Ухвала
іменем україни

07 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю: засудженого захисників засудженого в режимі відеоконференції захисника ОСОБА_4 в режимі відеоконференції захисника засудженого ОСОБА_5 в режимі відеоконференції захисника засудженої ОСОБА_6 в режимі відеоконференції прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
розглянула в судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальну справу за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 ОСОБА_8 з доповненнями захисника ОСОБА_9 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 16 квітня 2015 року та вирок Апеляційного суду Запорізької області від 4 травня 2016 року, а також за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_15 та захисника засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_12 на вирок Апеляційного суду Запорізької області від 4 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 4 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 16 квітня 2015 року

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України,
раніше судимого:

- вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 6 липня 2004 року за частиною 5 статті 185, частиною 1 статті 194 КК України на 3 роки позбавлення волі. 30.12.2004 року умовно-достроково звільнений на 8 місяців 4 дні;

засуджено за:
- частиною 3 статті 27, пунктами 6, 9, 12, 13 частини 2 статті 115 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
- частиною 3 статті 190 КК України на 8 років позбавлення волі;
- частиною 3 статті 357 КК України на 3 роки обмеження волі;
- частиною 2 статті 358 КК України на 5 років позбавлення волі;
- частиною 3 статті 358 КК України на 2 роки обмеження волі.
На підставі пунктів 2, 3 частини 1 статті 49, частини 5 статті 74 КК України ОСОБА_16 звільнено від призначеного покарання за частиною 3 статті 357, частинами 2, 3 статті 358 КК України.
Відповідно до частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_17 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Виключено з обвинувачення ОСОБА_16 за частиною 3 статті 357 КК України кваліфікуючу ознаку «повторність»; з обвинувачення за пунктом 6 частини 2 статті 115 КК України «з корисливих мотивів» за епізодом вбивства потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; з обвинувачення за пунктом 12 частини 115 КК України «з корисливих мотивів» за епізодами вбивства потерпілого ОСОБА_20 .
Постановлено строк покарання обчислювати з 8 лютого 2009 року з дня затримання.
Запобіжний захід ОСОБА_17 до набрання вироку законної сили залишено незмінним тримання під вартою.
Перекваліфіковано обвинувачення ОСОБА_4 за частиною 2 статті 358 КК України по епізоду щодо потерпілого ОСОБА_19 на частину 5 статті 27 частину 2 статті 358 КК України.

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

громадянина України, раніше судимого
останнім за часом вироком:

- вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2000 рокуза статтями 17, 81,ч.3; 140, ч.2; 141, ч.2; 141, ч.3; 196-1, ч.1; 44; 42; 26 КК України 1960 року на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, визнаний ООР. ПостановоюРівненського районного судуРівненськоїобластівід 19вересня 2001 року вирок приведений у відповідність до КК України 2001 року, виключені статті 196-1,ч.1; 26 КК України. Постановленовважати рахувати його засудженим за статтями 185,ч.2; 15, ч.3; 186, ч.2; 186, ч.3; 70 КК України 2001 року на 6 років позбавлення волі. 28 вересня 2005 року умовно-достроково звільненийна підставі постанови Перевальского районного судуЛуганської області на 7 месяців28 днів;

засуджено за:

- пунктами 9,12,13частини 2 статті 115 КК України до покарання у виді довідчного позбавлення волі;

- частиною 3 статті 190 КК України на 6 років позбавлення волі;
- частиною 5 статті 27 частиною 2 статті 358 КК України на 4 роки позбавлення волі;
- частиною 3 статті 358 КК України на 1 рік обмеження волі.
Відповідно до частини 1 статті 49, частини 5 статті 74 КК України ОСОБА_21 звільнений від покарання за частиною 5 статті 27 частиною 2 статті 358; частинами 2, 3 статті 358 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до відповідальності.
На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_22 остаточно призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Виключено із обвинувачення ОСОБА_4 пункт 6 частини 2 статті 115 КК України ознаку «з корисливих мотивів» за недоведеністю.
Виключено з обвинувачення по епізоду вбивства потерпілого ОСОБА_20 пункт 12 частини 2 статті 115 КК України «за попередньою змовою групою осіб» за недоведеністю.
Постановлено строк покарання обчислювати з 1 листопада 2008 года - з дня затримання.
Запобіжний захід ОСОБА_22 до набрання вироку законної сили залишено попередній тримання під вартою.

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

громадянина України, такого,
що судимості не мав,

засуджено за:
- частиною 5 статті 27 пунктами 9, 12, 13 частини 2 статті 115 КК України із застосуванням статті 69 КК України на 6 років позбавлення волі;
- частиною 3 статті 190 КК України на 4 роки позбавлення волі;
- частиною 2 статті 358 КК України на 2 роки позбавлення волі;
- частиною 3 статті 358 КК України на 1 рік обмеження волі.
Відповідно до частини 1 статті 49, частини 5 статті 74 КК України ОСОБА_23 звільнений від покарання за частинами 2, 3 статті 358 КК України за закінченням строку давності притягнення до відповідальності.

На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_24 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Виключено із обвинувачення ОСОБА_25 пункт 6 частини 2 статті 115 КК України ознаку «з корисливих мотивів». Виключено з обвинувачення ОСОБА_25 по епізоду вбивства потерпілого ОСОБА_26 пункт 12 частини 2 статті 115 КК України вчинення вбивства «за попередньою змовою» за недоведеністю.

В строк покарання зараховано час перебування ОСОБА_25 під вартою з 5 грудня 2008 року по 21 грудня 2010 року.

Запобіжний захід ОСОБА_24 до набрання вироку законної сили залишено попередній підписка про невиїзд.

та

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_4 ,
громадянина України, такої, що

судимості не мала,
засуджено за:
- частиною 3 статті 190 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- частиною 3 статті 358 КК України на 1 рік обмеження волі.
Відповідно до частини 1 статті 49, частини 5 статті 74 КК України ОСОБА_27 звільнено від покарання за частиною 3 статті 358 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до відповідальності.

ОСОБА_28 вважається засудженою за частиною 3 статті 190 КК України.

Виключено з обвинувачення ОСОБА_6 за частиною 3 статті 358 КК України кваліфікуючу ознаку «за попередньою змовою», як помилкову.

Відповідно до статті 75 КК України ОСОБА_28 звільнена від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік та поваленням на неї обов`язків, передбачених пунктами 2-4 частини 1 статті 76 цього Кодексу.

Зараховано в строк покарання час утримання ОСОБА_6 під вартою з 5 грудня 2008 року по 21 грудня 2010 року.

Запобіжний захід ОСОБА_29 до набрання вироку законної сили залишено попередній підписку про невиїзд.

Постановлено цивільні позови ОСОБА_30 та ОСОБА_31 залишити без розгляду.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_32 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 та ОСОБА_33 на території Запорізької, Херсонської та Дніпропетрвоської областей скоїли ряд умисних злочинів при наступних обставинах.

