КП№ 276/615/16-к
УКРАЇНА
Житомирський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
24 жовтня 2017 року Колегія суддів Житомирського районного суду Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ісень-Рельда Туринського району, Карагандинської області, Республіки Казахстан, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , -
за частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України (далі КК), -
В С Т А Н О В И Л А:
14.04.2016 о 09 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні кухні за місцем свого проживання, у будинку АДРЕСА_2 , під час сварки із дружиною ОСОБА_9 , на ґрунті тривалої особистої неприязні до неї, вирішив вбити останню. З цією метою ОСОБА_7 , спочатку вдарив дружину кулаком в обличчя, а потім, взяв молоток у праву руку та навмисно наніс ним понад 10 ударів по голові дружині, чим заподіяв їй тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення. Смерть ОСОБА_9 настала від крововиливів під оболонки та шлуночки головного мозку в результаті перелому кісток основи і склепіння черепа; крововиливів під м`які оболонки головного мозку та в м`які тканини голови; закритої ЧМТ; нерівномірного кровонаповнення та малокрів`я внутрішніх органів; набряку головного мозку та легенів.
У цей же день, близько 20-ої год., з метою приховання вбивства дружини, ОСОБА_7 , за допомогою сокири відділив від її трупу нижні кінцівки, склав знівечене тіло у рядно та переніс на територію фруктового
саду сусіднього домоволодіння, де закопав. Інших очевидців даного злочину не було.
Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами, які цілком відповідають вимогам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність у логічному взаємозв`язку є достатніми для прийняття судового рішення.
ОСОБА_7 хоча і визнав свою винуватість в умисному вбивстві дружини, але з приводу обставин злочину надавав непослідовні показання. Він не заперечував, що 14.04.2016 близько 09 години вони лише вдвох з дружиною знаходилися вдома, у кухні їх будинку АДРЕСА_2 . У цей час дружина почала його сварити, за те, що він палить та «матюжиться», била його чолом об плиту, штовхнула обвинуваченого на підлогу, а коли він впав, «ходила по спині ногами». Такі дії дружини викликали у обвинуваченого обурення, гнів. Підвівшись, обвинувачений вдарив дружину в обличчя, від чого остання, впала, вдарившись головою об плиту, та знепритомніла. В цей час ОСОБА_7 взяв з підлоги молоток і, розуміючи наслідки своїх дій, умисно наніс потерпілій 1-2 удари по голові. Після цього, щоб заспокоїтися, він пішов до сараю, викурив цигарку, випив 100 грамів горілки, вимив молоток від крові, заховав його між полінами біля сараю, докопав яму у сусідському садку та втомився. Повернувшись до кухні, він сокирою відділив нижні кінцівки дружини від її тіла, задля того, щоб вона «по ньому ніколи не ходила» та ліг спати. Прокинувшись десь через 3 години, ОСОБА_7 загорнув знівечене тіло потерпілої у рядно, заволок до ями, яку він лише докопав, кинув в неї тіло дружини. У подальшому обвинувачений став змивати ганчіркою сліди крові на підлозі кухні і почув, як його сестра кликала на дружину. Він сестру до дому не впустив, повідомивши, що його дружина кудись пішла. Близько 21-ї год. до будинку приїхали діти обвинуваченого, яким він нічого не говорив про вбивство. Проте, побачивши на підлозі кров, діти почали шукати потерпілу. Знайшовши тіло останньої, вони одразу викликали швидку і поліцію. ОСОБА_7 попросив у дітей вибачення. Зазначив, що незважаючи на відсутність цивільного позову, він, на відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди, добровільно, щомісяця надсилає сину 300 грн. з пенсії, яка становить 1500 грн. Стверджував, що вбивство вчинив образившись на дружину, яка протягом усього сімейного життя била його та принижувала. Посилаючись на свій стан здоров`я та вік, просив не позбавляти його волі.
