АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 року про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Вільховатці Кобеляцького району Полтавської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА :
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного.

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС СВ УСБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_8 та продовжено строк тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 до 23 години 05 хвилин 07 грудня 2017 року.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України. Ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, доведені та продовжуються існувати, а саме: можливе переховування від органів досудового розслідування та/або суду, можливий незаконний вплив на свідків та інших учасників кримінального провадження та перешкоджання досудовому слідству у спосіб, наведений прокурором, а також враховуючи, що у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги захисник посилається на незаконність ухвали слідчого судді. Посилається на відсутність доказів ризиків, зазначених в ухвалі суду. Не погоджується з думкою слідчого судді щодо наявності об`єктивних доказів вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів, оскільки вважає, що такі докази штучно створюються органом досудового розслідування, що підтверджується відповідною заявою підозрюваного щодо його викрадення та вчинення відносно нього ряду злочинів з метою примушування обумовити себе у скоєнні тяжкого злочину. Також, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя не врахував наявності у підозрюваного постійного місця проживання, позитивні характеристики, міцні соціальні зв`язки, тому вважає, що дані обставини свідчать про відсутність ризиків невиконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених в скарзі просили її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на її безпідставність та просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог частин 3, 4, 5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
З вимог ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та зазначені в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Згідно матеріалів провадження 17 серпня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України, яке виразилося у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, вчиненому групою осіб за попередньою змовою, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначених злочинів, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 16 серпня 2017 року, заявою ОСОБА_6 від 16 серпня 2017 року, заявою ОСОБА_9 від 16 серпня 2017 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16 серпня 2017 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21 серпня 2017 року, протоколом обшуку від 16 серпня 2017 року транспортного засобу «FORD» моделі «Transit» державний номер НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням ОСОБА_6 , протоколом обшуку від 17 серпня 2017 року за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , та іншими доказами, долученими до клопотання слідчого.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд вважає, що заявлені ризики об`єктивно існують, не зменшилися та для їх запобігання, необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Так, апеляційним переглядом встановлено, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені під час досудового слідства та існували під час обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, а саме підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, при цьому колегія суддів враховує тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, зокрема, санкцією ч. 1 ст. 111 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від дванадцяти до п`ятнадцяти років, що у відповідності до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, тому висновки слідчого судді щодо можливості запобігання вказаним ризикам виключно шляхом продовження саме такого запобіжного заходу, є обґрунтованими.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Доводи захисту про те, що слідчий суддя, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 не взяв до уваги те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, у тому числі і двох малолітніх дітей на утриманні, постійне місце проживання, за яким він має позитивні характеристики, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зазначені в апеляції доводи були враховані судом під час вирішення питання про продовження підозрюваному строку запобіжного заходу, однак вони не вплинули на правильність висновків суду, тому що ризики, зазначені в ухвалі суду, є реальними та не зменшилися, і запобігти їхньому уникненню, окрім як застосуванням найбільш суворого запобіжного заходу неможливо, а тому слідчим суддею було обґрунтовано задоволено клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею враховано вимоги частини 5 статті 176 КПК України, що запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.
Таким чином, слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України, а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тривають та не зменшилися, у зв`язку з чим та виходячи з вказаних вище положень процесуального закону, колегія суддів не входить в обговорення можливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, продовжений судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_6 відповідає вимогам КПК України, а тому ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та не підлягає скасуванню, а в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 183, 194, 197, 199, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3