УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 120 161 000 000 007 52 за ч.2 ст. 307 КК України, щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Скарга обґрунтована тим, що на підставі ухвал слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.07.2017 органом досудового розслідування 06.07.2017 проведений обшук автомобілів «Мерседес-Бенс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час якого зазначені автомобілі вилучені.

Вважаючи вказані транспортні засоби тимчасово вилученим майном, оскільки про їх вилучення прямо не наданий дозвіл в ухвалі слідчого судді, та з огляду на те, що на момент звернення зі скаргою до слідчого судді слідчим питання про накладення арешту на вилучене не ініціювалося, заявник наполягав на незаконному утриманні вилучених автомобілів органом досудового розслідування. Вказане, на його думку, дає підстави для задоволення скарги.

У судовому засідання з розгляду скарги представник власника майна уточнив вимоги поданої ним скарги, а саме, наполягав на поверненні автомобіля «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки на автомобіль «Мерседес-Бенс» ухвалою слідчого судді накладений арешт.

Слідчий ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду скарги, до суду не прибув, що згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши доводи заявника, дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.07.2017 та 24.07.2017, дійшов висновку про таке.

У силу ч. 1 ст.169 КПК тимчасово вилучене майно повертається особі, зокрема, у випадку, передбаченому ч.5 ст.171 КПК.

Вказаною нормою на слідчого покладений обов`язок протягом 48 годин з моменту тимчасового вилучення звернутися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на відповідне майно.

У той же час, згідно з ч. 7 ст.236 КПК тимчасово вилученим майном вважаються речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо наданий дозвіл на їх відшукання в ухвалі про обшук.

Отже, саме відсутність в ухвалі слідчого судді про обшук дозволу на відшукання та вилучення певних речей відносить останні до категорії тимчасово вилучених, що накладає на слідчого обов`язок вирішувати їх подальшу долю шляхом ініціювання накладення арешту.

Ухвалами слідчого судді від 03.07.2017 (справа № 761/22863/17, справа № 761/22853/17) дозволено проведення обшуку в автомобілях «Мерседес-Бенс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Метою вказаної слідчої дії визначено відшукання і вилучення мобільних терміналів, наркотичних засобів та грошових коштів.

Водночас, під час здійснення вказаної слідчої дії наведені вище транспортні засоби, якими користується ОСОБА_4 , вилучені слідчим.

Відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.07.2017 (справа № 761/24079/17) на автомобіль «Мерседес-Бенс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , накладений арешт, оскільки останній визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження свідчить, що автомобіль «Мерседес-Бенс» не є тимчасово вилученим майном і утримається органом досудового розслідування на законних підставах.

Вирішуючи питання щодо повернення автомобіля «Ауді», який також вилучений слідчим 06.07.2017, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Виходячи з положень ст. 236 та 171 КПК вилучене під час обшуку майно втрачає статус тимчасово вилученого з моменту накладення на нього арешту.

В іншому разі майно підлягає негайному поверненню його власнику.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.07.2017 (справа № 761/24077/17) у накладенні арешту на автомобіль «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_2 , слідчому відмовлено, оскільки останнім не обґрунтована необхідність застосування вказаного заходу.

Наведена обставина вказує, що таке майно не має статусу тимчасово вилученого, що покладає на слідчого обов`язок повернути автомобіль особі, у якої він був вилучений.

Враховуючи, що автомобілі, на поверненні яких наполягає заявник, не мають статусу тимчасово вилученого майна, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що у силу ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.

Умисне невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, утворює склад злочину, відповідальність за який передбачена ст.382 КК України.

Отже, безпідставне утримання слідчим майна, яке відповідно до вимог кримінального процесуального закону підлягає поверненню власнику, свідчить про неправомірні дії посадової особи органу досудового розслідування.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 169, 171, 174, 236, 303, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 щодо неповернення у кримінальному провадженні № 120 161 000 000 007 52 тимчасово вилученого майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1