ОСОБА_32 , як агент з нерухомості, на початку 2006 року надавав допомогу ОСОБА_34 при оформленні права власності на належну йому квартиру АДРЕСА_1 та подальшому її продажу. При цьому ОСОБА_32 пообіцяв ОСОБА_34 після продажу квартири підшукати йому нове житло. Використовуючи даний привід, ОСОБА_32 обманним шляхом заволодів паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданого 15 серпня 2006 року Нікопольським МВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_35 та мав намір використовувати його в злочинних цілях.
Крім того, ОСОБА_32 , будучи, на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, серія В НОМЕР_2 від 19 листопада 1997 року, виданого виконавчим комітетом Нікопольської міськради Дніпропетровської області, приватним підприємцем, організував агентство нерухомості «Добробут», яке розташовувалося за адресою: АДРЕСА_2 та займався оформленням договорів купівлі-продажу нерухомості.
Приблизно в березні 2007 року ОСОБА_32 почав надавати допомогу ОСОБА_20 щодо продажу його квартири АДРЕСА_3 . Ознайомившись з документами на зазначену квартиру, ОСОБА_32 дізнався, що в ній зареєстрований і проживає лише ОСОБА_36 , і близьких родичів у нього немає. Знаючи, що отсанній зловживає спиртними напоями і легко піддається на вмовляння, у ОСОБА_16 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння квартирою шляхом обману та зловживанням довірою.
Реалізуючи задумане, ОСОБА_32 , користуючись довірою з боку ОСОБА_26 , надаючи своїм діям щирий характер і в той же час бажаючи таким способом ввести останнього в оману і обдурити, оформив 4 квітня 2007 року в Першій Нікопольської державній нотаріальній конторі довіреність, згідно з якою ОСОБА_36 уповноважив ОСОБА_16 користуватися і розпоряджатися належною йому квартирою, продати її, у всіх випадках призначати ціну і умови на свій розсуд, представляти інтереси в різних установах і організаціях і виконувати інші дії.
24 квітня 2007 року ОСОБА_32 знайшов покупців на квартиру і, використовуючи отримані у ОСОБА_26 обманним шляхом документи, у державного нотаріуса оформив зі ОСОБА_37 , який би не знав і за обставинами справи не міг знати про вчинюваний щодо ОСОБА_26 злочин, договір купівлі-продажу, відповідно до реєстрового запису за № 2-664, продавши квартиру ОСОБА_26 за 8000 доларів США.
Отримані гроші ОСОБА_32 залишив собі і розпорядився ними на свій розсуд і тим самим, шляхом обману та зловживання довірою, заволодів майном ОСОБА_26 на суму 8 тис. доларів США, вартістю на 24 квітня 2007 року, згідно курсу валют, 40400 грн.
Тим самим заподіяв йому шкоду на суму 58251грн (визначеної за ринковою вартістю за висновком судово-будівельної експертизи № 1111), що в 250 і більше разів перевищує встановлений законодавством України неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину і є великим розміром.

Навесні 2008 року, ОСОБА_32 продовжив злочинну діяльність, спрямовану на заволодіння чужим майном шляхом вчинення шахрайських дій. Для цієї мети привернув своїх знайомих ОСОБА_4 та ОСОБА_25 , вступивши з ними в попередню змову на заволодіння квартирами шляхом обману та зловживання довірою потерпілих.
Одночасно, ОСОБА_32 , з огляду на ситуацію, що склалася після шахрайського заволодіння ним квартирою ОСОБА_26 , який неодноразово вимагав від нього грошей і погрожував зверненням в правоохоронні органи, прийшов до висновку про те, що з метою недопущення подальшого викриття у вчиненні злочинів, після оформлення всіх необхідних документів на квартири для їх подальшої реалізації, власників квартир слід усувати шляхом вбивства.
Одночасно, ОСОБА_32 розробив план, згідно з яким, після знаходження одиноких осіб, у яких немає близьких родичів і оформлення всіх необхідних документів на продаж їх квартир, він разом зі ОСОБА_38 за сприяння ОСОБА_25 , будуть вивозити власників цих квартир з міста і вбивати, а тіла залишати в лісопосадках, обливати бензином і підпалювати, зробивши трупи невпізнанними.
Згідно з розробленим ОСОБА_39 планом, ОСОБА_23 мав надавати допомогу в перевезенні потерпілих з міста до лісосмуг, а ОСОБА_21 безпосередньо вбивати їх в лісопосадках і в подальшому підпалювати, зробивши трупи невпізнанними. На дану пропозицію ОСОБА_32 отримав згоду ОСОБА_4 і ОСОБА_40 .

У квітні 2008 року ОСОБА_41 та ОСОБА_32 дізналися, що в квартирі АДРЕСА_4 проживає ОСОБА_18 , який ніде не працює і зловживає спиртними напоями.
Зібравши більш детальну інформацію про ОСОБА_42 , ОСОБА_32 , ОСОБА_41 та ОСОБА_23 вирішили втілити злочинний задум, спрямований на заволодіння квартирою потерпілого, в дію.
Спочатку ОСОБА_32 та ОСОБА_21 , діючи з відома і згоди ОСОБА_25 , стали налагоджувати з ОСОБА_43 довірчі відносини, неодноразово відвідуючи його за місцем проживання і розпиваючи з ним спиртні напої.
В результаті чого, 10 квітня 2008 року ОСОБА_44 уклав з ОСОБА_39 договір № 6 на надання інформаційно-технічних і довідкових послуг з продажу своєї квартири.
Зазначена квартира належала його матері ОСОБА_45 , однак в 2007 вона померла, не залишивши заповіту на подальше розпорядження квартирою. У зв`язку з зазначеними обставинами, ОСОБА_32 посприяв ОСОБА_44 в оформленні права власності на квартиру і згодом рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 19 травня 2008 року за ОСОБА_43 визнано право власності на зазначену квартиру.
Реалізовуючи злочинний умисел на заволодіння квартирою, ОСОБА_23 з відома ОСОБА_4 і за вказівкою ОСОБА_16 , наприкінці червня 2008 року перевіз ОСОБА_42 в АДРЕСА_5 , за місцем проживання ОСОБА_4 , щоб ОСОБА_32 підготував необхідні документи для продажу квартири і знайшов покупців.
Зібравши необхідні документи, ОСОБА_32 , шляхом обману, переконав ОСОБА_42 оформити на себе довіреність на право розпорядження квартирою останнього.
Після цього, 8 липня 2008 року в АДРЕСА_6 в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_46 ,, який не був обізнаний про скоюваний злочин і за обставинами справи не міг цього знати, була засвідчена довіреність і проведений реєстраційний запис за № 2852, згідно з яким ОСОБА_44 уповноважив ОСОБА_16 розпоряджатися ( продати, обміняти, здати в оренду) належною йому квартирою АДРЕСА_4 .
Тим самим, ОСОБА_32 , здійснюючи свої дії повторно, діючи за попередньою змовою зі ОСОБА_38 та ОСОБА_47 , шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_42 придбав право розпоряджатися його квартирою, ринкова вартість якої за висновком експертизи визначена в 116 613 грн, що в 250 і більше разів перевищує встановлений законодавством України неоподатковуваний мінімум доходів громадян, на момент скоєння злочину і є великим розміром.
13 липня 2008 року ОСОБА_32 знайшов покупця на квартиру і отримав завдаток від покупця в сумі 1000 доларів США.
За раніше розробленим ОСОБА_39 планом, з метою вбивства для приховування скоєного злочину і полегшення вчинення нового злочину, ОСОБА_32 , ОСОБА_41 та ОСОБА_23 , на автомобілі ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_3 , який підшукав ОСОБА_23 , 14 липня 2008 року під приводом відпочинку на морі вивезли ОСОБА_42 з с. Капулівка Нікопольського району в смт. Кирилівка Якимівського району Запорізької області на базу відпочинку «Нептун», розташовану на косі Пересип.
Продовжуючи реалізовувати злочинний план, спрямований на вбивство потерпілого, ОСОБА_32 та ОСОБА_21 , за сприяння ОСОБА_25 , на території бази відпочинку «Нептун» пригощали ОСОБА_42 спиртними напоями, щоб довести його до стану, в якому він не зміг би чинити опір.
15 липня 2008 року о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_32 і ОСОБА_48 , переконавшись, що ОСОБА_44 п`яний і практично не сприймає те, що відбувається, посадили його в автомобіль, яким керував ОСОБА_23 , і виїхали з території бази відпочинку. По дорозі заїхали на автозаправну станцію, де ОСОБА_23 , за вказівкою ОСОБА_16 , придбав в пластикову пляшку три літри бензину.
Слідуючи вказівкам ОСОБА_16 , ОСОБА_23 , о 18 годині 00 хвилин, рухаючись по автодорозі Кирилівка - Якимівка, недалеко від с. Лиманське Якимівського району, повернув ліворуч на ґрунтову дорогу і, проїхавши уздовж лісосмуги приблизно 300 м, зупинився.
Продовжуючи здійснювати умисел на умисне вбивство з метою приховати і скоєний злочин, а саме заволодіння правом на майно ОСОБА_42 , і полегшення вчинення нового злочину, ОСОБА_21 , діючи відповідно до злочинного плану, вивів ОСОБА_42 , котрий перебував у стані алкогольного сп`яніння, з автомобіля, після чого ОСОБА_49 передав пластикову пляшку з бензином ОСОБА_22 .
Потім ОСОБА_32 і ОСОБА_23 на автомобілі під керуванням ОСОБА_25 проїхали вздовж лісопосадки, зупинилися в очікуванні
ОСОБА_50 цей час, ОСОБА_21 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство, з метою полегшення подальшого заволодіння квартирою, будучи в стані алкогольного сп`яніння, разом з ОСОБА_43 зайшов в лісосмугу, де завдав йому два удари кулаком в обличчя, збивши з ніг, а потім дістав з кишені ніж і, з метою протиправного заподіяння смерті, завдав кілька ударів лезом ножа в його тулуб, в місце розташування життєво важливих органів, від яких той помер на місці.
Переконавшись, що від нанесених ножем ударів ОСОБА_44 перестав подавати ознаки життя, для доведення тіла убитого до невпізнання, ОСОБА_21 облив його бензином і підпалив. Упевнившись, що труп ОСОБА_42 горить і, в результаті дії вогню, стає невпізнанним, ОСОБА_21 вийшов з лісосмуги і, підійшовши до очікуючих його в автомобілі ОСОБА_16 та ОСОБА_25 , повідомив, що ОСОБА_44 убитий, його тіло горить, а труп неможливо впізнати.
Своїми діями ОСОБА_32 та ОСОБА_21 , за попередньою змовою між собою, при співучасті ОСОБА_25 у формі пособництва, з метою приховування злочину і полегшення вчинення нового злочину, навмисне скоїли вбивство ОСОБА_51 .
На наступний день, 16 липня 2008 року, в приміщенні офісу приватного нотаріуса розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , за договором купівлі-продажу, ОСОБА_32 , діючи повторно, погоджено зі ОСОБА_38 та ОСОБА_47 , використовуючи отримані шляхом обману та зловживання довірою документи, що дають право розпоряджатися квартирою убитого ОСОБА_42 , розташованої в будинку АДРЕСА_7 , шляхом оформлення договору купівлі-продажу ВКМ №605687 з ОСОБА_52 , яка не знала і за обставинами справи не могла знати про скоюєний злочин, отримав від покупця гроші в сумі 22 тис. доларів США, що згідно курсу НБУ України встановленого на цей період часу становить 106482, 2 грн.
В результаті ОСОБА_32 за попередньою змовою зі ОСОБА_38 та ОСОБА_53 своїми діями, шляхом обману та зловживанням довірою, заволоділи майном ОСОБА_42 - квартирою, ринкова вартість якої згідно з висновком судово-будівельної експертизи № 1110 становить 116 613 грн, що є великим розміром, а виручені від продажу грошові кошти привласнили.

