АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/178/18 Справа № 206/5546/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,-
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2017 року ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2017 скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».

Свої доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали особової справи та прийшов до невмотивованого та необгрунтованого висновку про відмову в задоволенні його клопотання.

Також звертає увагу, що суд першої інстанції не повній мірі врахував те, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2005 року народження та 2008 року народження.

В суді апеляційної інстанції прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки ухвалу суду вважала законним та обгрунтованим.

Засуджений під час апеляційного перегляду підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження,частково їх дослідивши, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції були воконані в повному обзязі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністією є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Стаття 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, містить вичерпний перелік осіб, які підпадають під дію вказаного Закону.

Нормами Законів України «Про застосування амністії в Україні» та «Про амністію у 2016 році» визначено коло осіб, до яких амністія не застосовується.

Відповідно до п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не може бути застосована до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.

Судом встановлено, що що ОСОБА_7 відбуває покарання у вигляді обмеження волі за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.03.2016 року, яким його було засуджено за ч.2 ст.164КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднане не відбута частина покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.06.2013 року, остаточно визначено покарання у вигляді 2 років 1 місяця обмеження волі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вказаним Законом встановлено пряму заборону щодо застосування амністії стосовно осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 ч.1 п. 5, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2017 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4