У ході слідчого експерименту, проведеного із дотриманням вимог статей 104, 105, 107, 240 КПК, у присутності захисника ОСОБА_8 , із застосуванням відеозапису, обвинувачений у подробицях, але дещо по-іншому відтворював обставини вчиненого ним вбивства. Так, обвинувачений вказував, що це він перший «матюжився» на дружину та погрожував, що «заб`є її так, що його і не посадять», а коли потерпіла підскочила до нього із сікачем, яким шинкувала капусту, обвинувачений вдарив її кулаком «по
зубах», від чого вона впала. Різнився і час копання ями у чужому садку. Показуючи місце де була яма, обвинувачений твердив, що яму він викопав після вбивства дружини. А пояснюючи причини розчленування трупу, ОСОБА_7 твердив, що відрубав ноги дружині, аби труп помістився до викопаної ним ями у чужому садку (том 1, а.с. 184-187).
Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що коли він навчався батьки часто сварилися між собою, лише з причин вживання обвинуваченим спиртних напоїв. Тоді мати могла вдарити його «по морді». З 18 років він проживає окремо зі своєю сім`єю. Розказав, що в день вбивства матері, він в вечорі багато разів до неї телефонував, але відповіді не було. Розхвилювавшись, потерпілий разом із шуряком ( ОСОБА_10 ) поїхав до батьків. Матері вдома не було, а обвинувачений сидів на ліжк, твердив, що вона немовби кудись пішла. Побачивши на підлозі, на меблях у кухні кров, закривавлені сокиру та ганчірку, вони стали скрізь шукати матір із ліхтариками. У фруктовому садку сусіда вони побачили свіжовикопану яму, а в ній вбиту матір без ніг. На його питання, що сталося, обвинувачений відповів: вона мені набридла. Він одразу викликав швидку, а ОСОБА_10 поліцію. У подальшому потерпілий також звернувся із заявою про злочин. З батьком ніхто з дітей не спілкується. Разом з тим просив суд не позбавляти його волі, на його думку обвинувачений не становить суспільну небезпеку.
З рапорту чергової частини відділення поліції вбачається, що 14.04.2016 о 23 год. 30 хв. повідомлення про вбивство ОСОБА_9 надійшло саме від ОСОБА_10 , а письмова заява про злочин від потерпілого (том 1, а.с. 137, а.с. 229).
Свідок ОСОБА_11 підтвердив, що подружжя ОСОБА_12 жили не дружно, завжди «гризлися» між собою. Обвинувачений був працьовитий, але любив випити та добре напивався, проте був спокійним, неконфліктним. У селі ніколи не з ким не сварився. 14.04.2016 ввечері на прохання своєї дружини, яка є сестрою обвинуваченого, він пішов до ОСОБА_7 , але той на його стукіт двері не відчиняв, хоча у кухні горіло світло. Зазирнувши у вікно, свідок побачив на підлозі плями крові та став стукати сильніше. А коли обвинувачений впустив його, свідок побачив в його руках, ганчірку, просякнутою кров`ю. На запитання свідка де його дружина, обвинувачений обманював, що вона пішла збирати трави. Наявність крові на підлозі пояснив, що немовби це сліди свіжини. Потім приїхав син обвинуваченого із ОСОБА_10 , які, побачивши закривавлену підлогу, сокиру, стали скрізь шукати потерпілу, та, помітивши купу свіжої землі, в ямі, в садку виявили труп ОСОБА_9 та викликали поліцію. Обвинувачений весь час поводив себе спокійно, сидів на ліжку, трохи розмовляв.
За свідченнями ОСОБА_13 (другого сина обвинуваченого) між батьками виникали сварки, коли батько бував на підпитку та він навіть бив матір. Останнім часом батько став зловживати спиртними напоями та чвари з матір`ю виникали частіше, у ході яких батько їй погрожував, що зарубає. 14.04.2016 до нього зателефонував брат ОСОБА_6 , повідомивши про
вбивство матері. А тому він з дружиною одразу поїхали до батьківського будинку, де побачили сплячого батька, а на підлозі скрізь була кров. Потім у садку, за сусіднім пустуючим будинком, свідок побачив яму та знівечений труп матері. У подальшому обвинуваченого забрали працівники поліції. Аналогічні показання надала суду його дружина ОСОБА_14 .