Крім того, ОСОБА_32 , не бажаючи допустити викриття злочинної діяльності, а також позбутися від настирливих нагадувань ОСОБА_26 про повернення йому грошей за продану шляхом обману та зловживання довірою в 2007 році квартиру АДРЕСА_3 , розповів про це ОСОБА_22 .
З метою приховування скоєного злочину по незаконному заволодінню квартирою, ОСОБА_32 та ОСОБА_21 вчинили ряд дій, спрямованих на вбивство ОСОБА_26 за заздалегідь розробленим ОСОБА_39 планом, згідно з яким за участю ОСОБА_25 , потерпілий від шахрайських дій під надуманим приводом повинен був бути вивезений в лісосмугу і убитий ОСОБА_54 .
Реалізуючи розроблений ОСОБА_39 план вбивства ОСОБА_26 , 6 вересня 2008 року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_23 приїхав на належному йому транспортному засобі БМВ-316, д.н.з. НОМЕР_4 до центрального ринку м. Нікополя, де на нього чекав ОСОБА_21 , після чого вони попрямували до місця роботи ОСОБА_16 , офісу агентства нерухомості « Добробут » по вул. Електрометалургів, 1.
Тут вони зустріли ОСОБА_26 , якому ОСОБА_21 запропонував поїхати на роботу в сади, розташовані на території Запорізької області, де можна добре заробити на збиранні фруктів, на що потерпілий, не маючи роботи і засобів на проживання, погодився і сів до них в автомобіль.
Після чого, ОСОБА_21 та ОСОБА_23 на автомобілі БМВ, д.н.з. НОМЕР_4 , повезли ОСОБА_26 в напрямку Запорізької області.
ОСОБА_32 залишався в своєму офісі і підтримував з ОСОБА_47 та ОСОБА_38 телефонний зв`язок, контролюючи виконання плану вбивства потерпілого.
На виїзді з м.Нікополя, в одному з магазинів ОСОБА_21 придбав спиртні напої і продукти харчування. Потім, з метою довести ОСОБА_26 до стану сильного алкогольного сп`яніння, спільно з останнім став їх вживати. Слідуючи по трасі Кіровоград - Запоріжжя на під`їзді до села Нове Запоріжжя Запорізького району Запорізької області, о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_23 звернув праворуч на ґрунтову дорогу, що йде уздовж лісосмуги, проїхавши приблизно 800 м, зупинився в зв`язку з тим, що потерпілому стало погано і його знудило в салоні автомобіля.
ОСОБА_21 взяв з салону автомобіля ніж і вивів потерпілого, що перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, з машини і повів його вглиб лісосмуги. У свою чергу ОСОБА_23 розвернув автомобіль і зупинився в очікуванні повернення ОСОБА_4 .
ОСОБА_32 , діючи з корисливих мотивів, при співучасті ОСОБА_25 у формі пособництва, погодив зі ОСОБА_38 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, умисно завдав ОСОБА_55 удар кулаком в лоба, від якого той впав на землю, після чого дістав наявний у нього ніж і, з метою умисного протиправного позбавлення життя потерпілого, з метою приховування скоєного раніше злочину, ОСОБА_21 завдав йому удар у серце, заподіявши ножове поранення, від якого він помер.
Після скоєного вбивства ОСОБА_26 , ОСОБА_21 повернувся до ОСОБА_25 , котрий його очікував, сів у автомобіль під керуванням останнього, і вони попрямували в м.Нікополь. ОСОБА_32 весь цей час контролював виконання розробленого плану, підтримуючи телефонний зв`язок.

