Єдиний унікальний номер справи 185/6787/17
Провадження № 1-кп/185/472/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000894 від 08 липня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
07 липня 2017 року приблизно о 18.15 год. водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «А», керуючи технічно справним мопедом «Дельта» без реєстраційного номеру, з номером рами № НОМЕР_2 , зі швидкістю близько 50 км/год., рухався по правій смузі вул. Комінтерну у селі Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області від центра села в напрямку вул. Зеленої, перевозячи пасажира ОСОБА_5 .

В ході руху водій ОСОБА_4 , рухаючись зі швидкістю близько 50 км/год., не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, і близько 18.15 год., за перехрестям вул. Комінтерну з провулком Осипенка, навпроти буд. № 110 по вул. Комітерну втратив керування мопедом та допустив його падіння на праве узбіччя і зіткнення з бетонними стовпчиками.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир мопеда ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

Своїми діями водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.9 а), 12.1 Правил дорожнього руху, в яких вказано:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимогу цих правил, а так само бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;

п. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дородньо обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Порушення п. 12.1 ПДР, з технічної точки зору. знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Невиконання вищевказаних пунктів ПДР призвело до даної ДТП, внаслідок чого пасажиру мопеда «Дельта» ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому лівої гомілки у середній третині, перелом правої гомілки у верхній третині з пошкодженням задньогомілкової артерії, садна передньої поверхні правої гомілки та гематоми у верхній третині правої гомілки по внутрішній поверхні, дві забійні рани по передній поверхні лівої гомілки у проекції середньої третини. Вказані тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому, та відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд кримінального провадження зі його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_4 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, але вчинене з необережності, особу обвинуваченого: раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно. Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання згідно ст.67 КК України є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкції вказаної статті у вигляді позбавлення волі.

Санкція статті 286 ч. 2 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами. Проте у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 цього права не має, про що свідчить відсутність у нього посвідчення водія, суд не може застосувати до нього таке додаткове покарання.

Враховуючи, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, обвинувачений вчинив злочин з необережності, суд вважає можливим звільнити його від покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Витрати на проведення судово-медичної експертизи № 180/28 від 08 серпня 2017 року, судової авто-технічної експертизи № 12/10.1/54 від 01 серпня 2017 року, в загальній сумі 790,96 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку 2 (два) роки він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення експертиз у сумі 790,96 грн. на користь держави.

Речові докази:

- мопед «Дельта» без реєстраційного номеру, з номером рами № НОМЕР_2 , який залишено для зберігання у потерпілого ОСОБА_5 залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1