Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року м. Гребінка

Слідчий суддя Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду винесене у кримінальному провадженні № 0000025 за підозрою

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богодух Харківської області, мешканця АДРЕСА_1 , який ніде не зареєстрований, має неповну середню освіту, офіційно не працює, не одружений, на утриманні нікого немає, не військовозобов`язаний, раніше судимий:

- 02.02.1988 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 140 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 23.10.1990 року;

- 19.08.1991 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 206 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 25.12.1992 року;

- 14.11.1995 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 196-1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 24.04.1997 року;

- 15.07.1998 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 11.09.1998 року;

- 20.10.1998 року Коммунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 141 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 14.03.2000 року;

- 19.06.2002 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 09.06.2005 року;

- 09.12.2005 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 29.09.2007 року;

- 16.12.2010 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 4 ст. 187 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 12.12.2011 року;

- 09.04.2013 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 11.09.1998 року;

- 16.05.2013 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднаний вирок Жовтневого районного суду та призначено покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 21.07.2015 року;

- 25.04.2016 року Святошинським районним судом м. Києва за ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 06.11.2017 року умовно-достроково з невідбутим терміном покарання строком 10 місяців 9 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення - прокурор ОСОБА_4 , начальник СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 ,

сторона захисту підозрюваний ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

12 січня 2018 року начальник СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , за погодженням із начальником Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Клопотання мотивоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 11.01.2018 близько 10 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні ДНЗ «Теремок», що за адресою: м. Гребінка, пров. Піонерський, 1, Полтавської області, шляхом вільного доступу проник до кабінету медичної сестри та діючи повторно, умисно та протиправно, з метою отримання прибутку, шляхом вільного доступу таємно викрав гаманець вартістю 50 грн., належний потерпілій ОСОБА_7 , в якому також знаходилися гроші в сумі 650 грн., а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 700 грн.

11.01.2018 року о 13 год. 10 хв. ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Цього ж дня ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

З огляду на ризики можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, адже підозрюваний вчинив повторно умисний корисливий злочин у період умовно-дострокового звільнення, відносно нього проводиться досудове розслідування і в інших підрозділах поліції, підозрюваний не має постійного місця роботи та міцних соціальних зв`язків, а також зареєстрованого місця проживання, слідчий за погодженням із прокурором просили клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор та слідчі клопотання підтримали, просили задовольнити, підозрюваний зазначив, що вину не визнає, просив відмовити у задоволенні клопотання. Посилався на те, що кошти, які у нього вилучені, є його особисті. У нього одразу при затриманні були вилучені грошові купюри, на яких працівник поліції зробив ручкою якусь позначку. Після вказаного його було доставлено до відділення поліції та складено протокол затримання.

Захисник покликався на необґрунтованість пред`явленої підозри, зважаючи на те, що потерпіла та свідки щодо ознак підозрюваного та предметів кримінального правопорушення були допитані уже після затримання підозрюваного.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення підозрюваного, який вину не визнав, з`ясувавши думку прокурора, слідчого, захисника, слідча суддя виходить із наступного.

Згідно частини 1 статі 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів доданих до клопотання, зокрема, копії витягу з кримінального провадження № 0000025 /а.с. 4/; копії рапорту ст. інспектора-чергового Гребінківського ВП /а.с. 5/, копії протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.01.2018 року /а.с. 7/, копії протоколу огляду від 11.01.2018 року /а.с. 8-9/, копії протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 /а.с. 10-11/; копій протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 /а.с. 13-15/; копій протоколів впізнання по фотознімкам від 11.01.2018 року /а.с. 14,16/; копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, копії протоколу обшуку затриманої особи від 11.01.2018 року /а.с. 19/, вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, якому оголошено підозру 11 січня 2018 у кримінальному провадженні № 0000025 /а.с. 24-25/. Згідно витягу із кримінального провадження орган досудового розслідування Гребінківський ВП ГУНП в Полтавській області, слідчі ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_12 /а.с. 4,6 /.