Крім того, в травні 2008 року ОСОБА_21 та ОСОБА_23 дізналися, що в квартирі АДРЕСА_8 проживає ОСОБА_19 , який зловживає спиртними напоями, про що повідомили ОСОБА_56 .
Реалізуючи злочинні наміри, спрямовані на незаконне заволодіння квартирою потерпілого, діючи за раніше розробленим планом з розподілом ролей, ОСОБА_32 за попередньою змовою зі ОСОБА_38 та ОСОБА_47 , стали відвідувати ОСОБА_19 за місцем проживання, пригощати спиртними напоями, і у такий спосіб входити до нього в довіру, з метою потім переконати в необхідності продати квартиру і купити більш дешеве житло в сільській місцевості.
ОСОБА_32 дізнався, що ОСОБА_57 проживає один, не має близьких родичів, загубив свій паспорт і документи на квартиру, що могло ускладнити процедуру продажу квартири, запропонував ОСОБА_58 допомогу.
В червні 2008 року ОСОБА_32 допоміг ОСОБА_58 отримати паспорт громадянина України. Після цього, незаконно заволодів їм, з метою подальшого використання в реалізації свого злочинного наміру при оформленні документів на квартиру останнього з подальшим її заволодінням.
Крім того, в ході реалізації злочинного задуму щодо заволодіння шляхом обману квартирою ОСОБА_59 , в серпні 2008 року, ОСОБА_21 та ОСОБА_32 за попередньою змовою між собою, умовили жителя с. Капулівки ОСОБА_60 , посприяти у продажі квартири ОСОБА_59 за грошову винагороду (щодо ОСОБА_61 постановою слідчого від 16 жовтня 2009 року в порушенні кримінальної справи за ч. 2,3 ст. 358, ч.3 ст.190 КК України було відмовлено у зв`язку з його смертю).
Після чого, ОСОБА_23 , діючи з відома і за вказівкою ОСОБА_16 , привіз додому до ОСОБА_61 , фотографа який сфотографував останнього, виготовив його фото на паспорт, яке ОСОБА_23 передав ОСОБА_17
ОСОБА_32 , діючи з відома і згоди ОСОБА_4 та ОСОБА_25 для досягнення єдиної мети, підробки паспорта для його подальшого використання, прибрав з паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого 24 травня 2008 року Нікопольським МВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_19 фото останнього, і вклеїв в нього фотографію ОСОБА_62 .
Таким чином, узгодженими діями, ОСОБА_32 , ОСОБА_21 та ОСОБА_23 , діючи за попередньою змовою між собою, внесли в паспорт неправдиві відомості, змінивши зміст і характер офіційного документа, що посвідчує особу власника з метою подальшого його незаконного використання.
У серпні 2008 року ОСОБА_32 та ОСОБА_48 залучили племінницю ОСОБА_4 ОСОБА_27 в свою злочинну діяльність, спрямовану на заволодіння шляхом обману квартирою ОСОБА_19 , розташовану по АДРЕСА_9 , з використанням підроблених документів.
При цьому ОСОБА_21 схилив її до вчинення дій, спрямованих на незаконне заволодіння квартирою ОСОБА_19 .
Згідно злочинному плану і розподілу ролей, ОСОБА_33 мала представлятися племінницею ОСОБА_19 , супроводжувати останнього в різні установи та надавати допомогу при оформленні документів на його квартиру, зокрема в БТІ і ЖЕКу, а також при укладанні договору купівлі-продажу в нотаріальній конторі. При цьому ОСОБА_28 і особа, щодо якої в порушенні кримінальної справи було відмовлено ( ОСОБА_61 ), повинні будуть використовувати в зазначених установах та організаціях підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_19 , з вклеєною фотографією ОСОБА_63 .
Усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_16 , ОСОБА_4 та ОСОБА_25 , ОСОБА_28 погодилася на участь у злочині. При цьому про плановане вбивство ОСОБА_19 ОСОБА_28 не повідомлялася і, залежно від обставин справи, вона не могла цього знати.
У серпні 2008 року, реалізуючи спільний злочинний умисел, на незаконне заволодіння квартирою ОСОБА_19 , ОСОБА_32 привіз ОСОБА_27 і особу, щодо якої в порушенні кримінальної справи було відмовлено ( ОСОБА_61 ) в БТІ м.Нікополя, де ОСОБА_61 за допомогою ОСОБА_6 , неодноразово пред`являючи підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_19 , ввівши тим самим працівників цієї установи в оману, подали заяви на відновлення документів на квартиру АДРЕСА_8 , належної ОСОБА_58 , і на підготовку документів для подальшої її реалізації.
ОСОБА_23 возив ОСОБА_27 і ОСОБА_61 в інші установи, де вони оформляли при пред`явленні підробленого паспорта на ім`я ОСОБА_19 заявки на відновлення документів на квартиру.
При цьому, ОСОБА_28 власноруч заповнювала необхідні документи, а особа щодо якої винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за ст.358 ч.2,3, ст.190 ч.3 КК України ОСОБА_61 , видаючи себе за ОСОБА_19 , їх підписував.
Після цього, ОСОБА_32 і ОСОБА_28 , використовуючи ОСОБА_61 , забрали з БТІ м.Нікополя оформлені документи на квартиру ОСОБА_19 .
Наприкінці серпня 2008 року ОСОБА_32 , ОСОБА_21 та ОСОБА_23 спільно з ОСОБА_64 , кожен виконуючи свою роль, і за участю особи, щодо якої в порушенні кримінальної справи було відмовлено ( ОСОБА_61 ), який видавав себе за ОСОБА_19 , використовуючи підроблений паспорт на ім`я останнього, оформили необхідні документи на продаж квартири в БТІ і ЖЕК м.Нікополя.
Своїми діями ОСОБА_28 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 і ОСОБА_32 , кожен виконуючи узгоджені спільні дії, використовували завідомо для них підроблений офіційний документ - паспорт на ім`я ОСОБА_19 .
На початку вересня 2008 року ОСОБА_32 , діючи з відома і згоди ОСОБА_4 , ОСОБА_25 та ОСОБА_6 , знайшов покупця на квартиру ОСОБА_19 .
Отримавши необхідні для реалізації квартири ОСОБА_19 документи і домовившись про всі обставини оформлення її купівлі-продажу, ОСОБА_32 та ОСОБА_21 за участю ОСОБА_25 у формі пособництва, реалізуючи раніше обумовлений план на усунення потерпілих, які постраждали від злочинних дій по заволодінню квартир, вирішили скоїти вбивство ОСОБА_19 .
На виконання плану, 14 вересня 2008 року о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_32 на автомобілі «Лексус», д.н.з. НОМЕР_6 , під керуванням ОСОБА_25 приїхали в с. Капулівка, де забрали ОСОБА_4 і тимчасово проживаючого у нього ОСОБА_19 .
На виїзді з с. Капулівки в одному з магазинів, ОСОБА_21 придбав спиртні напої і продукти харчування. По шляху слідування ОСОБА_21 , з метою довести ОСОБА_19 до стану сп`яніння, вживав з останнім алкогольні напої. Зупинившись в с. Мар`янське Апостолівського району Дніпропетровської області ОСОБА_32 , в господарському магазині «Господарочка» придбав ніж, який передав ОСОБА_22 , щоб той використовував його як знаряддя вбивства потерпілого. Діючи далі, ОСОБА_32 зупинив автомобіль в районі 38 км. автодороги «Мар`янське - Берислав» між населеними пунктами Гаврилівка і Дудчани Нововоронцовського району Херсонської області, вирішивши, що дане місце підійде для скоєння злочину.
ОСОБА_21 та ОСОБА_23 допомогли ОСОБА_58 вийти з автомобіля, що перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння. ОСОБА_21 , взявши його під руку, відвів вглиб лісосмуги приблизно на 20 метрів.
У свою чергу, ОСОБА_23 у формі пособництва та ОСОБА_32 , діючи відповідно до розподілу ролей, розвернули автомобіль і стали спостерігати за прилеглою територією, щоб в разі необхідності повідомити про небезпеку.
Після цього, ОСОБА_21 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_39 за співучастю у формі пособництва ОСОБА_25 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство, з метою приховати вчинений злочин, а саме викрадення і підробку документів, їх використання, щоб полегшити вчинення нового злочину - заволодіння квартирою, будучи в стані алкогольного сп`яніння, наявним у нього ножем, з метою умисного протиправного позбавлення життя ОСОБА_19 , завдав ножем два проникаючі удару в його тулуб, в область розташування життєво важливих органів, заподіявши тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, в результаті чого настала смерть потерпілого.
Переконавшись, що ОСОБА_57 не подає ознак життя, ОСОБА_21 повернувся до автодороги до чекали його ОСОБА_23 та ОСОБА_32 , яким повідомив, що ОСОБА_57 мертвий.
Своїми діями ОСОБА_32 і ОСОБА_21 за попередньою змовою між собою, при співучасті ОСОБА_25 у формі пособництва, будучи особами, які раніше скоїли навмисне вбивство, своїми узгодженими діями, спрямованими на умисне, протиправне позбавлення життя з метою приховати скоєний злочин і полегшити вчинення нового злочину, цмисно вбили ОСОБА_19 .
Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_32 за попередньою змовою зі ОСОБА_38 , за сприяння ОСОБА_25 , з метою приховування вбивства ОСОБА_19 і труднощі ідентифікації особистості потерпілого, вирішили спалити його труп.
Приблизно через тиждень після вбивства ОСОБА_19 , ОСОБА_32 , ОСОБА_21 та ОСОБА_23 на автомобілі «Лексус», д.н.з. НОМЕР_6 , під керуванням ОСОБА_16 , заїхали на автозаправну станцію, розташовану в с. Мар`янське Апостолівського району Дніпропетровської області, де ОСОБА_23 за вказівкою ОСОБА_16 , придбав в пластикову пляшку бензин, після чого приїхали до місця вбивства ОСОБА_19 .
Тоді ж, ОСОБА_21 вийшов з автомобіля, і пішов до місця скоєння вбивства ОСОБА_19 , потім облив тіло останнього бензином і підпалив.
Крім того, 15 вересня 2008 року, ОСОБА_32 , за попередньою змовою зі ОСОБА_38 та ОСОБА_47 , які не повідомляючи ОСОБА_65 , про скоєне вбивство ОСОБА_19 , сказав їй про необхідність оформлення договору купівлі-продажу квартири останнього.
ОСОБА_28 з відома і згоди ОСОБА_16 , ОСОБА_4 та ОСОБА_25 , діючи за попередньою змовою з ними, маючи умисел на продаж квартири з використанням оформлених обманним шляхом документів і підробленого паспорта, разом зі ОСОБА_61 (особою, щодо якої в порушенні кримінальної справи відмовлено у зв`язку зі смертю), який видавав себе за ОСОБА_19 , у приватного нотаріуса розташованого за адресою: м Нікополь вул. Краснодонська - 2, представилася племінницею ОСОБА_19 , якого вона нібито супроводжує, надаючи по-родинному сприяння, надала необхідні документи на квартиру, ввівши нотаріуса в оману.
ОСОБА_32 і ОСОБА_23 на автомобілі ОСОБА_25 слідували за ОСОБА_64 і особою, щодо якої в порушенні кримінальної справи відмовлено у зв`язку зі смертю ( ОСОБА_61 ), до нотаріальної контори, де відбувалася угода купівлі-продажу, очікували закінчення вчинення правочину, супроводжували їх після здійснення операції в ЖЕК, для вирішення виниклих при виписці ОСОБА_19 з квартири питань, тобто контролювали виконання плану і спостерігали за навколишнім оточенням.
Особа, щодо якої в порушенні кримінальної справи по ст.ст.358 ч.2,3, 190 ч.3 КК України було відмовлено, діючи за вказівкою ОСОБА_6 , оформив від імені ОСОБА_19 договір купівлі-продажу, квартири по АДРЕСА_9 , громадянину ОСОБА_66 , котрий не знав і за обставинами справи не міг знати про скоюєний злочин. Після здійснення угоди купівлі - продажу квартири у нотаріуса, реєстраційний запис за № 1307, ОСОБА_28 отримала від ОСОБА_67 гроші в сумі 17 500 доларів США, що згідно курсу НБУ України встановленого на цей період, та становить 85152,6 грн.
В результаті злочинних дій ОСОБА_32 , ОСОБА_21 та ОСОБА_23 , здійснюючи свої дії повторно, за попередньою змовою між собою і ОСОБА_64 заволоділи квартирою ОСОБА_19 , ринкова вартість якої згідно висновку судово-будівельної експертизи №1112, становить 87456 грн, що є великим розміром, після чого розпорядилися викраденим на свій розсуд.

