печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

15 лютого 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника адвоката - ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Печерського районного суду м. Києва на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 307 КК України.

У відповідності до вимог ст.331 КПК України судом в судовому засіданні на обговорення поставлено питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .

Прокурор вважає, що необхідно продовжити тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ризики, встановлені при обранні запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати, а інші запобіжні більш м`які заходи не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, у зв`язку з чим може переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 заперечував проти думки прокурора та заявив клопотання, в якому просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, пославшись на безпідставність заявлених прокурором ризиків, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, його похилий вік, стан здоров`я, процесуальну поведінку під час досудового розслідування, що свідчить про відсутність ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника та зазначив, що не має наміру переховуватися від суду та також просив обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Колегія суддів, заслухавши думку сторін, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини в кримінальних справах розумний строк, про який йдеться у п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з моменту обвинувачення особи, тобто з часу, коли компетентні органи офіційно її повідомили, що вона вчинила злочин. Стосовно закінчення цього строку у кримінальних справах період, про який йдеться у п.1 ст. 6 Конвенції, охоплює все провадження, включаючи оскарження (Рішення Європейського суду з прав людини «Меріт проти України»).

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (Рішення Європейського суду з прав людини «Яблонський проти Польщі»).

Незважаючи на тяжкість санкцій статті кримінального закону згідно обвинувачення, суд безпосередньо керується нормою прямої дії - ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості підсудного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що подальше перебування обвинуваченого під вартою буде суперечити п.п. «c» п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини та принципу правової держави.

Такий висновок суду сприятиме гуманізації та підвищенню гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.

У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Таким чином, враховуючи стадію розгляду кримінального провадження, тривалість знаходження обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його вік, стан здоров`я та майновий стан, наявність постійного місця проживання та процесуальну поведінку під час досудового розслідування, колегія суд вважає недоцільним збереження застосованого запобіжного заходу та вважає за необхідне змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, зобов`язавши останнього прибувати за кожною вимогою до суду, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. 331 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И В:
Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши останнього прибувати за кожною вимогою до суду, звільнивши його з під варти в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 передбачені ч.5 ст.194 КПК України обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (м. Київ) без дозволу суду.

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

4) носити електронний засіб контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3