АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/173/18 Справа № 216/6573/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

представника третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2017 року задоволено клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 , в кримінальному провадженні № 0002239 від 13.12.2017 року, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, та накладено арешт на вилучене під час проведення огляду місця події 13.12.2017 року майно, а саме:

-зошит із рукописними засобами адрес м. Кривого Рогу та номерами мобільних телефонів;

-електронну вагу;

-канцелярський файл із копіями свідоцтва та витягами з державних реєстрів щодо ТОВ «АСАМІР» ЛТД, не заповненими бланками документів, в загальній кількості на 16 аркушів;

-грошові кошти на загальну суму 3026 (три тисячі двадцять шість) грн.;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 , на транспортний засіб ГАЗ 330210 СПГ, вантажний бортовий малотонажний-В, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 ;

-транспортний засіб ГАЗ 330210 СПГ, вантажний бортовий малотонажний-В, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 , який знаходився в користуванні ОСОБА_10 ;

-зв`язку з одного ключа та двох брелоків від вказаного транспортного засобу;

-брухт чорних металів загальною вагою 350 кг.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що постановою слідчого від 14.12.2017 року вищевказане майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню, в зв`язку з чим вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки для подальшого досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження, з метою збереження схоронності, вилучене майно має бути обмежене в володінні, користуванні та розпорядженні.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі, яку ним отримано лише 26.01.2018 року, скасувати цю ухвалу в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 , транспортний засіб ГАЗ 330210 СПГ, вантажний бортовий малотонажний- НОМЕР_3 , сірого кольору, зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 , який знаходився в користуванні ОСОБА_10 ; зв`язку з одного ключа та двох брелоків від вказаного транспортного засобу. Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на дане майно.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, адвокат ОСОБА_6 посилається на те, що слідчий суддя не перевірив та не встановив : наявність належних підстав для арешту майна; відсутність достатніх доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та спів розмірність обмеження права власності; невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.. 171 КПК; порушення слідчим строків на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна; розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Також апелянт вказує на те, що 26.01.2018 власник ОСОБА_7 дізнався від ОСОБА_10 про те, що автомобіль марки ГАЗ 330210 СПГ вилучено працівниками поліції Криворізького ВП, які під обшуку кабіни автомобіля проводили відкриття

всіх бардачків авто та оглядали їх вміст. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді. Адвокат звертає увагу, що це проникнення не було зумовлено передбаченими законом передумовами, коло яких, як зазначено, є вичерпним, тобто не було пов`язано з врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, та слідчий при зверненні з цим клопотанням до слідчого судді порушив термін його подання, оскільки здійснив ці дії зі спливом одного тижня після фактичного проникнення до автомобіля, тоді як мав зробити це невідкладно. Крім того, вважає, що слід враховувати, що на майно не може бути накладено арешт з метою його конфіскації, якщо злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа, не передбачає такого виду покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , який підтримав апеляцію та просив її задовольнити, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді відповідно до ст. 395 КПК подається протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії відповідного судового рішення.

Колегією встановлено, що розгляд клопотання слідчого судом першої інстанції проведений без виклику власника майна чи його представника, яким не було відомо про дату, час та місце слухання справи. Так, дані, які містяться у матеріалах судового провадження, свідчать про те, що про наявність прийнятого 18 грудня 2017 року судом першої інстанції рішення ОСОБА_7 стало відомо 26 січня 2018 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів випливає, що об`єктивна сторона розслідуваного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, полягає у тому, що 13.12.2017 року приблизно о 15:51 годині до Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що поблизу буд. 15 по вул. Алімова в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, невстановлені особи незаконно приймають металобрухт. Виїздом на місце СОГ встановлено, що ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи транспортний засіб ГАЗ 330210, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , незаконно приймав металобрухт у громадян.

13.12.2017 року відомості щодо вказаного кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002239 за попередньою кваліфікацією ст. 213 ч. 1 КК України.

13.12.2017 р. в період часу з 16.02 год. до 16.17 год., проведено огляд транспортного засобу ГАЗ 330210 СПГ, вантажний бортовий малотонажний-В, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 , який знаходився на ділянці автомобільної дороги, поблизу домоволодіння № 17 по вул. Алімова в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу. В ході проведення огляду встановлено, що вказаний транспортний засіб знаходиться в особистому користуванні ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході проведення огляду ОСОБА_10 надав для огляду вказаний транспортний засіб, в якому виявлено: в салоні кабіни зошит із рукописними засобами адрес м. Кривого Рогу та номерами мобільних телефонів; табло від електронної ваги; канцелярський файл із копіями свідоцтва та витягами з державних реєстрів щодо ТОВ «АСАМІР» ЛТД, не заповненими бланками документів, в загальній кількості на 16 аркушів; в кузові транспортного засобу виявлено бухт чорного металу у вигляді водопровідних кранів, металевих труб, кутків та інше; вагова платформа електронної ваги. Крім того, в ході проведення огляду ОСОБА_10 надав для огляду наступні речі, які знаходились при ньому, а саме: грошові кошти на загальну суму 3026 грн.; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 , на транспортний засіб ГАЗ 330210 СПГ, вантажний бортовий малотонажний-В, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 . Вказані речі вилучені в Криворізький ВП ГУНП в Дніпропетровській області, так як згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 167, ч. 3 ст. 170 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном, та являє собою знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого від 14 грудня 2017 року вищезазначене майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002239.

Таким чином, це майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а отже оскаржувана ухвала слідчого судді є обґрунтованою та відповідає вимогам процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують вищенаведених висновків колегії суддів.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Що стосується посилань апелянта на відсутність достатніх доказів вчинення особою чи особами кримінального правопорушення та недостатню вмотивованість оскаржуваної ухвали колегія суддів оцінює критично з міркувань, наведених вище щодо обґрунтованості підозри у вчиненні розслідуваного кримінального правопорушення та відповідності арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України.

З урахуванням наведеного, підстав для задоволення апеляційної скарги на даному етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваними кримінальними правопорушеннями у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2017 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002239 від 13.12.2017 року, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4