01.02.2018 Справа № 756/1159/18
Ун.№756/1159/18
Пр.№1-кс/756/301/18

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Враховуючи викладене, слідчий просить накласти арешт на зазначене майно шляхом заборони відчуження цього майна.
У судове засідання учасники не з`явились, про дату та час розгляду клопотання повідомлені належним чином. Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутність. Неявка учасників процесу не перешкоджає розгляду клопотання.
Особу, яка є власником вказаного нерухомого майна на час розгляду цього клопотання слідчим суддею, у судове засідання не викликалась відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на рухоме чи нерухоме майно, щодо якого ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У протоколі допиту в якості потерпілого ОСОБА_5 повідомив, що 10.11.2017 року протоколом № 2 загальних зборів учасників ТОВ «Гуд-Енерджі» зафіксовано рішення про збільшення статутного капіталу товариства за рахунок вкладу громадянина України ОСОБА_6 у вигляді наступного нерухомого майна, а саме: квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 ; нежитлового приміщення першого поверху (літ. «А»), розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 194,1 кв.м.
Відповідно до протоколу №3 загальних зборів учасників ТОВ «Гуд-Енерджі» від 05.12.2017 року ОСОБА_6 відступив належну йому частку у статутному капіталі вказаного товариства іншому учаснику товариства ОСОБА_5 , у зв`язку з чим ОСОБА_6 вибув зі складу учасників товариства.
Згідно відповіді Подільського районного суду м. Києва від 04.01.2018 року встановлено, що судове рішення Подільського районного суду м. Києва № 915/5322/17 від 13.12.2017 року, на підставі якого проведено перереєстрацію майна, відсутнє та не ухвалювалося.
Оскільки відповідно до заяви директора ТОВ «Гуд-Енерджи» жодних договорів на відчуження належного товариству нерухомого майна після 5 грудня 2017 року не укладалось, то є підстави вважати, що невстановлені особи вчинити злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України.
Оцінюючи підстави для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, слідчий суддя враховує, що квартира АДРЕСА_8 є речовим доказом у кримінальному провадженні та фактично є об`єктом злочину, тому з метою недопущення наступного відчуження вказаного майна слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити клопотання слідчого та накласти на це майно арешт, шляхом заборони його відчуження.
Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Виконання ухвали доручити слідчому СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 та/або прокурору Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1