Ухвала

Іменем України

12 квітня 2018 р.

м. Київ

справа № 1-104/2007

провадження № 51-3646км 18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвали Дружківського міського суду Донецької області від 13 червня 2014 року та Апеляційного суду Донецької області від 27 жовтня 2016 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, неодноразово судимого, останнього разу 25 квітня 2003 року за ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, звільненого 05 січня 2006 року умовно-достроково на 1 рік 5 місяців і 17 днів,

- засудженого за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років із конфіскацією всього належного йому майна, та виправданого у вчиненні злочинів, передбачених статтями 263, 257 КК України, у зв`язку з відсутністю в діях складу злочинів.

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 13 червня 2014 року засудженому ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Дружківського міського суду Донецької області від 26 грудня 2007року у частині засудження за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років із конфіскацією всього належного йому майна, який залишений без зміни ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 26 вересня 2008 року .

Ухвалою Апеляційного суду Донецькоїобласті від 27 жовтня 2016 рокузазначену ухвалу залишено без зміни.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 місцевий суд зазначив наступне.
Після перегляду кримінальної справи щодо ОСОБА_5 Верховним Судом України 09 лютого 2012 року та 05 грудня 2013 року засуджений ОСОБА_5 08 квітня 2014 року подав клопотання про поновлення йому строку на касаційне оскарження вироку та ухвали суду апеляційної інстанції. При цьому як підставу поважності пропущеного ним строку засуджений зазначив про втрату документів, які він відправляв із місць позбавлення волі у лютому 2009 року. Разом з тим, місцевий суд визнав неповажними ці причини пропуску строку більше ніж на 5 років, а суд апеляційної інстанції погодився з такими висновками.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 стверджує про незаконність висновків судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження постановленого щодо нього вироку. Зазначає, що пропустив строк на касаційне оскарження, оскільки страждає психічним захворюванням, є юридично неграмотним і не мав кваліфікованої юридичної допомоги для складання касаційної скарги. Звертає увагу на те, що він звертався до суду касаційної інстанції з касаційними скаргами, проте йому відмовили у витребуванні матеріалів кримінальної справи щодо нього у зв`язку з пропуском строку на касаційне оскарження вироку.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_4 заперечила проти задоволення касаційної скарги.
Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 395 КПК України (в редакції 1960 року) касаційний суд перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення в тій частині, в якій воно було оскаржене.

З матеріалів кримінальної справи видно, що вироком Дружківського міського суду Донецької області від 26 грудня 2007року ОСОБА_5 було засуджено за ч.4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років із конфіскацією всього належного йому майна. Цим же вироком ОСОБА_5 виправдано у вчиненні злочинів, передбачених статтями 263, 257 КК України, у зв`язку з відсутністю в діях складу злочинів (т. 5 а. с. 154-169).

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 26 вересня 2008 року зазначений вирок залишений без зміни (т. 5 а. с. 316-332).

Засуджений ОСОБА_5 27 липня 2009 року заявив клопотання про перегляд судових рішень щодо нього у порядку виключного провадження, а також подав доповнення від 23 вересня 2009, 16 січня 2012 року.
Зазначене клопотання було розглянуто та ухвалою Колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 09 лютого 2012 року вирок Дружківського міського суду Донецької області від 26 грудня 2007 року та ухвала Апеляційного суду Донецької області від 26 вересня 2008 року щодо ОСОБА_5 були переглянуті в порядку виключного провадження та постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років із конфіскацією всього належного йому майна (т.5 а.с. 399-401).

При цьому Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 08 липня 2009 року за клопотанням адміністрації Замкової виправної колонії УДПтСУ в Хмельницькій області №58 вирок Дружківського міського суду Донецької області від 26 грудня 2007 року щодо ОСОБА_5 приведено у відповідність до Закону України « Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального Кодексів України щодо гуманізації кримінальної відповідальності» від 15 квітня 2008 року та остаточно засудженому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років із конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві приватної власності (т.6 а.с. 4).

З огляду на це ухвалою Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 05 грудня 2013 року за заявою ОСОБА_5 від 19 вересня 2013 року переглянуто за нововиявленими обставинами постановлену щодо нього в порядку виключного провадження ухвалу Колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 09 лютого 2012 року та прийнято рішення задовольнити заяву засудженого та скасувати ухвалу Колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 09 лютого 2012 року (т.6 а.с. 18-21).

В матеріалах кримінальної справи відсутні дані про те, що ОСОБА_5 до квітня 2014 року звертався до місцевого суду, який постановив вирок і був уповноваженим на поновлення строку на касаційне оскарження, з відповідним клопотанням.

08 квітня 2014 року від засудженого ОСОБА_5 до Дружківського міського суду Донецької області надійшло клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Дружківського міського суду Донецької області від 26 грудня 2007 року, мотивоване тим, що у лютому 2009 року були втрачені документи, які він направляв з місць позбавлення волі (т. 6 а.с.463).
Відмовляючи у задоволенні заявленого клопотання місцевий суд правильно визнав цю причину пропуску строку більше ніж на 5 років неповажною.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Додаткові твердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження, наведені у касаційній скарзі, також є необґрунтованими.

Так, засуджений зазначає, що він страждає на психічне захворювання, що перешкодило своєчасності подання ним касаційної скарги. Проте, в матеріалах кримінальної справи відсутні докази, а засудженим не долучено документів, які б підтверджували, що ОСОБА_5 , який не перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері, має психічні хвороби.

Доводи щодо юридичної необізнаності як підставу поважності пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень також є голослівними, оскільки засуджений не зазначив, про причини, що перешкодили йому звернутися за безоплатною правовою допомогою в установленому законом порядку.

Інших мотивів незаконності оскаржуваних судових рішень ОСОБА_5 не наведено, а тому підстави для задоволення касаційної скарги засудженого відсутні.

Керуючись статтями 394396 КПК України (в редакції 1960 року), п. 11, 15 «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII), Суд

у х в а л и в:

ухвали Дружківського міського суду Донецької області 13 червня 2014 року та Апеляційного суду Донецької області від 27 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого - без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3