Відповідно до висновку судово медичної експертизи № 403 від 26.05.2016 у ОСОБА_9 були виявлені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: множинних ран на голові: у тому числі 1 рани в потиличній ділянці, 1- ої східної рани на маківці, 2- х щілиноподібних ран та 1-ої дугоподібної рани в лівій тім`яній ділянці, 2-х ран у завушній ділянці зліва, 2-х ран на поверхні губи зліва, синьо-фіолетового овального синця навколо лівого ока; 2-х синьо-фіолетових синців в ділянці носо-губного трикутника з ліва та на нижній губі; щілиноподібної рани під нижньою губою; синьо-фіолетового овального синця навколо лівого ока; масивних темно-червоних крововиливів на м`яких покровах голови з їх внутрішньої сторони в лівій тім`яно-скронево-потиличній ділянці в проекції ран та під м`які мозкові обломки в лівій тім`яно-скронево-потиличній ділянці з переходом на основу мозку; в лівий скроневий м`яз; крововиливів в шлуночки головного мозку об`ємом до 20 мл темно-червоної рідкої крові; кільцеподібного перелому кісток склепіння та основи черепа, який починається в 2 см ззовні від серединної лінії та в 5 см попереду від лівого тім`яного горба, спускається донизу по лівій тім`яній кістці, переходить на луску лівої скроневої кістки в межах середньої черепної ямки, спускається на кістки основи черепа і проходить по них на межі передньої та середньої черепних ямок, проходить через турецьке сідло і закінчується в правій середній черепній ямці на її межі з правою передньою черепною ямкою, загальною довжиною 20 см. Дані ушкодження утворилися прижиттєве від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, у тому числі металевим предметом подібного на молоток. Нанесення їх самою потерпілою неможливо. У своїй сукупності ці ушкодження складають закриту ЧМТ, знаходяться у прямому причинному зв`язку із смертю ОСОБА_9 . Місця локалізації тілесних ушкоджень були доступні для їх спричинення. Виконання нею активних дій після побиття малоймовірне. Визначити кількість травматичних впливів та послідовність їх спричинення, було неможливим. Смерть потерпілої настала протягом короткого проміжку часу (хвилини) після їх спричинення та близько доби до часу розтину її трупа 15.04.2016. Встановлена належність крові ОСОБА_9 до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО (том 1, а.с. 173-176). Два садна в проекції лівого плечового поясу по задній поверхні та два синця в середній та верхніх частинах лівого передпліччя на задній поверхні, утворилися також за життя не виключно від падіння на тверді предмети. Ці тілесні ушкодження мають ознаки легких і не знаходиться у причинному зв`язку зі смертю.
У ОСОБА_9 були виявлені і дві рани на співставимих з відчленованими поверхнями з відносно рівними зазубреними краями, без крововиливів в місцях розчленування в нижній частині правого стегна в 50 см. від підошвеної поверхні ступні; два додаткові надруби шкіри у вигляді ран з відносно рівними краями, гострими кінцями без крововиливів на лівому стегні в 2 та 5 см. нижче місця розчленування. Дані тілесні ушкодження утворилися посмертно від дії гострого рублячого предмету, чим могло бути лезо сокири, і оцінці ступеню тяжкості не підлягають (том 1, а.с. 173-176)
Згідно із висновком експерта №1010 від 16.04.2016 у ОСОБА_7 були виявлені легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я у вигляді 2 саден на волосистій частині голови справа та зліва, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключно від ударів такими по голові, які за своїми морфологічними властивостями виникли після вчинення ним злочину. Будь-яких ушкоджень на обличчі, чолі чи спині виявлено не було (том 1, а.с. 171).
