УХВАЛА
19 жовтня 2017 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши матеріали заяви адвоката ОСОБА_2 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 від розгляду клопотання про продовження відносно ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
ВСТАНОВИВ:
19.10.2017 року в провадження судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 передана заява адвоката ОСОБА_2 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 від розгляду клопотання про продовження відносно ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, станом на 19.10.2017 року суддя ОСОБА_1 є суддею кримінальної колегії Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, та не є ані слідчим суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, ані суддею цивільної спеціалізації, до повноважень яких входить розгляд питань про відвід слідчим суддям.

Жодних відомостей про внесення змін до спеціалізації суддів Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, у судді ОСОБА_1 немає, з відповідними рішеннями зборів суддів суддю ОСОБА_1 не ознайомлювали.

Так відповідно до ч.1 ст.76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами.
Пунктом 10 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ст.103 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися: у протоколі; на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії; у журналі судового засідання.
Таким чином, зі змісту наведених статей вбачається, що розгляд заяви про відвід це процесуальна дія в кримінальному провадженні.
А відповідно до ч.2, ч.3 ст.110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду; судове рішення приймається у формі ухвали, постанови або вироку, які мають відповідати вимогам, передбаченим статтями 369, 371-374 цього Кодексу.
Відповідно до п.2.3.4 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що діє на час розподілу справи, автоматизований розподіл судових справ здійснюється в автоматизованій системі за такими правилами: із числа суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу з урахуванням визначених автоматизованою системою коефіцієнтів навантаження здійснюється визначення судді для розгляду конкретної судової справи за принципом випадковості.

Відповідно до положень п.2.3.9 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, здійснення автоматизованого розподілу судових справ без урахування правил, зазначених у пункті 2.3.4 пункту 2.3 цього Положення, не допускається.

Таким чином, оскільки суддя ОСОБА_1 не є ані слідчим суддею, ані суддею, який має спеціалізацію з розгляду заяв про відвід слідчих суддів та суддів під час судового провадження, то і повноважень для розгляду вказаних заяв не має.

Таким чином, під час розподілу зазначеної справи було порушено положення ст.ст.31, 35 КПК України.

Відповідно ж до п.5 ч.1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку порушення встановленого ч.3 ст.35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 31,35,75 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:
Заявити самовідвід від участі в розгляді заяви адвоката ОСОБА_2 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 від розгляду клопотання про продовження відносно ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1