Провадження № 1-кп/537/117/2018
Справа № 537/1167/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.04.2018 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.10.2017 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

- 13.03.2018 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин:

16.02.2018 року близько 00 години 30 хвилин, перебуваючи на території залізничного вокзалі ст. Кременчук за адресою : м. Кременчук, вул. Першотравнева, 52, відкрито, повторно, викрав мобільний телефон «Leagoo» модель «M8», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 вартістю 2250 грн., шляхом вибивання з руки потерпілого ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму. З місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю і заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням.

Прокурор та захисник обвинуваченого не заперечували проти такого порядку розгляду справи і суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і пояснив суду, що дійсно скоїв злочин, який вказаний в обвинувальному акті, а саме вчинив грабіж телефону потерпілого шляхом вибивання його з руки останнього і залишення місця злочину. Мобільний телефон в подальшому був вилучений працівниками поліції. Щиро розкаюється в скоєному і запевняє, що в подальшому не буде вчинювати злочини, прохає його суворо не карати.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, згідно якої прохає проводити судовий розгляд справи за його відсутності, претензій до обвинуваченого не має, покарання призначити на розсуд суду.

Доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину підтверджується крім визнавальних показань обвинуваченого наявними речовими доказами, а саме мобільним телефоном «Leagoo» модель «M8», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та фотографіями ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , згідно яких потерпілий впізнав обвинуваченого, як особу, яка вчинила відносно нього даний злочин.

Враховуючи викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч. 2 ст. 186 КК України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно.

Призначаючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, те, що на даний час ОСОБА_4 офіційно не працює, згідно вимоги ДІТ МВС України раніше судимий, перебуває на обліку в Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансері з діагнозом розумової відсталості, на обліку в Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо, вину визнав повністю, щиро кається в скоєному.

Згідно досудової доповіді Кременчуцького МРВ з питань пробації № 13/2-1986 від 12.04.2018 року відносно ОСОБА_4 останній вчинив умисний корисливий злочин, має рецидив злочинів, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення високий.

Згідно акту судово-психіатричної експертиза № 99 від 03.03.2018 року ОСОБА_4 на даний час будь яким хронічним психічним захворюванням не страждає, тимчасовим розладом психічної діяльності, іншим хворобливим станом психіки не страждає, а виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді легкої розумової відсталості з порушенням поведінки. В період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав і не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності, а виявляв ознаки легкої розумової відсталості. Ступінь розумової відсталості та поведінкових порушень у ОСОБА_4 є таким, що не позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні діяння, і не позбавляє можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. Під дію ч. 2, 3 ст. 19 та ст. 20 КК України не підпадає. Може постати перед слідством та судом. На даний час ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, не здатний повною мірою реалізувати свої права.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставини, які обтяжують покарання.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд бере до уваги, що обвинувачений був засуджений 13.03.2018 року вироком Крюківського районного суду м. Кременчука засуджений за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. При цьому , злочин, який інкримінується обвинуваченому за ч.2 ст.186 КК України вчинений останнім 16.02.2018 року, тобто до винесення вироку 13.03.2018 року.

Враховуючи викладене та особу обвинуваченого, вчинені ним злочини та відношення до вчиненого, обставини, які пом`якшують покарання, вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання, яке пов`язане з ізоляцією від суспільства, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Долю речових доказів визначити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, ст.ст. 65, 66, 67 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі .

На підстав ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 13.03.2018 року, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці. Зарахувати в строк відбутого покарання ту частину покарання, яка відбута за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 13.03.2018 року, тобто за період з 20.02.2018 року по 13.04.2018 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити раніше обраний у виді тримання під вартою. Строк відбування покарання рахувати з 20.02.2018 року.

Речові докази:

- мобільний телефон «Leagoo» модель «M8», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 16.02.2018 року, повернути власнику ОСОБА_6 ;

- фотографії ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які визнані речовими доказами за постановою слідчого від 07.03.2018 року залишити в матеріалах кримінальної справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Обвинуваченому роз`яснити його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1