В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.11.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

захисника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді в залі судових засідань обвинувальний акт внесений в Єдиний реєстр судових розслідувань за кримінальне провадження за № 0002305 від 04.10.2014 р. по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працюючого комерційний директором ПП «Системи безпеки Легіон», одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого,

за ч.1 ст.122 КК України,-

встановив:
04.10.2014 р. близько 00:40 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля вхідних дверей готелю «Прага», що знаходиться за адресою м. Ужгород, вул. Верховинська, 38, вчинив сварку з гр. ОСОБА_6 та на грунті неприязних відносин, що виникли під час сварки, умисно наніс один удар головою в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_6 впав на землю та втратив свідомість,після чого ОСОБА_4 наніс удар ногою в область голови потерпілого ОСОБА_6 .

Згідно висновку експерта № 931 від 07.11.2014 р.а також медичної документації заповненої на імя ОСОБА_6 у нього були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: поєднана ЗЧМТ. Струс головного мозку у вигляді стійного цефалічного синдрому помірно виражених ліквородинамічних порушень та виражених антено-невротичного синдрому, відкритий перелом кісток носа зі зміщенням уламків по довжині і ширині, викривленням переділки носа вправо з помірним порушенням носового дихання, синця на нижній повіці лівого ока, забійно-рвана перенісся, на слизовій нижньої губи по центру.

Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупого предмету, яким найбільш ймовірно могла бути частина тіла сторонньої людини (голова), яка діяла по ударному механізму з прикладаннями значної сили і по своєму характеру потягли за собою розлад здоровя на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п..2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, вкладаються в час і місце події, яка мала місце 04.10.2014 р., тобто при обставинах на які вказує потерпілий.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав. Однак в подальшому в ході судового розгляду обвинувачений змінив покази та свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, якими підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні, просить на підставі ст. 1 п. «в» ЗУ «Про амністію 2016 р.» звільнити його від кримінальної відповідальності.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів доводиться наступними доказами: показаннями потерпілого та свідків:
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 04.10.2014 р. він перебував у готелі «Прага», що в м. Ужгороді. Вийшовши на вулицю між ним та ОСОБА_4 виник конфлікт під час якого ОСОБА_4 наніс йому тілесні ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 заявили цивільний позов та просили стягнути з ОСОБА_4 завдану моральну шкоду в сумі 50 000 грн., матеріальну шкоду на суму 1488,60 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він перебуваючи в готелі «Прага» 04.10.2014 р. бачив як ОСОБА_4 наніс удар головою ОСОБА_6 в обличчя.
Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засідання пояснили, що не бачили нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що його повідомили в телефонній розмові, що ОСОБА_6 було нанесено тілесні ушкодження та толи він прибув до готелю «Прага», ОСОБА_6 перебував уже у травмпункті.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що їй зателефонував ОСОБА_6 , та повідомив, що йомубуло нанесено тілесні ушкодження.

Прямими доказами винуватості підсудного ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінальнго правопорушення передбаченого ч. 1 ст.122 КК України орган досудового слідства зазначає:
-Протоколом проведення слідчого експерименту від 12.11.2014 р, відповідно до якого було відтворена подія яка відбулась 04.10.2014 р., потерпілий ОСОБА_6 вказав на вхідні двері готелю «Прага» де ОСОБА_4 наніс йому тілесні ушкодження.

-Протоколом предявлення особи на впізнання від 16.10.2014 р. відповідно до якого свідок ОСОБА_8 впізнав особу чоловічої статі, ОСОБА_4 який 04.10.2014 р. перебуваючи у готелі «Прага» наніс тілесні ушкодження ОСОБА_13

-Протоколом предявлення особи на впізнання від 14.11.2014 р. відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу, а саме ОСОБА_4 який 04.10.2014 р. перебуваючи у готелі «Прага» та наніс йому тілесні.

-Висновком експерта № 931 від 07.11.2014 р.а також медичної документації заповненої на імя ОСОБА_6 у нього були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: поєднана ЗЧМТ. Струс головного мозку у вигляді стійного цефалічного синдрому помірно виражених ліквородинамічних порушень та виражених антено-невротичного синдрому, відкритий перелом кісток носа зі зміщенням уламків по довжині і ширині, викривленням переділки носа вправо з помірним порушенням носового дихання, синця на нижній повіці лівого ока, забійно-рвана перенісся, на слизовій нижньої губи по центру. Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупого предмету, яким найбільш ймовірно могла бути частина тіла сторонньої людини (голова), яка діяла по ударному механізму з прикладаннями значної сили і по своєму характеру потягли за собою розлад здоровя на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п..2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, вкладаються в час і місце події, яка мала місце 04.10.2014 р., тобто при обставинах на які вказує потерпілий.
Відповідно до вимогст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Згідно зіст.368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.
Часткова зміна підсудним в подальшому своїх показань, які ніякими іншими доказами не стверджуються, на думку суду, є способом захисту його особистих інтересів і не може вплинути на обєктивність дослідження обставин, які викривають чи виправдовують його.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який має на утримання двох неповнолітніх дітей, характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності не притягався та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, його особу, який раніше не судимий, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, вважає дані обставини такими, що дають підстави призначити обвинуваченому покарання передбачене у межах санкції ч.1 ст. 122 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про застосування амністії в Україні»).
За приписами ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року.
Згідно з п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» передбачено можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчинені необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, має на утриманні одну неповнолітню дитину ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, дав згоду на застосування до нього амністії, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році».
Застережень щодо застосування амністії, передбачених ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», не вбачається.
Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 1488,60 грн. матеріальної шкоди суд задовольняє повністю, оскільки саме на цю суму було завдано матеріальної шкоди ОСОБА_6 на придбання медичних препаратів.

Що стосується стягнення витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 5000 грн., то відповідно до корінця угоди від 13.10.2014 р. ОСОБА_12 , що діяла в інтересах ОСОБА_6 сплатила адвокату ОСОБА_7 5000 грн. за надання юридичної допомоги, а тому суд дану вимогу задовольняє повністю.
Що стосується позовної вимоги в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000 грн., то суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, ступінь вини обвинуваченого, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення моральної шкоди, а саме на суму 15000 грн. моральної шкоди.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 1488,60 грн. матеріальної шкоди, 5000 грн. витрат на оплату послуг адвоката та 15 000 грн. моральної шкоди.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1