За даними протоколу огляду місця події (з фототаблицями) від 15.04.2016, в садку, в ямі, біля домоволодінні АДРЕСА_3 , виявлений труп жінки, зі слідами насильницької смерті та з відокремленими нижніми кінцівками, а з дна ями вилучена груба тканина із численними плямами бурого кольору, з якого на експертизу взяті вирізи; неподалік від місця знаходження трупа виявлена лопата із слідами ґрунту; на подвір`ї будинку обвинуваченого, поруч із хлівом, на дровах виявлений та вилучений металевий молоток з дерев`яною ручкою, із нашаруваннями речовини бурого кольору; у коридорі будинку вилучені гумові шльопанці та гумові чоботи зі слідами ґрунту, а на підлозі кухні, між умивальником та стіною виявлена та вилучена металева сокира з дерев`яною рукояткою із нашаруваннями речовини бурого кольору; на порозі біля вхідних дверей виявлена жіноча хустина із плямами бурого кольору, а також виявлені бризки крові, сліди волочіння з будинку у бік садку, дерев`яна дошка, із слідами бурого кольору, а також одяг потерпілої та одяг обвинуваченого куртка, штани, сорочка, черевики (том 1 а.с.140-170).
Усі наведені вилучені предмети були оглянуті відповідно до протоколів огляду від 09.06.2016, 13.06.2016 (з фототаблицями) у законодавчо визначений статтями 223, 237 КПК спосіб із фіксацію відомостей по справі та були приєднані до справи як речові докази (том 1, а.с. 232-241, 243,244).
Згідно із висновком експерта №477 від 29.04.2016 встановлена належність крові ОСОБА_7 до групи В з ізогемаглютиміном анти-А (том 1, а.с. 224).
Відповідно до висновків експертів за №№153/ц, 152/ц від 30.05.2016, за №№ 483, 486 від 24.05.2016, за №№ 481 і 467 від 25.05.2016 за №155/ц від
24.05.2016 сліди бурого кольору на вирізах тканини, на рукоятках молотку та сокирі, на гумових шльопанцях, на жіночій хустині, на дошці, на одязі, який у той час був на потерпілій, виявлена кров жінки, належність якої від потерпілої ОСОБА_9 не виключається та виключається її належність обвинуваченому. Плями бурого кольору у вигляді бризків, сліди волочіння бурого кольору, ганчірки, просякнуті речовиною бурого кольору, слід бурого кольору від підошви взуття є також кров`ю людини, можуть належати ОСОБА_9 . Походження цієї крові від ОСОБА_7 виключається. У піднігтьовому вмісті рук ОСОБА_9 знайдена кров та епітеліальні тканини особи жіночої генетичної статі, які могли утворитися і від самої ОСОБА_9 (том 1 а.с. 191-193,194-198, 201-203 204-206, 207-209, 211-212, 217-219).
Під час огляду вилученого в ОСОБА_7 одягу, у якому він був одягнутий 14.04.2016, на калоші штанів та на куртці останнього були виявлені плями речовини бурого кольору, які за висновком експерта №466 від 25.05.2016 є кров`ю людини і можуть належати ОСОБА_9 (том 1, а.с. 182, а.с. 220-222).
У ході огляду місця події, слідчої кімнати ізолятору тимчасового тримання відділку поліції, від 15.04.2016, за письмовою згодою ОСОБА_7 одразу після його затримання був здійснений поверхневий огляд останнього. Під час якого на кишені куртці, одягнутій на обвинуваченому були виявлені сліди бурого кольору (том 1, а.с. 178-180).
За даними цитологічного висновку №156/ц від 30.05.2017 у піднігтьовому вмісті рук ОСОБА_7 знайдена кров людини, яка могла утворитися як від самого обвинуваченого, так і від домішок крові ОСОБА_9 , адже походження крові у зрізах нігтів обвинуваченого від ОСОБА_9 не виключається (том 1, а.с.213-216).
Згідно із висновком експерта №150-МК від 06.07.2017 виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді множинних ран на голові та перелому склепіння і основ черепа, могли утворитися від одного з молотків, що вилучені у будинку обвинуваченого при ОМП від 14.04.2016, а пошкодження на тілі та одязі ОСОБА_9 утворилися від неодноразової дії сокири, вилученої під час ОМП від 14.04.2016 при неповному зануренні клинка сокири в тіло (том 1, а.с. 245-250).
З довідки Володарсько-Волинської ЦРЛ вбачається, що ОСОБА_7 15.04.2016 о 2 год. 50 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння (том 1, а.с. 177).