Слідчий суддя критично оцінює доводи захисника та підозрюваного, що підозра є необґрунтованою, оскільки вказане спростовується вищезазначеними матеріалами кримінального провадження, зокрема, затримання підозрюваного згідно відповідного протоколу здійснювалось у присутності понятих /а.с. 17/. До того ж, згідно рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v United Kingdom), 143110/88, 28 жовтня 1994 року ЄСПЛ факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування. Так само, згідно позиції Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), викладеній у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy), 9627/81, 14 березня 1984 арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Матеріалами доданими до клопотання доводиться також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: можливі спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду і вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, вказане підтверджується тим, що ОСОБА_3 підозрюється у скоєнні умисного корисливого середньої тяжкості злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, у сукупності з такими обставинами як вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; вік, задовільний стан здоров`я, майновий стан підозрюваного згідно його пояснень у місяць отримує приблизно півтори дві тисячі грн.; наявність судимостей, зокрема, неодноразово судимий за корисливі злочини, звільнений умовно-достроково, відносно підозрюваного проводиться досудове розслідування в слідчому відділенні Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу ГУНП в Запорізької області, на виклик до якого 25.12.2017 року згідно вилученої у підозрюваного повістки він не з`явився з огляду на відсутність відмітки у ній /а.с. 28/; відсутність міцних соціальних зв`язків з огляду на те, що він офіційно не працює, не одружений, на утриманні осіб не має, проживає в м. Запоріжжя, не зареєстрований, доказів протилежного слідчому судді не надано; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Водночас, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

А тому виходячи із тяжкості кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_3 , вищенаведених даних про його особу, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не дасть можливості запобігти доведеним прокурором ризикам.

Доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_3 не допускає тримання його під вартою слідчому судді не надано, задовільний стан здоров`я підтверджується довідкою про те, що він може триматися в умовах ІТТ /а.с. 43/, а тому слід вважати, що таких перешкод не має.

В силу п. 5 ч. 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно обрати на строк 60 днів, зважаючи на складність кримінального провадження з метою надання достатньо часу для проведення слідчих (розшукових дій) відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 КПК України та розумних строків в межах строків досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Зважаючи на те, що підозрюваний був затриманий 11.01.2018 року, строк тримання під вартою обчислюється з моменту затримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, не пов`язаного із застосуванням насильства чи спричинені загибелі людини, у цьому провадженні щодо нього не обирався запобіжний захід, тому наявний обов`язок слідчого судді обрати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, його майновий стан, відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України достатнім розміром застави для запобігання доведеним ризикам буде 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» № № 2246-VIII від 07.12.2017 року становить 1 762,00 грн.

У разі внесення застави на підозрюваного відповідно до встановлених ризиків та згідно вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти обов`язки на строк 60 днів до 11.03.2018 року носити електронний засіб контролю, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, слідчого в межах строків, визначених ч. 6 ст. 194 КПК України та строків досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, зважаючи на складність кримінального провадження з метою надання достатньо часу для проведення слідчих (розшукових дій) відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 КПК України та розумних строків.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності. При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 6-8 ст. 182 КПК України з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

На підставі зазначеного, слідчий суддя вважає, що клопотання належить задовольнити повністю.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193-194,196, 203, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання задовольнити повністю.

Застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів із визначенням розміру застави 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 17 620 (сімнадцять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання, тобто, з 11.01.2018 року до 11.03.2018 року.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою, які мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в разі внесення за нього застави в розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 17 620 (сімнадцять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп.

З моменту звільнення ОСОБА_3 з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_3 обов`язки: носити електронний засіб контролю; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, слідчого строком на 60 днів до 11.03.2018 року.

ОСОБА_3 роз`яснити, що у разі внесення застави, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Заставодавцю роз`яснити, у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується ОСОБА_3 , передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків у виді звернення застави в дохід держави та зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України й використання у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, буде повернута обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

Ухвала в частині застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою діє до 11.03.2018 року або до внесення за нього застави в розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 17 620 (сімнадцять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1