На початку 2009 року, ОСОБА_32 при невстановлених обставинах, здійснюючи свої дії повторно, підробив паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 15 серпня 2006 року Нікопольським МВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_68 , прибравши з нього фотографію останнього і вклеївши свою фотографію, тим самим умисно вніс завідомо неправдиві відомості, з метою подальшого незаконного використання.
На початку лютого 2009 року, ОСОБА_32 , дізнавшись про те, що він потрапив в поле зору правоохоронних органів, і згодом може бути викритий у скоєних злочинах, використовував наявний у нього підроблений паспорт на ім`я громадянина України ОСОБА_68 серії НОМЕР_1 , виданого 15 серпня 2006 року Нікопольським МВ УМВС України в Дніпропетровській області.
8 лютого 2009 року ОСОБА_32 був затриманий працівниками міліції, які виявили у нього підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_69 .

Переглядаючи вказаний вирок суду першої інстанції, 4 травня 2016 року суд апеляційної інстанції постановив новий вирок, яким скасовано вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 16 квітня 2015 року щодо ОСОБА_16 в частині призначеного покарання за частиною 3 статті 27, пунктами 6, 9, 12, 13 частини 2 статті 115 КК України та призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_17 за сукупністю злочинів, передбачених частиною 3 статті 190; частиною 3 статті 27, пунктами 6, 9, 12, 13 частини 2 статті 115 КК України, остаточно призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
ОСОБА_32 вважається на підставі пунктів 2, 3 частини 1 статті 49, частини 5 статті 75 КК України звільненим від покарання, призначеного вироком районного суду Запорізької області від 16 квітня 2015 року за частиною 3 статті 357, частинами 2, 3 статті 358 КК України, за спливом строку давності притягнення до відповідальності.
З вироку суду виключено по обвинуваченню ОСОБА_16 по епізоду вбивства потерпілого ОСОБА_18 кваліфікуючу ознаку, передбачену пунктом 9 частини 2 статті 115 КК України вбивство з метою приховати інший злочин, як помилково інкримінований, і вважати його засудженим за цим пунктом з кваліфікуючою ознакою з метою полегшити вчинення іншого злочину.
Виключено з вироку по обвинуваченню ОСОБА_16 по епізоду вбивства потерпілого ОСОБА_20 кваліфікуючу ознаку, передбачену пунктом 9 частини 2 статті 115 КК України з метою полегшити вчинення іншого злочину, як помилково інкримінований, і вважати його засудженим за цим пунктом з кваліфікуючою ознакою вбивство з метою приховати інший злочин.
Виключено з вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 16 квітня 2015 року вказівку суду, як на докази винуватості ОСОБА_16 :
- на висновки судово-медичної експертизи №8 від 13 січня 2009 року (т.7 а.с.220-221);
- на висновки судово-медичної експертизи №10 від 13 січня 2009 року (т.7 а.с.232-234);
- на висновки судово-медичної експертизи №192 від 8 січня 2009 року (т.7 а.с.189-196);
- на протокол відтворення обстановки та обставин події від 17 грудня 2008 року за участю ОСОБА_25 , як свідка, по обставинам вбивства ОСОБА_18 (т.3 а.с.168-189);
- на протокол допиту ОСОБА_25 від 14 грудня 2008 року в якості свідка по обставинам вбивства ОСОБА_18 (т.3 а.с.156-163);
- на протокол допиту ОСОБА_6 від 13 грудня 2008 року як свідка по обставинам вбивства ОСОБА_18 (т.3 а.с.130-137);
- на протокол відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_6 від 17 грудня 2008 року як свідка по обставинам вбивства ОСОБА_18 (т.3 а.с.142-154);
- на показання ОСОБА_25 , що містяться в протоколі очної ставки, проведеної між ним та ОСОБА_38 13 грудня 2008 року (т.11 а.с.154-161).
В іншій частині вирок суду щодо ОСОБА_16 в частині його засуження залишено без зміни.

Також, 4 травня 2016 року судом апеляційної інстанції винесено ухвалу, якою апеляції прокурора, засудженого ОСОБА_70 та його захисників ОСОБА_71 і ОСОБА_11 , засуджених ОСОБА_25 і ОСОБА_6 задоволено частково.
Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 16 квітня 2015 року змінено в частині призначеного ОСОБА_29 покарання за частиною 3 статті 358 КК України та призначено за вказаною статтею покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.
Відповідно до частини 1 статті 49, чсатини 5 статті 74 КК України ОСОБА_27 звільнено від покарання за частиною 3 статті 358 КК України у виді штрафу за закінченням строку притягнення до відповідальності.
ОСОБА_28 вважається засудженою за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 16 квітня 2015 року за частиною 3 статті 190 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_28 звільнена від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік та покладення на неї обов`язків, передбачених пунктами 2-4 частини 1 статті 76 цього Кодексу.

ОСОБА_24 на пдставі частини 5 статті 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання, призначеного вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 16 квітня 2015 року, строк його утримання під вартою з 5 грудня 2008 року по 21 грудня 2010 року, включно, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Уточнено вступну частину вироку суду та постановлено вважати, що ОСОБА_22 пред`явлено обвинувачення за частиною 2 статті 358 КК України без посилання на пункт 5 статті 27 КК України, ОСОБА_22 і ОСОБА_24 пред`явлено обвинувачення, у тому числі, за пунктом 6 частини 2 статті 115 КК України.

