ніжкою від табуретки погрожував працівникам фізичною розправою та розмахував нею. В ході зухвалого та довготривалого опору працівникам міліції ОСОБА_11 та ОСОБА_12 протягом близько однієї години часу кидали в сторону працівників міліції пляшки із спиртними напоями, які знаходилися у приміщенні піцерії, та продовжували нищити майно даного закладу. Лише після приїзду додаткових сил з числа працівників міліції Червоноградського МВ ГУМВС Львівській області та застосування спеціальних засобів активної оборони, хуліганські дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були припинені та останні були затримані.
На вирок суду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду відносно ОСОБА_6 змінити, звільнивши його відповідно до ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з призначенням випробувального терміну. Вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи та постановлення вироку допустив однобічність та неповноту судового слідства, при цьому висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання ступеня тяжкості злочину та особі обвинуваченого. Зазначає, що суд першої інстанції у своєму вироку не в повній мірі зазначив обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , зокрема не в повній мірі взято до уваги те, що збитки відшкодовані потерпілим в повному обсязі, відсутність будь-яких претензій з їх боку, не взято до уваги ту обставину, що на утриманні обвинуваченого ОСОБА_6 перебуває дружина та малолітня дитина. Також зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано щире каяття ОСОБА_6 , його чіткі та послідовні покази, надані ним під час судового розгляду, сприяння встановленню об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_13 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення вироку без змін, а апеляційної скарги - без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи і є обгрунтованим.

Наведеним у вироку доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_12 за ч.3 ст. 296 КК України. Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, колегія суддів не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги.

Щодо покарання, з яким обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник не погоджуються, то воно призначене судом з дотриманням вимог ст. 65 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину (згідно з ч.3 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст. 296 КК України, є злочином середньої тяжкості); обране з врахуванням обставини, яка пом`якшує покарання, - добровільне відшкодування завданого збитку та обставин, які обтяжують покарання, - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння; особи обвинуваченого, який раніше судимий, є особою молодого віку, не працює, на утриманні якого перебуває малолітня дитина, та призначене в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Суд правильно дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_14 покарання саме у виді позбавлення волі та своє рішення мотивував у вироку.

Покликання обвинуваченого та його захисника на неврахування судом пом`якшуючих покарання обставин та особи обвинуваченого як на підставу зміни вироку колегія суддів до уваги не бере.

Призначивши ОСОБА_14 покарання два роки шість місяців позбавлення волі, що не є максимальним для даного виду покарання, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України, що відповідає вимогам санкції ч.3 ст. 296 КК України, суд першої інстанції тим самим врахував усі обставини справи, наслідки злочину, особу обвинуваченого, його позитивну характеристику по місцю проживанння, про що зазначив у вироку.

Ті обставини, на які в апеляційній скарзі покликається обвинувачений та його захисник як на підставу застосування ст. 75 КК України, зважаючи на обставини злочину, особу обвинуваченого та на призначене покарання, яке є справедливим і за своїм видом, і за розміром, колегія суддів до уваги не бере.

За змістом ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України може мати місце лише за наявності передбачених законом передумов і є правом, а не обов`язком суду.

Колегія суддів з урахуванням в сукупності усіх обставин справи та особи обвинуваченого підстав для пом`якшення покарання та застосування ст. 75 КК України ОСОБА_14 не вбачає.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу необгрунтованою і приходить до висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_14 покарання у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог ст. ст. 370-376 КПК України, є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому підстав для його зміни немає.
Крім того, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 22 липня 2015 року вбачається, що ОСОБА_6 було затримано 22 липня 2015 року (а.с. 114-117).
Ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 25 липня 2015 року ОСОБА_14 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з моменту затримання (взяття під варту) з визначенням застави (а.с. 137-138).

З розпорядження заступника начальника Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_15 від 30 липня 2015 року № 4841 вбачається, що ОСОБА_6 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Крім того, ухвалою судді Апеляційного суду Львівської області від 28 березня 2017 року ОСОБА_6 , засудженого вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 1 листопада 2016 року за ч.2 ст. 296 КК України на два роки чотири місяці позбавлення волі, тимчасово залишено у Львівській установі виконання покарань (№ 19) для його доставки в судові засідання в Апеляційний суд Львівської області для участі у розгляді справи в апеляційному порядку до завершення апеляційного розгляду по справі.

Враховуючи зазначені вимоги, при постановленні ухвали на підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_14 слід зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 22 липня 2015 року по 30 липня 2015 року включно та з 28 березня 2017 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :

вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 10 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 - без задоволення.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_14 зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 22 липня 2015 року по 30 липня 2015 року включно та з 28 березня 2017 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а для засудженого ОСОБА_6 в той же строк з дня отримання копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4