Справа № 359/889/18
Провадження № 1-в/359/172/2018
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2018 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без технічної фіксації спільне подання начальника Бориспільської ВК № 119 ОСОБА_3 і спостережної комісії при Бориспільській райдержадміністрації про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
засудженого за вироком Апеляційного суду Київської області від 11.12.2014 року за ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, до п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна, -
в с т а н о в и в :
02.02.2018 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене спільне подання начальника Бориспільської ВК № 119 ОСОБА_3 і спостережної комісії при Бориспільській райдержадміністрації про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке відносно засудженого ОСОБА_4 на підставі ст. 82 КК України. У поданні зазначається, що засуджений відбув 1/2 строку покарання. З 06.08.2015 р. відбуває покарання у БВК № 119. За час відбування покарання засуджений спочатку зарекомендував себе посередньо. З 03.12.2015 р. був працевлаштований машиністом насосного устаткування на виробництві установи. В подальшому змінив своє місце роботи та працевлаштувався кухарем в їдальні установи господарчої обслуги. За сумлінну працю та зразкову поведінку має 1 заохочення правами начальника відділення та 6 заохочень правами начальника установи. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом, виконує їх вимоги, встановлені законодавством. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Отже, засуджений ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Враховуючи все вищезазначене просили суд замінити засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання на більш м`яке, а саме обмеження волі.

В судове засідання учасники не з`явились. По дату час та місце розгляду подання повідомлялися належним чином. Прокурор подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення подання не заперечував. Представник Бориспільської ВК № 119 ОСОБА_5 та засуджений також подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до переконання розглянути клопотання в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали подання та особової справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що подання є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.08.2014 р., ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання: за ч. 1 ст. 311 КК України у виді 2 років обмеження волі; за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки. У відповідності до вимог ст. 77 КК України, ОСОБА_4 звільнено від додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Вироком Апеляційного суду Київської області від 11.12.2014 р., вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.08.2014 р. щодо ОСОБА_4 скасовано. Ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання: за ч. 1 ст. 311 КК України у виді 2 років обмеження волі; за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Виключено з резолютивної частини вироку посилання на ст. 77 КК України, в частині звільнення ОСОБА_4 від додаткового покарання.

Ухвалою від 05.03.2015 р. колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок Апеляційного суду Київської області від 11.12.2014 р. залишено без змін.

Згідно вищевказаного вироку засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в Бориспільській ВК № 119.

Частиною 1 ст. 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутного строку покарання, призначеного вироком.

Для застосування такої заміни, згідно п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше половину строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Згідно вироку Апеляційного суду Київської області від 11.12.2014 р., ОСОБА_4 засуджено до 5 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислюється з моменту приведення вироку до виконання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.05.2015 р., на виконання вироку Апеляційного суду Київської області від 11.12.2014 р., надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 та направлення його для відбування призначеного судом покарання.

На виконання даної ухвали суду, 02.07.2015 р. було затримано засудженого ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою начальника РВ підполковника міліції ОСОБА_6 .
Так, на момент направлення подання до суду ОСОБА_4 відбув 1/2 строку покарання, оскільки, серед іншого, засуджений за умисні тяжкі злочини. Невідбута частина покарання становить 2 роки 4 місяці 29 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 2 вищезазначеної ППВСУ передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Крім того, пунктом 17 даної Постанови передбачено, що під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до коментованої ст. 82 КК України, положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Висновок суду про те що засуджений став на шлях виправлення повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений знаходиться у місцях позбавлення волі з 06.07.2015 р. Під час утримання у Київському слідчому ізоляторі зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 06.08.2015 р. відбуває покарання в БВК № 119. За період відбування покарання спочатку зарекомендував себе спочатку посередньо, оскільки лише з 03.12.2015 р. був працевлаштований машиністом насосного устаткування на виробництві установи.

В подальшому змінив свою поведінку в кращу сторону, та зарекомендував себе лише з позитивного боку. Змінив місце роботи та був працевлаштований кухарем в їдальні установи господарчої обслуги, де працюю і по теперішній час. Відношення до праці сумлінне та відповідальне, завжди виконує поставлені завдання. До майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться завжди дбайливо, здійснює за ними належний догляд. За сумлінну працю і зразкову поведінку має одне заохочення правами начальника відділення та сім заохочень правами начальника установи. Порушень режиму відбування покарання не допускав, стягнень не має.

Постійно підтримує дружні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.

У відношенні до працівників адміністрації установи ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. Активно приймає участь в роботах по благоустрою місць позбавлення волі, розуміє їх необхідність.

Підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі.

Вину за вироком суду визнав повністю. Згідно вироку позову не має.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що аналіз особової справи засудженого ОСОБА_4 вказує на позитивну лінію поведінки засудженого за весь період відбування покарання.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 на момент розгляду подання фактично відбув 1/2 частини строку призначеного судом покарання за вчинені ним умисні тяжкі злочини. Своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_4 довів, що став на шлях виправлення.

За таких обставив, враховуючи тяжкість та характер вчинених злочинів, його ставлення до вчиненого, дані про особу засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, суд вважає за доцільне замінити засудженому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`який у виді обмеженням волі, із врахуванням ст. 61 КК України, що цілком відповідатиме меті виправлення засудженого.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. ст. 12, 61, 82 КК України та керуючись ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд -

у х в а л и в :
Спільне подання начальника Бориспільської ВК № 119 ОСОБА_3 і спостережної комісії при Бориспільській райдержадміністрації про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке, відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замінити невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Київської області від 11.12.2014 року у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі на невідбутий термін 2 роки 4 місяці 29 днів.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення ухвали до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 КВК України, направити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця відбування призначеного покарання в порядку, визначеному для осіб, засуджених до позбавлення волі, звільнивши його з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1