Справа № 191/1136/17
Провадження № 1-кп/191/217/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникового обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000330 від 22 лютого 2017 року відносно:

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кислянка Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянки України, із середньою освітою, тимчасово не працюючої, не одруженої, маючої на утриманні чотирьох малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дочку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; сина ОСОБА_7 -12.07.2017 року народження, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

за участі в судовому розгляді:

прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИВ:
21.02.2017 року приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись на території, яка розташована за будівлею центральної лікарні по вул. Миру у м. Синельникове Дніпропетровської області, побачила на землі поліетиленовий пакет зеленого кольору з невідомим вмістом. Взявши вказаний поліетиленовий пакет в руки, ОСОБА_3 розгорнула його та побачила, що в ньому знаходиться суха, подрібнена речовина зеленого кольору, зовні схожа на коноплю, після цього у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на незаконне придбання наркотичного засобу. Так, ОСОБА_3 , продовжуючи перебувати на вищевказаній території, діючи умисно, усвідомлюючи, що у неї немає передбаченого дозволу на здійснення будь-яких дій з наркотичними засобами, у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006 року, реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, тримаючи вищевказаний поліетиленовий пакет зеленого кольору з подрібненою, сухою речовиною рослинного походження в своїх руках, поклала даний пакет з речовиною до лівої, бокової зовнішньої кишені своєї куртки синього кольору, яка була одягнена на неї, стала зберігати вказаний пакет з речовиною при собі з 10 год. 00 хв. 21.02.2017 року до 13 год. 00 хв. 21.02.2017 року.

Співробітниками Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області 21.02.2017 року о 13 год. 00 хв., на зупинці громадського транспорту, яка розташована біля магазину «Технокредо», по вулиці Садова у м. Синельникове Дніпропетровської області, відносно ОСОБА_3 було складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 175-1 КУпАП, тобто куріння тютюнових виробів у заборонених місцях. На підставі ст. 264 КУпАП працівником поліції жіночої статі було проведено особистий огляд ОСОБА_3 . Після вимоги працівника поліції дістати всі предмети та речі з усіх кишень одягу, ОСОБА_3 дістала з лівої бокової зовнішньої кишені куртки синього кольору, в яку була одягнена, один поліетиленовий пакет зеленого кольору з подрібненою сухою речовиною рослинного походження. 21.02.2017 року, в період з 13 год. 40 хв. до 14 год. 00 хв., вищевказаний поліетиленовий пакет зеленого кольору, в середині якого знаходилася суха подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, оглянуто протоколом огляду предмету, поміщено в поліетиленовий сейф-пакет № 3567596, який опечатано та вилучено до Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/593 від 28.02.2017 року, проведеної Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України, надана на експертизу 24.02.2017 року речовина масою 19,669 г. є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить відповідно 15,551 г.

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачена ОСОБА_3 своїми умисними діями незаконно придбала та зберігала наркотичний засіб, без мети збуту, тому її дії кваліфікує за ч.1 ст. 309 КК України.

26.10.2017 між сторонами кримінального провадження: прокурором Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з однієї сторони, та підозрюваною ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України, згідно умов якої ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, сторонами погоджено покарання ОСОБА_3 у виді 1 року позбавлення волі. На підставі п. В ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання.

В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винною у пред`явленому їй обвинуваченні в повному обсязі, та пояснила суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Обвинувачена також пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільним, просить суд затвердити угоду.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_9 підтримала позицію ОСОБА_3 , зазначивши, що угода про визнання винуватості відносно останньої, укладена у відповідності із нормами КПК України та КК України.

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання.

Суд, заслухавши думки прокурора, обвинуваченої та її захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, прийшов до таких висновків.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України суд, переконавшись що угода може бути затверджена, ухвалює вирок яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

На думку суду укладена сторонами угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України: умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, укладення угоди між сторонами є добровільним, дії обвинуваченої кваліфіковано правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свобод та інтересів сторін та інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі, строком на 1 рік.

Згідно ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Стаття 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає, що виконання цього Закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Стаття 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає, що дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

07 вересня 2017 року набрав чинності ЗУ"Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року №1810-VIIІ і відповідно до п. В ч.1 зазначеного закону ОСОБА_3 є суб`єктом застосування амністії, як така, що не позбавлена батьківських прав, і яка на день набрання чинності цим Законом має чотирьох дітей яким не виповнилося 18 років.

Згідно ст. 1 п. в Закону України «Про амністію у 2016 році», звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, осіб які на день набрання чинності цим Законом не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 , вчинила злочин до набрання чинності ЗУ "Про амністію у 2016 році", не заперечувала проти застосування до неї амністії, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дочку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; сина ОСОБА_7 -12.07.2017 року народження, батьківських прав відносно дітей вона не позбавлена, обмежень, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 ЗУ "Про амністію у 2016 році", щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , не встановлено суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 слід звільнити від призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України « Про амністію у 2016 році».

Відповідно до положень ч.3,ч.5, п.7, ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

На підставі ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої документально підтверджені витрати пов`язані із проведенням експертизи в сумі 880 грн. 40 коп.

Речові докази відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України: які відповідно до квитанції №1455 по кримінальному провадженню №0000330 від 22.02.2017 року знаходяться у камері зберігання речових доказів Синельниківського ВП згідно квитанції (а.с. 26)- знищити.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 474, 475 КПК України,

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 жовтня 2017 року в кримінальному провадженні №0000330, між прокурором Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , про визнання винуватості за ч. 1 ст.309 КК України.

Визнати винуватою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , звільнити від відбування призначеного основного покарання на підставі п. В ст.1 Закону України « Про амністію у 2016 році» .

Речові докази у кримінальному провадженні №0000330 від 22.02.2017 року які згідно квитанції №1455 знаходяться у камері зберігання речових доказів Синельниківського ВП ГУНП у Дніпропетровській області: опечатаний поліетиленовий сейф-пакет №3567596, в якому знаходиться поліетиленовий пакет з канабісом - знищити;

Процесуальні витрати у розмірі 880 (вісімсот вісімдесят) грн. 40 коп., пов`язані із залученням експерта для проведенням експертизи №1/8.6/593 від 28.02.2017 року у кримінальному провадженні №0000330, стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 - не застосовувався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому, прокурору, захиснику.

Суддя: ОСОБА_1