З вироку суду виключено по епізоду вбивства потерпілого ОСОБА_18 щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_25 додаткову ознаку пункту 9 частини 2 статті 115 КК України вбивство з метою полегшити вчинення злочину, як помилково інкримінований, і вважати їх засудженими за цим пунктом за ознакою вбивство з метою приховати інший злочин.
Виключено з вироку по епізоду вбивства потерпілого ОСОБА_20 щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_25 додаткову кваліфікуючу ознаку пункту 9 частини 2 статті 115 КК України вбивство з метою полегшити вчинення злочину, як помилково інкримінований, і вважати їх засудженими за цим пунктом за ознакою вбивство з метою приховати інший злочин.
Виключено з вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 16 квітня 2015 року вказівку суду, як на докази винуватості ОСОБА_4 , ОСОБА_25 та ОСОБА_6 :
- на висновки судово-медичної експертизи №8 від 13 січня 2009 року (т.7 а.с.220-221);
- на висновки судово-медичної експертизи №10 від 13 січня 2009 року (т.7 а.с.232-234);
- на висновки судово-медичної експертизи №192 від 8 січня 2009 року (т.7 а.с.189-196);
- на протокол відтворення обстановки та обставин події від 17 грудня 2008 року за участю ОСОБА_25 , як свідка, по обставинам вбивства ОСОБА_18 (т.3 а.с.168-189);
- на протокол допиту ОСОБА_25 від 14 грудня 2008 року в якості свідка по обставинам вбивства ОСОБА_18 (т.3 а.с.156-163);
- на протокол допиту ОСОБА_6 від 13 грудня 2008 року як свідка по обставинам вбивства ОСОБА_18 (т.3 а.с.130-137);
- на протокол відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_6 від 17 грудня 2008 року як свідка по обставинам вбивства ОСОБА_18 (т.3 а.с.142-154);
- на показання ОСОБА_25 , що містяться в протоколі очної ставки, проведеної між ним та ОСОБА_38 13 грудня 2008 року (т.11 а.с.154-161).
В іншій частині вирок суду щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_25 та ОСОБА_6 залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_16 ОСОБА_72 просить вироки судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, а провадження по справі закрити, запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати та винести окрему ухвалу щодо притягнення до кримінальної відповідальності слідчих. Посилається на неправильне застосування кримінального закону та істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону.
Свої вимоги захисник обґрунтовує недоведеністю винуватості його підзахисного, порушенням вимог кримінально-процесуального закону, що тягне визнання доказів недопустимими, здобуття доказів із порушенням вимог закону, а також порушення права засудженого на захист, упередженість суду першої інстанції під час розгляду справи, відсутність вичерпних мотивів на доводи його апеляційної скарги.

У доповненнях до касаційної скарги захисника ОСОБА_73 , захисник ОСОБА_9 просить вирок суду апеляційної інстанції змінити в частині призначеного ОСОБА_17 покарання за частиною 3 статті 27, пунктами 6, 9, 12, 13 чсатини 2 статті 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на визначений строк. Посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.
Зокрема, захисник стверджує про необґрунтованість висновку суду апеляційної інстанції при призначенні ОСОБА_17 покарання у виді довічного позбавлення волі, а також на неврахування даних про особу засудженого, а надання переваги тяжкості злочину.

У касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_25 ОСОБА_74 просить вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, а провадження по справі закрити. Посилаєтсья на неправильне застосування кримінального закону та істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону.
Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що матеріали справи не містять належних доказів наявності в діях її підзахисного ознак співучасті в скоєнні інкримінованих йому злочинів, а вирок і ухвала ґрунтуються на припущеннях. Також, стверджено про відсутність в матеріалах справи доказів, які б вказували на те, що її підзахисний умисно приймав участь в якості пособника в здійсненні вбивств та інших злочинів, знав про їх скоєння, тощо.
Крім того, зазначає про невмотивованість судом апеляційної інстанції свого висновку та акцентує увагу на формальне врахування перевірок заяв засуджених щодо застосування незаконних методів ведення слідства, за результатами яких було відмовлено у порушенні кримінальної справи з подальшим їх скасуванням та подальшого проведення перевірки.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_21 просить вироки судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, а провадження по справі закрити. При цьому, зі змісту касаційної скарги слідує про його незгоду з вироком суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування кримінального закону та істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону.
Зокрема, засуджений вказує на те, що під час досудового слідства були порушені вимоги кримінально-процесуального закону, а також на порушення права на захист, принципу неупередженості та незалежності суду, недопустимість доказів, на яких побудоване обвинувачення.

У доповненнях до касаційної скарги засуджений ОСОБА_21 просить вирок суду першої інстанції та вирок (ухвалу) суду апеляційної інстанції скасувати, а провадження по справі закрити, запобіжний захід скасувати.
Засудженим у доповненнях зазначені аналогічні підстави незаконності та необгрунтвоаності судових рішень щодо нього, а також вказано на суперечності у вироку суду першої інстанції, штучне свторення доказів та порушення права на захист, порушень вимог авоматичного розподілу справи.

У доповненнях до касаційної скарги від 25 травня 2017 року, 17 травня 2017 року, 13 червня 2017 року, 21 червня 2017 року, 27 липня 2017 року, ОСОБА_38 вказується на порушення колегією суддів суду першої інстанції таємниці нарадчої кімнати в період часу з 12 березня 2015 року по 16 квітня 2015 року.

У доповненнях до касаційної скарги, іменованих клопотанням, від 06 серпня 2017 року ОСОБА_38 направлено копії довідок обстежень та поставлених діагнозів захворювань та клінічних показань у період часу з 2012 року по 2014 рік, яким він просить суд касаційної інстанції надати правову оцінку діям судів першої та апеляційно інстанцій. З точки зору того, чи міг він приймати участь під час судових засідань в судах першої та апеляційної інстанцій за таких обставин.

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_28 просить вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в її діях складу злочину.
Свої вимоги обґрунтовує недотриманням судом апеляційної інстанції вимог кримінально-процесуального закону при розгляді її апеляційної скарги щодо доведеності її винуватості у вчиненні злочинів за змовою, про що належних мотивів не наведено.

Заслухавши суддю - доповідача, засуджених та їх захисників, які підтримали касаційні скарги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення касаційних скарг та вважала постановлені у справі судові рішення законними і обґрунтованими, обговоривши доводи касаційних скарг та перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що касаційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи, за результатами апеляційного розгляду шляхом проведення часткового судового слідства судом апеляційної інстанції постановлено новий вирок щодо засудженого ОСОБА_16 в частині призначеного покарання з одночасним виключенням кваліфікаційних ознак, доказів, звільненням за строком давності притягнення до кримінальної відповідальності в частині пред`явленого обвинувачення, а щодо засуджених ОСОБА_75 , ОСОБА_25 та ОСОБА_6 винесено ухвалену про зміну вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання, виключення кваліфікуючих ознак, доказів, тощо.

Не погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції, захисник засудженого ОСОБА_16 ОСОБА_72 подав касаційну скаргу на вироки судів першої та апеляційної інстанцій, а засуджені ОСОБА_21 , ОСОБА_28 та захисник засудженого ОСОБА_25 ОСОБА_74 у тому числі на вирок апеляційного суду.

Натомість, оскарження в касаційних скаргах захисником засудженого ОСОБА_16 - ОСОБА_76 вироку суду першої інстанції щодо інших засуджених та засудженими ОСОБА_38 , ОСОБА_64 та захисником засудженого ОСОБА_25 ОСОБА_77 вироку суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_16 не узгоджується з вимогами статті 383, 384 КПК України 1960 року, де право на оскарження мають особи, інтересів яких стосуються судові рішення, а тому, відповідно, і не є для них предметом оскарження в касаційному порядку, у тому числі постановлення судових рішень щодо осіб, інтересів, яких вони не стосуються, вказівки на докази з цих же підстав.

Разом з цим, з касаційних скарг засуджених та їх захисників прослідковується аналогічність доводів їх апеляцій, які вже були предметом розгляду в суді апеляційної інстанції та є частково задоволеними.

Вказівки засуджених та їх захисників на невмотивованість судових рішень суду апеляційної інстанції за доводами їх апеляцій, враховуючи вже визначений предмет оскарження, колегією суддів визнаються неспроможними з огляду на зміст рішень, де в чітких та категоричних судженнях викладені мотиви, за якими суд апеляційної інстанції не погоджується з ними.

