Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2556/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 року Слідчий Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчий - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Черкаси клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000070, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2018 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острожани Жашківського району Черкаської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудове розслідування здійснюється за обставинами, відповідно до яких 01 квітня 2018 року близько 01 години 30 хвилини ОСОБА_7 , в порушення вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, керуючи автомобілем «ОРЕL ОМЕGА-В», іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вул. Шевченка с. Конела Жашківського району Черкаської області, у напрямку с. Бузівка, в порушення вимог пунктів 2.3 б), 12.1 та 12.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, а тому знаходячись поблизу будівлі №2 а, допустив занос керованого автомобіля, виїзд на ліве узбіччя та подальше перекидання транспортного засобу. Внаслідок даної дорожньо - транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

?даними протоколу огляду місця події від 01.04.2018 року по вул. Шевченка, с. Конела Жашківського району, Черкаської області та додатками до нього;

?показаннями потерпілого ОСОБА_9 ;

?показаннями свідка ОСОБА_10 ;

?показаннями свідка ОСОБА_11 ;

?показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_12 ;

?висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 35 відносно ОСОБА_7 .

Таким чином, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

01.04.2018 року об 12 год. 10 хв. ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України (час фактичного затримання 01.04.2018 року о 12 год. 10 хв.).

01.04.2018 року об 16 год. 50 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання і наполягала на його задоволенні, з тих підстав, що зазначені в клопотанні.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання і наполягала на його задоволенні, з тих підстав, що зазначені в клопотанні.

В судовому засіданні адвокат просив застосувати будь який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, зазначив, що підозрюваний щиросердечно розкаюється в скоєному, буде активно сприяти розкриттю злочину, ніяким чином не буде впливати на свідків та переховуватись від слідства та суду.

Підозрюваний також просив не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши сторонни кримінального провадження та перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000070 від 01.04.2018, та, дослідивши докази по даних матеріалах (надані сторонами письмові документи), заслухавши думку прокурора, слідчого, адвоката, підозрюваного, прихожу до наступних висновків.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.

Відповідно до вимог п.п. 4 пункту 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як, до до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для нього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.194 КПК України , під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув"язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в листі від 04.04.2013 року №511-550/0/4-13 слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК). Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ у справі "Белевитський проти Росії", пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року; п.85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, а саме:

- дані протоколу огляду місця події від 01.04.2018 року по вул. Шевченка, с. Конела Жашківського району, Черкаської області та додатками до нього;

- показання потерпілого ОСОБА_9 ;

- показання свідка ОСОБА_10 ;

- показання свідка ОСОБА_11 ;

- показання неповнолітнього свідка ОСОБА_12 ;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №35 відносно ОСОБА_7 ,

вважаю доведеною наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування наведені у відповідності до ст. 177 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу. При цьому суд звертає увагу на те, що в наданих суду матеріалах є вагомі підстави підозрювати останнього у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та підтверджуються наданими до клопотання доказами.

Необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу обґрунтовуються наявністю наступних ризиків: можливість переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженні, іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При цьому суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та враховуючи тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі в разі визнання його винним, те що він має сім`ю, постійне місце проживання, негативних характеризуючих даних не надано, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, та прокурором не доведено те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

Основним поводом для застосування виняткової міри запобіжного заходу прокурор та слідчий наводять те, що є всі наявні підстави вважати, що останній буде ухилятись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, і такими діями перешкоджати встановленню фактів, що само по собі не може служити підставою для обрання відносно підозрюваного міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, враховуючи майновий стан підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, стабільність місця проживання, а також особливості події кримінального правопорушення (місце, спосіб, засоби вчинення т.і.), які в контексті рівня освіти та обставин життя підозрюваного свідчать про його спроможність до об`єктивного повноцінного самоконтролю в емоційно-напружених ситуаціях, вважаю за можливе у відповідності до вимог ст.194 КПК України, застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в судді, а тому клопотання підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 181, 193, 194, 199 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000070, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2018 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острожани Жашківського району Черкаської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 03 червня 2018 року включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 у відповідності до вимог ч.5 ст.194 КПК України, прибувати за кожною вимогою до суду та органу розслідування; заборонити цілодобово покидати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; здати на зберігання слідчому свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон, носити електронний засіб контролю.

Копію ухвали вручити підозрюваному, направити слідчому в провадженні якого знаходиться справа, прокурору Черкаської області, начальнику Жашківського відділення поліції ГУНП в Черкаській області - для виконання та відому.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1