АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/344/18 Справа № 212/1137/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000492, відносно

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Кривий Ріг Дніпропетровської
області, який зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

підозрюваного

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, не ухилявся від органів досудового розслідування та не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначає, що підозрюваний не здійснював тиск на свідка, а хотів тільки поговорити з ним, протилежне нічим не підтверджено, а отже висновки слідчого судді в цій частині не обґрунтовані. Вважає, що під час розгляду клопотання, слідчий суддя не достатньо оцінив сукупність тих підстав, які були наведені слідчим, для об`єктивної оцінки ситуації і обрання можливого більш альтернативного запобіжного заходу. Звертає увагу на те, що слідчий суддя необґрунтовано визначив розмір застави, не оцінив матеріальний стан підозрюваного, який не має постійної роботи, та призначив заставу у розмірі 20 мінімальних заробітних плат 74460 грн., в той час, як п.2 ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто він має бути 35240,00 грн.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2018 року задоволено клопотання старшого слідчого Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 24 квітня 2018 року включно, визначено заставу у розмірі 20 мінімальних заробітних плат 74460,00 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що підозрюваний ОСОБА_7 , раніше судимий та вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, що дає підстави зробити висновок про наявність ризику вчинення інших злочинів, окрім того підозрюваний здійснював тиск на свідка, що є ризиком незаконного впливу на свідка у цьому кримінальному провадження. Окрім того слідчий суддя вказує, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 може залишити місце проживання, ухилитися від слідства та суду, у зв`язку з чим запобігти вищезазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Заслухавши суддю - доповідача, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги захисника, думку прокурора, який просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливати на свідка у цьому кримінальному провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що 22 лютого 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. яке виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло.
З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, буд. АДРЕСА_2 ; протоколом огляду та вилучення мішка білого кольору з речами, які були виявлені у ОСОБА_7 та у ОСОБА_9 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; речовими доказами; протоколом пред`явлення ОСОБА_7 для впізнання свідкові ОСОБА_14 ; протоколом ОСОБА_7 для впізнання свідкові ОСОБА_15 ; протоколом огляду ДВД диску з відеозаписом, який було вилучено у свідка ОСОБА_14 .

Що стосується доводів захисника про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, та усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності вини, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливати на свідка у цьому кримінальному провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення
Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
З огляду на викладене зазначені в апеляційній скарзі доводи щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризиків не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.
Однак, слідчим суддею не було дотримано вимог кримінального процесуального закону та невмотивовано визначено розмір застави.
Так, відповідно до ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у кратному розмірі до прожитковому мінімуму для працездатних осіб, однак в порушення вимог зазначеної норми, слідчим суддею визначено розмір застави у кратному розмірі до мінімальної заробітної плати.
У зв`язку з чим колегія судді вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 35240,00 гривень з покладанням на підозрюваного обов`язків згідно із п.п. 1, 2, 7 ч.5 ст. 194 КПК України.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню частково, а ухвала слідчого судді на підставі п. 2 ч. 3 ст. 407, п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України - скасуванню з постановленням нової ухвали Апеляційного суду.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду, якою клопотання старшого слідчого Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 квітня 2018 року.
Визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 35240,00 гривень.
Зобов`язати ОСОБА_7 у разі внесення застави прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора і суду у визначений ними час; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, чи суд, про зміну свого місця проживання та місце роботи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4