Водночас, як слідує з матеріалів кримінальної справи та змісту судових рішень, судами першої та апеляційної інстанцій внаслідок перевірки доказів, якими орган досудового розслідування підтверджував пред`явлене обвинувачення, здійснено їх часткове виключення, а також не покладено в основу висновків судів обох інстанцій, у тому числі тих, на які посилаються учасники судового процесу.

Тоді як, доводи засуджених та їх захисників на спростування висновків судів стосуються і тих доказів, які вже судами виключалися або визнавалися недопустимими.

Проте, зменшення обсягу доказів не може автоматично виключати інші докази у справі, а попередні рішенні про направлення кримінальної справи для проведення додаткового розслідування, що скасовувалися, - ставитися в залежність при новому судовому розгляді або вказувати на упередженість та необ`єктивність суду під час повторного розгляду кримінальної справи.

Зокрема, ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2010 року постановлено направити Генеральному прокурору України для проведення додаткового розслідування кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_25 та ОСОБА_6 , яка скасована ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 квітня 2011 року, а кримінальна справа щодо вказаних осіб направлена на новий судовий розгляд.

Після цього, ухвалою колегії суддів Запорізького районного суду Запорізької області від 20 червня 2012 року постановлено направити Генеральному прокурору України для організації проведення додаткового розслідування. Також постановлено усунути протиріччя і процесуальні порушення, що були виявлені під час допитів свідків, шляхом проведення очних ставок, допитів та проведення службових перевірок, перевірити алібі ОСОБА_4 , здійснити перевірку щодо належності підписів в протоколах слідчих дій, на які вказує ОСОБА_21 як справжні. А також виконати інші слідчі дії, які слідують зі змісту ухвали та необхідні для повного, всебічного та об`єктивного розслідування справи, з неухильним дотриманням прав підозрюваних, обвинувачених, підсудних на захист.

Вказана ухвала районного суду скасована ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 29 жовтня 2012 року, а матеріали кримінальної справи повернуто в Запорізький районний суд Запорізької області для розгляду по суті.

Судами вищих інстанцій за наслідками перегляду ухвал про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування неодноразово вказувалося на їх необґрунтованість з огляду на те, що питання неповноти та неправильності досудового розслідування можуть бути з`ясовані під час судового розгляду шляхом більш детального допиту підсудних, потерпілих, свідків, дачі судових доручень в порядку, визначеному статтею 315-1 КПК України, та інших процесуальних дій суду, передбачених кримінально-процесуальним законом.

Втім, стверджувані у касаційних скаргах порушення досудового розслідування при збиранні доказів, незаконність методів досудового розслідування, фальсифікація матеріалів справи, тощо, доводи про що мають аналогійчний зміст з ухвалами про направлення матеріалів справи на додаткове розслідування та є скасованими, то такі твердження неодноразово були предметом дослідження, однак не підтвердилися, у тому числі і під час касаційної перевірки справи.

Зокрема, останніми за часом перевірками не встановлено ознак кримінальних правопорушень, про які вказувалося засудженим ОСОБА_78 , та за результатами досудового розслідування 28 лютого 2017 року за заявою останнього прокуратурою Херсонської області прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0000232 від 7 вересня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 366 КК України, на підставі пункту 2 чсатини 1 статті 284 КПК України.

Також, 17 березня 2017 року закрито кримінальне провадження №0000382 від 3 лютого 2016 року у зв`язку з відсутністю в діях працівників колишнього СКР ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_79 , ОСОБА_80 та ОСОБА_81 складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 365 КК України, та закрито кримінальне провадження №0000402 від 23 листопада 2016 року у зв`язку з відсутністю події вчинення ОСОБА_82 злочину, передбаченого частиною 1 статті 396 КК України.

З вказаного слідує, що суд касаційної інстанції позбавлений можливості передбаченими законом засобами підтвердити доводи засуджених та їх захисників щодо незаконного проведення досудового розслідування, у зв`язку з чим не має підстав беззаперечно стверджувати незаконність засудження осіб у даній справі.

Натомість, перевікою матеріалів справи істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону колегією суддів не виявлено, про що неодноразово вказувалося судами першої та апеляційної інстанцій.

Так, колегія суддів, перевіривши матеріали кримінальної справи, встановила голослівність тверджень захисника засудженого ОСОБА_16 ОСОБА_73 , оскільки цивільні позови потерпілих за їх бажанням залишено без розгляду, дані про осіб та їх родинні відносини встановлювалися під час досудового розслідування та ними повідомлялися обставини, відомі виключно близьким особам загиблих.

Крім того, з повідомлених та встановлених даних про осіб засуджених, котрі є громадянами України, а також з обставин вчинення злочинів слідує дотримання мови судочинства під час провадження справи, на що неодноразово вказувалося судами. При тому, що судове слідство на прохання учасників процесу проводилося російською мовою, тоді як забезпечення засудженим перекладу матеріалів справи та процесуальних документів не потребувалося та ними не вимагалося. Тоді як, розгляд справи проводився за участі захисників, які володіють державною мовою та діяли у справі від імені засуджених.

Також, не заслуговують на увагу твердження про порушення кримінальних справ за наявності не скасованих постанов про відмову в порушенні кримінальних справ, закриття кримінальної справи, тощо, то вони є неспроможними, адже досудове розслідування розпочиналося правоохоронними органами Херсонської та Запорізької областей, як за фактом, так і щодо осіб, приймалися з одного правоохоронного органу до свого провадження, об`єднувалися в одне провадження, порушувалися за кожним епізодом окремо, тощо, а тому подальші процесуальні питання вирішувалися після прийняття справи до свого провадження та початку досудового розслідування.
Разом з цим, оскарження таких процесуальних рішень, винесених під час досудового розслідування, не здійснювалося, а незаконність дій працівників правоохоронних органів під час перевірки таких обставин не підтвердилися.

Водночас, колегія суддів вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів, які доводять винуватість засуджених у визнаному судами першої та апеляційної інстанціями обвинуваченні.

Зокрема, з показань засуджених слідує, що ними в судових засіданнях підтверджувалися їх відносини між собою, яким чином відбувалося знайомство з потерпілими, місця їх перебування за кожним епізодом злочинної діяльності, місця вбивств, використання транспортних засобів, фізичне та документальне супроводження потерпілих осіб, застосування знарядь під час вчинення злочину, відповідність виявленим тілесним ушкодженням у загиблих із застосованими знаряддями, супроводження загиблих у квартирних питаннях, взаємодія із загиблими, участь кожного із засуджених під час вчинення злочинів, наявність домовленості, тощо, що беззаперечно узгоджуються як з показаннями кожного із засудженого між собою, так і з письмовими доказами у справі, як то в протоколах слідчих дій, з показаннями свідків та експертними дослідженнями, тощо. Вказане детально викладено у судових рішеннях з відповідною правовою оцінкою та кваліфікацією дій засуджених.

Натомість стверджувані засудженими та захисниками порушення не є безумовними підставами для скасування або зміни судових рішень та не впливають на їх законність або обґрунтованість.

Що стосується тверджень засудженого ОСОБА_4 щодо недотримання судом першої інстанції таємниці нарадчої кімнати в період часу з 12 березня 2015 року по 16 квітня 2015 року, то колегія суддів зазначає про наступне.

Так, ОСОБА_21 вказує на недотримання колегією суддів, що ухвалювала вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 16 квітня 2015 року, у складі ОСОБА_83 , ОСОБА_84 та ОСОБА_85 , таємниці нарадчої кімнати в період часу з 12 березня 2015 року по 16 квітня 2015 року.

Разом з цим, долучено копії процесуальних рішень, в яких вирішувалося питання щодо прийняття до розгляду цивільної справи та позовної заяви з призначенням судового засідання, відкриття провадження по цивільній справі з призначенням попереднього судового засідання, відкриття наказного провадження. Також, долучені і витяги з Єдиного державного реєстру судових рішень з переліком постановлення процесуальних рішень в названий період часу.

Зокрема, засудженим безпосередньо вказуються на такі номери цивільних справ та справ про адміністративні правопорушення, як: 334/439-15ц від 13 березня 2015 року; 317/680/15-ц від 10 квітня 2015 року;317/739/15-ц, 317/744/15-ц, 317/765/15-ц, 317/597/15-ц від 16 квітня 2015 року; 317/647/15-ц, 317/632/15-ц, 317/792/15-ц від 12 березня 2015 року; 317/3491/14-ц, 317/727/15-п, 317/685/15-ц, 317/486/15-ц, 317/769/15-а, від 12 березня 2015 року.

