Справа № 462/2293/16-к
У Х В А Л А
06 листопада 2017 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника органу пробації: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання про застосування амністії та звільнення від відбування покараннязасудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львова, із середньою освітою, неодруженого, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, який зареєстрований та проживає на АДРЕСА_1 , суд

в с т а н о в и в:
На розгляд суду надійшло клопотання інспектора Залізничного районного сектору Львівського міського відділу з питань пробації ОСОБА_7 про застосування до засудженого ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від відбування основного покарання, яке мотивує тим, що ОСОБА_5 засуджено вироком Залізничного районного суду м. Львова від 06.02.2017р. за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним терміном на 1 рік. Оскільки ОСОБА_5 є батьком неповнолітньої дитини, до ньогоможливе застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» .

У судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_4 подане клопотання підтримала, просила його задовольнити на підставі п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки засуджений ОСОБА_5 є батьком неповнолітньої доньки, відносно якої не позбавлений батьківських прав.

Прокурор ОСОБА_3 та засуджений ОСОБА_5 , який повідомив суду, що наслідки застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» йому відомі, не заперечили проти застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення від відбування покарання.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даного клопотання, оглянувши матеріали особової справи № 29/2017, суд виходить з наступного.
Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 06.02.2017 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 1 рік.
Статтею 85 КК України визначено, що на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).

У ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» вказано, що рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIIІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.13 названого Закону).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

У разі якщо до особи може бути застосовано декілька підстав, передбачених цим Законом, застосовується підстава, яка найбільшим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Як вбачається з особової справи, а саме свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.10.2012 року ОСОБА_5 має неповнолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Засуджений відбуває покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими. Кримінальне правопорушення він вчинив до дня набрання чинності (07.09.2017 р.) Закону України «Про амністію у 2016 році».

Як вбачається зі змісту ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

Обмежень щодо застосування відносно засудженого ОСОБА_5 амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин, суд вважає, що на засудженого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», наслідки застосування цього закону йому зрозумілі, а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

На підставі викладеного, ст.85, 86 КК України, ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.1, 4, 9, 15 Закону України «Про амністію у 2016 році», керуючись ст.537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбуття основного покарання призначеного вироком Залізничного районного суду м. Львова від 06 лютого 2017 року на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: (підпис)