За результатами дослідження наведених доказів в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія дійшла висновку, що обвинувачений був на місці пригоди і вчинив вбивство. Відтворення обвинуваченим подій, були надані вільно, без примусу та стороннього втручання, які відповідають відповідають судово - медичним дослідженням за знаряддям злочину, локалізації тілесних ушкоджень, механізму їх спричинення тощо, за виключенням кількості нанесених ним ударів молотком. Колегія
погоджується із висновком експерта психолога, що факт зменшення обвинуваченим цього кількісного показника є природним для даної ситуації та свідчить про наявність самозахисної позиції у останнього (том 2, а.с.18).
Згідно із висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи №171-2016 від 10.05.2016 ОСОБА_7 легко дратується при розмові щодо стосунків із дружиною; до скоєного відноситься спокійно; про свої дії особливо не жалкує; критика до ситуації, яка склалася та своєї поведінки не повна. А тому з огляду на потребу більш тривалого обстеження в умовах стаціонару, обвинуваченого було поміщено у психіатричну лікарню для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи (том 1, а.с. 225-227).
За даними стаціонарного психіатричного дослідження обвинуваченого та психологічного обстеження його особистісних властивостей по матеріалах справи (висновки від 21.06.2016 №139 та від 20.06.2017 № 390) ОСОБА_7 в період часу, до якого відноситься інкримінований йому протиправний вчинок, та на даний час є осудним. Він не перебував у стані фізіологічного афекту чи в іншому вираженому афективному стані; а був у стані емоційного збудження, який виник у ході звичайної для нього конфліктної ситуації. У ході стаціонарного дослідження обвинувачений добровільно надавав експертам відомості про своє життя, про негативні стосунки з потерпілою та пояснював, що любив випити, але не зловживав, пив до 2-х разів в місяць по 200- 300 грамів горілки, пива, мав «у хованці чекушку»; не заперечував наявність частих свар з дружиною, зазначаючи, що ініціатором їх була саме потерпіла. 14.04.2016 дружина «кричала, хапала за шию, нахилила голову на пічку, штовхнула на підлогу, била по голові, у нього пішла кров, ходила по спині ногами, тоді у нього урвався терпець» він схватив молоток та вдарив її з силою 3 рази по голові. Про свої дії не жалкує, критика до ситуації неповна. Психолог зазначила, що в поведінці обвинуваченого існує актуальність переживання ситуації притягнення його до відповідальності та здатність до збудливих форм поведінки. В особистості спостерігається переважання соціально негативних форм поведінки самого обвинуваченого (вживання нецензурної лексики, незважаючи на вимоги віруючої дружини, палив у будинку, при її проханні цього не робити, побив останню кулаком в обличчя, застосовував насильство і раніше. У той час коли сама потерпіла мала відносно нього невеликі фізичні параметри і не могла бути причиною для самооборони від неї. Обвинувачений не потребує застосування йому примусових заходів медичного характеру Наведені висновки експертів є належно вмотивованими, науково обґрунтованими, складені висококваліфікованими експертами, що мають достатній досвід і стаж експертної роботи (том 2, а.с. 2-16, 44-52).
Відповідно до частини 1 статті 115 КК під умисним вбивством слід розуміти діяння, яке посягає на життя іншої людини і спричиняє їй смерть. У пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я», роз`яснено, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (частина 2 статті 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.
Отже факт нанесення обвинуваченим ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала смерть останньої, доводиться матеріалами справи. А характер дій обвинуваченого свідчить, що, завдаючи ОСОБА_9 численні удари молотком, тобто знаряддям, яке завідомо для нього служило засобом позбавлення життя, у життєво важливий орган у голову, обвинувачений безперечно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав, що їх наслідком може стати саме смерть потерпілої, свідомо допускав та бажав її настання.
Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за частиною 1 статті 115 КК як умисне вбивство,тобто навмисне позбавлення життя іншої людини.