Відповідно до долучених рішень з Єдиного державного реєстру судових рішень, із зазначенням офіційного інтернет-джерела, слідує, що ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_83 від 10 квітня 2015 року відкрито провадження по цивільній справі №317/680/15-ц та призначено попереднє судове засідання на 12 годину 16 квітня 2015 року; ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_83 від 13 березня 2015 року прийнято до розгляду цивільну справу №334/439/15-ц та призначено судове засідання по суті на 09 годину 30 хвилин 15 квітня 2015 року; ухвалою судді Запорізького трайонного суду Запорізької області ОСОБА_83 від 16 квітня 2015 року (№317/739/15-ц) відкрито наказне провадження; ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_86 від 29 березня 2016 року прийнято позовну заяву у цивільній справі №317/1564/16-ц та призначено попереднє судове засідання на 12 квітня 2016 року на 09 годину 00 хвилин.

Крім того, з наданих відомостей інтернет-джерела «Судова влада» вбачається, що станом на 20 травня 2017 року цивільна справа №334/439/15-ц зареєстрована 10 березня 2015 року, склад суду визначений за ОСОБА_87 , стадія розгляду зазначена дата 22 червня 2015 року; цивільна справа 317/680/15-ц зареєстрована 02 березня 2015 року, склад суду визначений за ОСОБА_87 , стадія розгляду зазначена дата 12 червня 2015 року.

За наявності таких відомостей 15 червня 2017 року колегією суддів суду касаційної інстанції постановлено ухвалу, якою зобов`язано Запорізький районний суд Запорізької області здійснити перевірку дотримання таємниці нарадчої кімнати у період часу з 12 березня 2015 року по 16 квітня 2015 року.

На виконання вказаної ухвали суду касаційної інстанції Запорізьким районним судом Запорізької області направлено висновок комісії від 27 липня 2017 року по перевірці дотримання таємниці нарадчої кімнати у період часу з 12 березня 2015 року по 16 квітня 2015 року, за результатами проведення якої здійснено перевірку винесених суддею Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_87 таких документів, як: ухвала від 12 березня 2015 року по цивільній справі №317/647/15-ц; ухвала від 12 березня 2015 року по цивільній справі №317/632/15-ц; ухвала від 12 березня 2015 року по цивільній справі №317/792/15-ц; ухвала від 16 квітня 2015 року по цивільній справі №317/739/15-ц; ухвала від 16 квітня 2015 року по цивільній справі №317/744/15-ц; постанова від 16 квітня 2015 року по справі про адміністративні правопорушення №317/765/15-п; ухвала від 16 квітня 2015 року по цивільній справі №317/597/15-ц; вирок від 16 квітня по кримінальній справі №0810/5476/2012; ухвала від 16 квітня 2015 року по цивільній справі №317/683/15-ц; ухвала від 16 квітня 2015 року по цивільній справі №317/698/15-ц. Винесених суддею Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_86 таких документів, як: ухвала від 12 березня 2015 року по цивільній справі №317/5221/14-ц; цивільна справа №317/1564/16-ц. Винесених суддею Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_88 таких документів, як: ухвала від 12 березня 2015 року по цивільній справі №317/3491/14-ц; постанова від 12 березня 2015 року по справі про адміністративні правопорушення №317/727/15-п; постанова від 12 березня 2015 року по справі про адміністративні правопорушення №317/560/15-п; рішення від 12 березня 2015 року по цивільній справі №317/685/15-ц; рішення від 12 березня 2015 року по цивільній справі №317/486/15-ц; рішення від 12 березня 2015 року по цивільній справі №317/450/15-ц; ухвала від 12 березня 2015 року по адміністративній справі №317/769/15-а; ухвала від 16 квітня 2015 року по цивільній справі №317/708/15-ц.

За наслідками перевірки таких даних встановлено, що не мало місця таким подіям, як винесення процесуальних рішень колегією суддів ОСОБА_87 , ОСОБА_86 та ОСОБА_84 у період часу з 12 березня 2015 року з 12 години 26 хвилин по 16 квітня 2015 року 16 години 05 хвилин. Тобто, на час перебування колегії суддів у нарадчій кімнаті по кримінальній справі щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_25 та ОСОБА_89 .

Крі того, вказано, що колегія суддів перебувала в нарадчій кімнаті у зазначений період часу відповідно до протоколу судового засідання, а тому судді до 12 години 16 хвилин 12 березня 2015 року та після 16 години 05 хвилин 16 квітня 2015 року мали право розглядати інші судові справи.

Наведене узгоджується з протоколом судового засідання в кримінальній справі щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_25 та ОСОБА_89 .

Водночас, наведено норми цивільного процесуального закону, якими передбачено одноособове, без ведення протоколу судового засідання, вирішення питань про відкриття провадження по справі, про залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви за підсудністю, розгляду справи про адміністративні правопорушення, тощо, та без виклику та повідомлення сторін про час винесеняння рішень.

Саме такі випадки наведені по досліджуваним справам. Разом з цим, наведені випадки технічних описок та помилок щодо дати постановлення рішень, назв судових рішень, тощо, що були відображені у Єдиному державному реєстрі судових рішень були виправлені за встановленою законодавством процедурою для приведення даних у відповідність до матеріалів справ та дійсних обставин їх постановлення.

З наведеного колегія не вбачає будь-яких підстав стверджувати про недотримання суддями, що постановлювали вирок, таємниці нарадчої кімнати у період часу з 12 березня 2015 року по 16 квітня 2015 року. Будь-яких об`єктивних причин не довіряти таким висновкам або стверджувати про їх помилковість у колегії суддів не має.

Що стосується прохання засудженого ОСОБА_4 надати правову оцінку лікарським даних про його стан здоров`я під час розгляду кримінальної справи та можливість його участі в судових засіданнях за станом його здоров`я, то колегія суддів відмічає, що з наданих даних не вбачаються будь-яких застережень лікарів на його неможливість участі в розгляді справи та скарг засудженого в судових засіданнях, які б об`єктивно заважали йому надавати пояснення, відповідати на поставлені питання. Крім того, медичними обстеженями та за матеріалами кримінальної справи не встановлено випадків щодо такої поведінки ОСОБА_4 , яка б вказувала на те, що він не міг розумно передбачити наслідки своєї поведінки під час провадження у справі.
Тоді як, питання щодо стану здоров`я, лікування, проведення обстежень, надання медичної допомоги, тощо, у осіб під час утриманя під вартою підлягало встановленню та вирішенню у відповідності до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі (наказ від 15 серпня 2014 року №1348/5/572), Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної дпомоги засудженим (наказ від 10 травня 2012 року №710/5/343), тощо.

Призначене ж засудженим ОСОБА_22 та ОСОБА_17 покарання відповідає вимогам статті 65 КК України є справедливим та виваженим.

Так, колегія суддів вважає, що при призначені довічного позбавлення волі, судами першої та апеляційної інстанцій правильно враховувалися фактичні обставини та мотиви вчинення злочинів, які є особливо тяжкими злочинами, дані про особи засуджених, тяжкості та невідворотності наслідків, що настали, їх підвищену небезпечність для суспільства, у зв`язку з чим їх висновки є правильними.

Таким чином, будь-яких порушень вимог закону, саме про які зазначається засудженими та захисниками, під час перевірки матеріалів справи колегією суддів не встановлено.

Отже, оскаржені засудженими та їх захисниками судові рішення колегія суддів вважає законними і обгрнутованими з вказаних вище підстав, а їх касаційні скарги необгрунтованими.

На підставі наведеного та керуючись статтями 394-396 КПК України 1960 року та пунктом 15 розділу 11 Перехідних положень КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 16 квітня 2015 року та вирок Апеляційного суду Запорізької області від 4 травня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційні скарги його захисника - ОСОБА_8 з доповненнями захисника ОСОБА_9 без задоволення.

Вирок Апеляційного суду Запорізької області від 4 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 4 травня 2016 року щодо засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_15 та захисника засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_12 без задоволення.

С у д д і:

___________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3