Ленінський районний суд м.Харкова
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАНИ
20 грудня 2017р. Справа №642/6079/17-к Провадження 1-кп/642/795/17
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ;

За участю сторін: Прокурора ОСОБА_3

Представник потерпілого ОСОБА_4

Захисник ОСОБА_5 .

Обвинувачена ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про примиренням сторін у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки м. Харкова, громадянки України, українка, не заміжньої, не працююча, з середньою освітою, має на утриманні малолітню дитину 2010 р.н., раніше не судима, проживає за адресою: АДРЕСА_1 . кв5, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

22.09.2017 приблизно о 13:00 ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні магазину ТОВ «АТБ-маркет «Продую и- 457»», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна 29-А., маючи намір на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, таємно викрала дезодорант-антиперспірант 150 мл. «Nivea Men» невидимий захист у кількості 1 шт., вартістю 43 грн. 65 коп., шкарпетки чоловічі демісезонні р.25- 31 з коротким паголенком у кількості 2 пар, загальною вартістю 29 грн. 90 коп.. вироби мясомісткі «Ковбасний ряд домашні з сиром», вагою 0,737 кг. вартістю 46 грн. 20 коп., кава 120 г. «Jacobs Monarch» розчинна у кількості 1 упаковки, вартістю 91 грн. 80 коп., туалетна вода 8 мл. «Larome», у кількості 1 упаковки, вартістю 24 грн.95 коп., на загальну вартість 236 гривень 50 копійок, поклала майно до своєї сумки. Після чого ОСОБА_6 намагалась вийти з приміщення магазину, не сплативши за зазначений товар.

Проте, ОСОБА_6 не довела до кінця свій злочинний намір, з причин, що не залежали від її волі, так як була зупинена працівниками охорони магазину біля виходу з нього.

В судовому засіданні прокурор надав укладену потерпілим та обвинувачуваним угоду про визнання винуватості за ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України. За змістом цієї угоди, що відповідає приписам ст. 472 КПК України, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні злочину за встановлених вище обставин відповідно до формулювання обвинувачення, висунутого в обвинувальному акті та погодився на призначення покарання, узгодженого сторонами угоди, у виді 850 грн. штрафу.

Суд не вбачає в угоді взятих на себе обвинуваченою зобов`язань, які вона, очевидно, не мала би можливості виконати.

Сторони потерпілий та обвинувачення скріпили своїми підписами угоду 20 грудня 2017 року, підтверджуючи свою обізнаність з обмеженнями в праві оскарження вироку внаслідок укладення цієї угоди та затвердження її судом, що передбачені ст.ст. 394, 424 КПК України.

Таким чином, обвинувачена письмово відмовився від свого права на допит свідків обвинувачення, від права на виклик свідків і подання доказів, що могли б свідчити на його користь, а також від права вимагати від прокурора доведення під час судового розгляду кожної обставини злочину, поставленої їй за вину, про що власноруч розписалася в цій угоді.

Як вбачається з угоди, її сторони на свій розсуд вільно розпорядилися лише своїми правами, що відповідає принципу диспозитивності за ч.1 ст.26 КПК України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність порушень прав, свобод чи інтересів сторін кримінального провадження або інших третіх осіб, яких умови цієї угоди не стосуються.

Обвинувачувана в судовому засіданні пояснила суду, що угоду вона уклала добровільно без впливу будь-якої обставини, необумовленої в угоді. Клопотань про виклик для допиту осіб з приводу жорстокого чи нелюдського поводження, тощо, яке б порушило його свободу від самовикриття, не заявила. Відповідно, суд переконався у судовому засіданні в добровільності укладення угоди за відсутності, поза всяким розумним сумнівом, обґрунтованих підстав стверджувати про протилежне.

Суд, оцінивши всі обставини справи, за своїм внутрішнім переконанням дійшов висновку про достатність належних і допустимих доказів для встановлення фактичних підстав для визнання винуватості у скоєному.

Дії ОСОБА_6 , що виразилися в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), сторонами угоди правильно кваліфіковані злочином невеликої тяжкості за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, яким шкоди завдано лише майновим інтересам потерпілого, і щодо якого допускається укладення угоди згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України.

Вивченням особи обвинуваченої з`ясовано, що ОСОБА_6 , яка вперше вчинила злочин проти власності особи, своїми щирими показаннями активно сприяв проведенню кримінального провадження стосовно її та швидкому розслідуванню всіх обставин вчиненого єю злочину.

Таким чином, сторони при укладенні угоди та при узгодженні покарання врахували характер і тяжкість обвинувачення та інші обставини на загальних засадах призначення покарання за ст.ст. 1, 65 КК України, як того вимагає ст. 470 КПК України, чим визначається відповідність умов угоди інтересам суспільства, в тому числі, у невідворотності справедливого покарання та забезпечення швидшого судового провадження.

Суд вважає, за можливе її затвердити з ухваленням вироку, оскільки в судовому засіданні не встановлені обставини, які б тому перешкоджали відповідно до ст. 474 КПК України.

Розв`язуючи питання про вид і міру покарання одночасно із затвердженням угоди про визнання винуватості, суд, керуючись правосвідомістю, з урахуванням ступеня тяжкості злочину та відомостей про особу винної в силу ч. 5 ст. 65 КК України знаходить за необхідне призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.

Питання по речовим доказам відповідно до ст.100 КПК України вирішено, т.я. повернути та знаходяться на збереганні потерпілого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався на стадії досудового розслідування.

Витрати на проведення експертизи згідно з ст. 124 КПК України належить покласти на обвинуваченої.

Керуючись ст.ст.314, 368, 373, 374, 468, 469, 474 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду укладену 20 грудня 2017 року про визнання винуватості між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України, призначити покарання у вигляді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят)грн.

Стягнути ОСОБА_6 судові витрати на користь держави код доходів 24060300, на р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова у сумі 495 грн.

Вирок суду може оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області протягом 30-ти (тридцяти) днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м.Харкова:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частиною шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу.
Суддя: ОСОБА_1