Номер провадження: 11-сс/785/1584/17
Номер справи місцевого суду: 520/8400/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

адвоката - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду за матеріали за апеляцією адвоката

ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.08.2017 року ,

ВСТАНОВИЛА:

Як вбачається з матеріалів справи, слідчий звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси з клопотанням про накладання арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000065 від 12.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382, ст. 356 КК України, попередньою була кваліфікація за ч. 1 ст. 190 КК України, але постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 від 28.07.2017 року змінено попередню кваліфікацію кримінального правопорушення за ознаками складу злочину з ч. 1 ст. 190 на ст. 356 КК України. 16.08.2017 слідчим СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області було внесено відомості в ЄРДР №0003418 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України за фактом невиконання ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.07.2017 про заборону проведення будівельних робіт на земельних ділянках, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.08.2017 року вказане клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на майно, а саме: на земельні ділянки: - кадастровий номер :38:025:0083, загальною площею 0,02 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та, яка на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2017 на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; - кадастровий номер :38:025:0082, загальною площею 0.0167 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та, яка на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2017 на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; - кадастровий номер :38:025:0081, загальною площею 0.0167 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та, яка на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2017 на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; - кадастровий номер :38:025:0080, загальною площею 0.015 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та, яка на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2017 на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; - кадастровий номер :38:025:0079, загальною площею 0.012, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та, яка на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2017 на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; - кадастровий номер :38:025:0078, загальною площею 0.0104, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та, яка на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2017 на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ; - кадастровий номер :38:025:0077 загальною площею 0.0305 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2017 на праві приватної власності належить ОСОБА_9 ; - кадастровий номер :38:025:0076, загальною площею 0.0167 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2017 на праві приватної власності належить ОСОБА_9 ; - кадастровий номер :38:025:0075, загальною площею 0.0167 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2017 на праві приватної власності належить ОСОБА_9 ; - кадастровий номер :38:025:0074, загальною площею 0.015 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2017 на праві приватної власності належить ОСОБА_9 ; - кадастровий номер :38:025:0073, загальною площею 0.0062 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2017 на праві приватної власності належить ОСОБА_9 ; - кадастровий номер :38:025:0072, загальною площею 0.0051 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2017 на праві приватної власності належить ОСОБА_9 - із забороною розпоряджатися та використовувати зазначену земельну ділянку, зокрема проводити будь-які будівельні роботи з будівництва об`єктів нерухомості та із забороною вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно вказаних земельних ділянок;

В апеляції адвокат ОСОБА_7 , діючи в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .. ОСОБА_11 , просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді від 17.08.2017 року, винести нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на те, що ухвала винесена без законних підстав, та суттєве порушення норм КПК України, слідчий суддя не перевірив наявність підстав для арешту майна, не врахував, що вказані в мотивувальній частині ухвали дії не містять ознак кримінального правопорушення, не врахував відсутність доказів того, що зазначені ділянки є предметом злочину; слідчий не надав доказів вчинення особами, на майно яких накладений арешт, кримінального правопорушення, а також доказів співрозмірності обмеження права власності, не встановив розмір заподіяної злочином шкоди, не зазначив про наявність або відсутність цивільного позову.

Вислухавши доповідача, адвоката, який підтримав апеляцію та заявив, що накладенням арешту були порушені права власників земельних ділянок, не надано доказів про необхідність накладення арешту, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції та пояснив, що кошти за пайову участь в розвитку інфраструктури міста власниками земельних ділянок не сплачувались, невідома безпечність будівель, невідома реєстрація поділених земельних ділянок, тощо, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У відповідності до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На думку колегії суддів, задовольняючи клопотання слідчого та накладаючи арешт на зазначені ділянки, слідчий суддя не перевірив наявність достатніх підстав для арешту майна, не врахував, що вказані в мотивувальній частині ухвали дії не містять ознак кримінального правопорушення, а зазначені земельні ділянки не є предметом злочину, оскільки порушення в сфері містобудівної діяльності тягнуть за собою адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Як стверджував у судовому засіданні апеляційного суду адвокат ОСОБА_7 і не заперечував прокурор, управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради в діях власників земельних ділянок були встановлені ознаки не кримінального, а адміністративного правопорушення відповідно до ст. 188-42 КУпАП та накладено відповідні адміністративні стягнення, які виконані.

Пояснення адвоката про те, що у клопотанні слідчого не наведено кому саме діями власників майна завдано шкоди, якої саме шкоди, прокурор не спростував. Крім того, прокурор пояснив, що потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, розмір шкоди не встановлений, цивільний позов не поданий, а дії по накладенню арешту на земельні ділянки здійснено з метою забезпечення позовів, які можуть бути подані в майбутньому, що суперечить вимогам ст. 170,173 КПК України та свідчить про відсутність підстав для накладення арешту на зазначені земельні ділянки.

Санкції статей 356,382 КК України не містять додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Ні у клопотанні слідчого, ні у тексті оскаржуваної ухвали не міститься обґрунтування того яким чином земельні ділянки можуть бути речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

В ході розгляду апеляційної скарги прокурор не зміг пояснити підстави для перекваліфікації дій невідомих осіб із ч. 1 ст. 190 КК України на ст. 356 КК України, та які саме ознаки складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України у даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення встановлено, щоб давало підстави для накладення арешту на земельні ділянки.

З огляду на викладене, матеріали за клопотанням слідчого не містять передбачених законом підстав для накладення арешту на майно земельні ділянки і в судовому засіданні апеляційного суду прокурор доказів про наявність таких підстав не надав.

Невнесення забудовниками пайового внеску у фонд розвитку інфраструктури міста не може слугувати підставою для кримінальної відповідальності особи і накладення арешту на її майно, як на цьому наполягає в ході розгляду апеляції прокурор.

Таким чином, твердження апеляції адвоката про те, що прокурор не надав суду достатніх доказів, які б вказували на вчинення злочину особами, на майно яких накладено арешт, а слідчий суддя не перевірив та не встановив підстав для накладення арешту на майно, матеріалами кримінального провадження в судовому засіданні апеляційного суду не спростовані.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляції та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. 170, 173, 407, 409, 419, 422 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію адвоката ОСОБА_7 задовольнити, ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.08.2017 року про накладення арешту на майно - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на земельні ділянки, зазначені у клопотанні слідчого від 17.08.2017 року у кримінальному провадженні № 0000065 від 12.07.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 1 ст. 382 КК України.

Ухвала остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3