Колегія відкидає твердження захисника про наявність у ОСОБА_15 щирого каяття. Зі змісту статті 66 КК вбачається, що щире каяття означає, що особа визнає свою вину висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання. Проте обвинувачений жодного разу не висловлював жалю до потерпілої. Посткримінальна поведінка винного, який не викликав швидку, а навпаки знівечив тіло потерпілої, обманював дітей та родичів, що потерпіла пішла по трави, не розповів про місце перебування останньої та про вбивство, коли останні відшукували її тривалий час, нецензурно висловлювався на адресу дружини у ході досудового розслідування та судового розгляду справи, що на думку суду також свідчить про відсутність у обвинуваченого такої пом`якшуючої обставини як щире каяття.
Колегія також вважає відсутність обставини, що пом`якшує покарання як визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, оскільки вказана обставина не може враховуватися як самостійна обставина, що пом`якшує покарання при його призначенні. Особа, яка визнала свою вину у вчиненні злочину заслуговує на поблажливе ставлення до себе, що відповідно може вплинути на призначене покарання у бік його пом`якшення, лише якщо винна особа, щиро розкаюючись у злочині, викладає всі обставини вчиненого, тобто сприяє розкриттю злочину. Проте досліджені у справі докази, безперечно доводять, що обвинувачений визнав свою вину тільки під тиском беззаперечних доказів, намагається відповідальність за сварку перенести лише на загиблу, зменшити свою провину, а це свідчить про
небажання останнім визнати вину добровільно та про часткове визнання ним своєї вини з метою уникнути відповідальності.

Непереконливими є і доводи сторони захисту про протиправну поведінку лише потерпілої, тому що дослідженням доказів доведено, що 14.04.2016 між подружжям відбувалася чергова обопільна сварка. Доводи сторони захисту про ініціювання сварки саме потерпілою колегія розцінює як намагання обвинуваченого пом`якшити власну провину.
При призначенні покарання, суд у відповідності до вимог статті 65 КК ураховує відсутність пом`якшуючих і обтяжуючих обставин (статті 66-67 КК), вчинення обвинуваченим особливо тяжкого злочину вбивство дружини; поведінку ОСОБА_7 безпосередньо після злочину, намагання приховати сліди і труп загиблої; відсутність належної критичної оцінки свого злочину; міркування прокурора, яка наполягала на ув`язнення ОСОБА_7 , що дає підстави для призначення йому реального покарання. Разом з тим, беручи до уваги стан здоров`я обвинуваченого, його похилий вік, відсутність попередніх кримінальних переслідувань, позицію потерпілого, який просив не позбавляти ОСОБА_7 волі, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення останнього буде призначення йому покарання за мінімальною межею санкції частини 1 статті 115 КК. Адже, на думку колегії, надмірна жорстокість покарання переконує винного у його несправедливості, робить самого засудженого більш жорстоким, породжує в його свідомості почуття образи і не поваги до суспільства, держави і її законів
Згідно із положеннями частини 5 статті 72 КК ОСОБА_7 , у строк покарання зараховується його попереднє ув`язнення та перебування у Київському міському центрі судово-психіатричної експертизи під час проведення стаціонарних судово-психіатричних експертиз.
З огляду на належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час розгляду справи, наявність постійного місця проживання, суд вважає за доцільним до набрання вироком законної сили обрати йому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Керуючись статтями 100, 124, 373-376, 532 КПК, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 КК, та призначити йому покарання 7 (сім) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши останнього з`являтися за викликом суду та органу пробації.
Згідно із частиною 5 статті 72 КК (з урахуванням змін до вказаної статті, що набрали чинності 21.06.2017) зарахувати ОСОБА_7 у строк
відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з дня затримання 15.04.2016 до дня звільнення з-під варти - 31.08.2016 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а також перебування на стаціонарі у Київському міському центрі судово-психіатричної експертизи із розрахунку один день знаходження у медичному закладі за один день позбавлення волі. Початком строку відбування покарання вважати день набрання вироком законної сили.
Стягнути із ОСОБА_7 у дохід держави витрати на залучення експертів, які складають 880 грн. 40 коп.
Речові докази: штани, куртку, сорочку, черевики, гумові чоботи, капці повернути ОСОБА_7 ; дерев`яну дошку зі слідами бурого кольору, сокиру, молотки знищити; хустину, покривало, штани, шкарпетки і кофту ОСОБА_9 повернути потерпілому.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: