Справа № 191/3844/17
Провадження № 1-кс/191/501/17
У Х В А Л А
іменем України
20 листопада 2017 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новогупалівка Вільнянського

району Запорізької області, громадянину України,

українцю, освіта середня, непрацюючому, не

військовозобов`язаному,неодруженому, зареєстрованому та який мешкає за адресом: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

- 06.03.1997 р. Вільнянським районним судом

Запорізької області за ст.140 ч.З, 140 ч.2, 86-1, 206

ч.2, 17, 215-3 ч.2, 193 ч.3, 17, 140 ч.2, 44, 42 КК

України до 6 років позбавлення волі. Дод. захід:

конфіскація майна ст.14-лікування від

алкоголізму; »

- 05.04.2004 р. Вільнянським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч. З, 15 ч. 2, 70 КК України на з роки позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч.4 КК України частково приєднано невідбуте покарання по вироку Вільнянського РС Запорізької обл. від 27.02.2004 року та призачено 3 роки 3 місяці позбавлення волі, перегляд вироку: 13.10.2005 року Оріховський РС запорізької області постанова: перекваліфікація дійства з ст. 15 ч. 2 - 185 ч. З КК України , ст. 162 ч. 1, 395 КК України до 1 року 9 місяців позбавлення волі;

*27.02.2004 р. Вільнянським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч. З КК України позбавлення волі 3 роки;

*21.05.2010 р. Вільнянським районним судом Запорізької області за ст.185 ч. 2 КК України, позбавлення волі на 4 роки; на підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком 3 роки;

*25.07.2011 Вільнянським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч.З КК України позбавлення волі на 3 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Вільнянського РС Запорізької області від 21.05.2010 р. та призачено 4 р. 6 міс. позб. волі;

*14.09.2011 р. Вільнянським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч.З КК України позбавлення волі на 4 роки, на підставі ст. 70 ч.4 КК України приєднано покарання за вироком Вільнянського РС Запорізької області від 25.07.2011 р. та остаточно назначено 4 р. 8 міс. позб. волі;

*18.11.2011 р. Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України позбавлення волі на 4 роки, на підставі ст. 70 ч.4 КК України приєднано покарання за вироком Вільнянського РС Запорізької області від 14.09.2011 р. та остаточно назначено 4 р. 10 міс. позбавлення волі, -

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а також перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0002367 від 28.12.2016 року, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного,-

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Підозрюваний був затриманий на підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду від 31 жовтня 2017 року з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та доставлений до зали суду під конвоєм.

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 03 серпня 2017 року приблизно о 06 годині 00 хвилин ОСОБА_5 знаходячись на вул. Таврійській с. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, та проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_2 , помітив на ґанці будинку вказаного домоволодіння алюмінієвий бідон ємкістю 40 л., який визначив для себе як предмет злочинного посягання, після чого у нього раптово виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до іншого сховища. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що в дворі домоволодіння та поблизу відсутні сторонні особи та. впевнившись, що його дії носять таємний характер, ОСОБА_5 через незачинену калитку проник до двору, де таємно, повторно викрав чуже майно - алюмінієвий бідон ємкістю 40 л. при цьому через відкриті двері вказаного будинку в коридорі на столі побачив мобільний телефон марки «SAMSUNG GT - 5280» білого кольору, та діючи з корисливих мотивів, визначивши для себе вказаний телефон як предмет злочинного посягання, продовжуючи злочинну діяльність, у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна - мобільного телефону марки «SAMSUNG GT - 5280». Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що двері в будинок вказаного домоволодіння відкриті та поблизу відсутні сторонні особи, впевнившись що його дії носять таємний характер, ОСОБА_5 повторно, таємно викрав мобільний телефон марки ((SAMSUNG GT - 5280». Після чого ОСОБА_5 утримуючи при собі викрадене ним майно - алюмінієвий бідон ємкістю 40 л. та мобільний телефон марки ((SAMSUNG GT - 5280», вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 22/09 від 12.09.2017 року, становить: мобільного телефону ((SAMSUNG GT -5280», зазначеного в постанові на момент вчинення злочину 03.08.2017 складала 360 грн 00 копійок, ринкова вартість викраденого алюмінієвого бідону ємністю 40 л., зазначеного в постанові на момент вчинення злочину 03.08.2017 складала 270 грн 00 копійок, залишив територію домоволодіння та розпорядився вказаним майном на свій розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 630 грн 00 копійок.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

13.09.2017 р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 185 Кримінального кодексу України.

Підозрюваному ОСОБА_5 було роз`яснено його обов`язок прибувати на виклики слідчого для проведення слідчих дій та необхідність прибуття у вказаний час та дату, на що він відповів згодою. На проведення слідчих дій підозрюваний ОСОБА_5 не з`явився, про поважні причини неприбуття встановлені ст.138 КПК України не повідомив.

ОСОБА_5 не користується номером мобільного телефону, який йому належить, неодноразово викликався слідчим для проведення слідчих дій за його участю у якості підозрюваного, але жодного разу на виклик не з`явився. Також, з метою його виклику оперативними співробітниками Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області було здійснено неодноразові виїзди на адреси за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_5 , у ході яких було встановлено, що останній за даними адресами не перебував, про що є відповідні рапорти співробітників Синельниківського ВП. Встановити зв`язок з ним не є можливим та до теперішнього часу його місцезнаходження не встановлено.

Під час проведення оперативних заходів, місце знаходження підозрюваного ОСОБА_5 не встановлено.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до житла.

ОСОБА_5 20.11.2017 року затримано в порядку, передбаченому ст.208 КПК України.

13 вересня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.

Слідчий просить врахувати, що ОСОБА_5 висунуто підозру у вчиненні злочину, який відносяться до категорії тяжких, за які законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі за ч. 3 ст.185 КК України від 3 до 6 років, а також особу ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, має не зняті та погашені судимості, реально відбував покарання у місцях позбавлення волі, який не працює, у якого немає сталих соціальних зв`язків, тому такі обставини можуть зумовити ОСОБА_5 спробувати уникнути передбаченої законом відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також виникає ризик передбачений ч. 1 п. З ст.177 КПК України, а що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, а саме з метою уникнення передбаченої законом відповідальності підозрюваний може вдатися до залякування свідків, для того, щоб останні змінили свої свідчення на його користь.

Таким чином, за викладених вище обставин, інші запобіжні заходи, крім запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не можуть забезпечити належним чином кримінальне провадження та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 , є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкодити крил провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення Прокурор у судовому засіданні клопотання слідчого підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечував та зазначив, що постійно проживав за вказаною адресою, а останні два тижні знімає житло у цьому ж селі. Жодних викликів від слідчого він не отримував, тітка про приїзд працівників поліції йому не повідомляла. Зобов`язується з`являтися на виклики слідчого.

Суд, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення підозрюваного, з урахуванням думки прокурора, вважає за необхідне у задоволенні клопотання слідчого відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст.21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно ч.1 ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

У ч.2 ст.29 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вказані вимоги повністю узгоджуються з вимогами ст.9 Загальної декларації прав людини, де зазначено, що ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання; вимогами ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на свободу та особисту недоторканність і нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом з метою законного арешту або затримання особи за невиконання законного припису суду, для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою запобігти вчиненню нею правопорушення чи втечі особи після його вчинення; вимогам ст.9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, де вказано, що нікого не може бути піддано свавільному арешту чи триманню під вартою і нікого не можу бути позбавлено волі інакше, як на підставах і відповідно до такої процедури, які встановлено законом.

Із вищезазначених норм Конституції України та міжнародних актів вбачається, що права людини на свободу та особисту недоторканність є невідчужуваними та непорушними, однак за певних обставин такі права можуть зазнавати певних обмежень, але лише на підставі судового рішення і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Підстави і порядок обмеження цих прав чітко передбачені нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України зазначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 184 КПК України передбачений порядок подання та зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, зокрема у зазначеному клопотанні повинно бути зазначено посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий чи прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. До клопотання також додаються копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зазначених вимог закону у даному випадку виконано не було, оскільки жодного доказу наявності обставин, які б обґрунтовували необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судді не надано.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 не користується номером мобільного телефону, який йому належить, неодноразово викликався слідчим для проведення слідчих дій за його участю у якості підозрюваного, але жодного разу на виклик не з`явився. Також, з метою його виклику оперативними співробітниками Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області було здійснено неодноразові виїзди на адреси за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_5 , у ході яких було встановлено, що останній за даними адресами не перебував, про що є відповідні рапорти співробітників Синельниківського ВП. Встановити зв`язок з ним не є можливим та до теперішнього часу його місцезнаходження не встановлено.

Однак, як було зазначено у рішенні Європейського суду від 06 грудня 2007 року у справі «Попков проти Росії» підозрюваний повинен бути звільнений на час розслідування справи, якщо державні органи не зможуть надати достатньо вагомі підстави, які виправдовують його тримання під вартою. Органи влади повинні надати обґрунтовані підстави для будь-якого самого мінімального строку тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий не надає слідчому судді докази неодноразового виклику підозрюваного, як і відсутні докази неодноразового виїзду працівників поліції за його місцем проживання.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором не доведено наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Одночасно з цим, враховуючи, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вищезазначеного кримінального правопорушення доведена, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, керуючись вимогами ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з метою забезпечення виконання останньою покладених на нього процесуальних обов`язків, а також покласти на підозрюваного виконання наступних обов`язків: прибувати до слідчого за кожним викликом; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого; повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання або роботи.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.183, ч.4 ст.194, ст.ст.176-179, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_5 з метою забезпечення виконання останньою покладених на нього процесуальних обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 виконання наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого за кожним викликом;

- не відлучатися за межі с.Новогупалівка Вільнянського району Дніпропетровської області без дозволу слідчого;

- повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання або роботи.

Зазначені зобов`язання застосовуються до підозрюваного ОСОБА_5 на строк два місяці з дати винесення цієї ухвали. Продовження зазначеного строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Порушення умов особистого зобов`язання має наслідком застосування грошового стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати, а також застосування більш суворого запобіжного заходу.

Вручити копію ухвали підозрюваній негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1