Справа № 585/1917/16-к
Номер провадження 1-кп/585/250/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000135 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця,

громадянина України, освіта середня-технічна, неодруженого, не працюючого,

зареєстрованого в

АДРЕСА_1 , раніше не судимого, і.п.н. НОМЕР_1 ,

не військовозобов`язаного,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
03 жовтня 2015 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_5 , керував автомобілем марки ВАЗ 21011, д/н НОМЕР_2 , та рухався по проїздній частині в с. Погожа Криниця Роменського району на вул. Леніна, в напрямку с. Заруддя Роменського району. Поблизу МТФ№1 ОСОБА_5 , діючи необережно, а саме: в порушення вимоги п.п.10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, що виразилося в тому, що він, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, а після виникнення небезпеки для руху, яку ОСОБА_5 об`єктивно спроможний був виявити, діючи самовпевнено, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та допустив зустрічне зіткнення з мопедом «Дельта», б/н, в якому були не справні гальмівна система та прилади зовнішнього освітлення мопеда, під керуванням ОСОБА_4 . В діях ОСОБА_4 , ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.02.2016 р., встановлено, що останній керував мопедом в стані алкогольного сп`яніння та допустив порушення вимог пунктів 31.6»а»,»б» Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з ДТП, та наслідками, у вигляді середньої тяжкості тілесних ушкоджень, пасажиру мопеда ОСОБА_7 .

Допущені водієм ОСОБА_5 порушення вимог пунктів 10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причино - наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно - небезпечних наслідків у вигляді заподіяння легких, середньої тяжкості та тяжких тілесних ушкоджень водію мопеда «Дельта» ОСОБА_4 та середньої тяжкості тілесних ушкоджень пасажиру мопеда ОСОБА_7 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав частково, визнав, що порушив ПДР, але зазначив, що таке порушення було вимушене і викликане діями водія мопеда. У скоєному розкаявся. Пояснив, що 3 жовтня 2015 року близько 23.00 год. на автомобілі ВАЗ 21011 їхав по вул.Леніна у с.Погожа Криниця Роменського району. Рухався зі швидкістю 60-65 км/год по своїй полосі для руху, неподалік від МТФ№1 увімкнув дальнє світло фар і побачив, що щось хаотично рухається по дорозі. Десь за два метри перед своїм автомобілем, побачив мопед, який рухався з вимкненим світлом фар, що виїхав на його смугу для руху. Він вивернув кермо уліво, виїхавши на зустрічну смугу для руху і натиснув на гальмо, але цього виявилось недостатньо і відбулось зіткнення. Визнає, що порушив правила дорожнього руху, але вважає, що вина його в ДТП така ж, як і водія мопеда ОСОБА_4 , оскільки останній керував мопедом, в темну пору доби без світла та в стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що на час ДТП мав близько 2-х років водійського стажу. Вважає, що його вина у настанні ДТП та його наслідках складає 50%. Цивільний позов визнав частково. Вважає, що позовні вимоги підлягають відшкодуванню лише в межах половини суми, не покритої страховою виплатою.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 , суду повідомив, що увечері 3 жовтня 2015 року випив 250-300 г горілки. Події того вечора пам`ятає не дуже добре. Потім зустрів ОСОБА_7 біля магазину, останній попросив підвезти його додому. Він погодився на вмовляння останнього. Близько 23.00 год. їхали разом з ОСОБА_7 на мопеді «Дельта», без увімкненого світла фар, оскільки остання була несправна. Гальма на мопеді також були несправні. Дорога, по якій вони їхали в бік виїзду із села Погожа Криниця, не освітлюється, але місце де сталося зіткнення, освітлюється світлом від тваринницької ферми, розташованої неподалік. Вважає, що ОСОБА_5 повинен був вчасно помітити мопед, оскільки їх обганяв автомобіль і освітлював їх. Особисто він, десь за 200м, побачив, що на нього рухається автомобіль. Пояснив, що їхав по своїй полосі руху, можливо ближче до середини дороги. Зіткнення відбулося на його полосі руху ближче до краю дороги. Після зіткнення автомобіль його ще кілька метрів тягнув по дорозі. Погоджується, що і він винен на 40% в настанні ДТП, оскільки його вина в тому, що він використовував мопед з несправною гальмівною системою та без світла, та був в стані алкогольного спяніння. Підтримав заявлений ним цивільний позов в повному обсязі, підтвердив, що отримував від ОСОБА_5 кошти в сумі 12350 грн. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, претензій до обвинуваченого не має, при призначенні покарання просив не позбавляти ОСОБА_5 волі (т.2, а.с.73).

Даними, внесеними до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.10.2015 року, плану-схеми та фототаблиці встановлено, що огляд на виїзді із с.Погожа Криниця дорожнє покриття має вибоїни по всій дорозі різних видів і форм. Неподалік від МТФ відбулося зіткнення автомобіля ВАЗ 21011 та мопеда «Дельта»; виявлено сліди гальмування правий і лівий автомобіля ВАЗ, відлущення фарби: 0,5 м від краю проїзної частини та 29,7 м. від орієнтиру; вилучено ВАЗ 21011 (номерний знак НОМЕР_2 ), мопед «Дельта» (без номеру), гумовий шльопанець та кепку білого кольору (т. 1, а.с. 158-166).

За висновком судово-медичної експертизи № 588 від 31.03.2016 року, наявні у ОСОБА_4 пошкодження в області голови у вигляді забійних ран, синців, саден, перелому кісток носа та забійні рани обох долонь і в ділянці правого колінного сустава є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я; перелом дужки 2 шийного хребця, проникаюче поранення живота з пошкодженнями внутрішніх органів є тяжкими тілесними ушкодженнями по критерію небезпеки для життя; кожен із закритих переломів лівої впадини, лонних і сідничних кісток з обох сторін, обох стегнових кісток і відкритий перелом лівої гомілки в нижній третині відносить до середньої тяжкості по тривалості розладу здоров`я, так як для повного їх зрощення необхідний термін понад 3-х тижнів. Характер пошкоджень свідчить про те, що вони могли утворитися від травматичного контакту з тупими твердими предметами, можливо під час ДТП. Під час прибуття в стаціонар одразу після ДТП ОСОБА_4 перебував в стані алкогольному сп`яніння середньої тяжкості (т. 1, а.с. 180 - 183).

За висновком судово-медичної експертизи № 25 від 25.01.2015 року наявні у ОСОБА_7 садна обличчя, правого стегна, в проекції лівого колінного суглобу є легкими тілесними ушкодженнями; закритий перелом лівої ключиці є середньої тяжкості тілесним ушкодженням по тривалості розладу здоров`я, так як для повного одужання необхідний термін понад 3-х тижнів. Характер ушкоджень вказує на те, що вони могли утворитися в результаті травматичного контакту з тупими твердими предметами, можливо під час ДТП. Діагноз струс головного мозку підтверджений об`єктивною неврологічною симптоматикою (огляд невропатолога проводився на фоні алкогольного сп`яніння потерпілого) і не повинен прийматися до уваги при оцінці ступені тяжкоті тілесних ушкоджень (т. 1, а.с. 184-185).

В ході проведення слідчого експерименту від 16.10.2015 року ОСОБА_5 зазначив, про рух автомобіля, яким він керував НОМЕР_3 , в напрямку с. Погожа Криниця та мопету «Дельта» під керуванням ОСОБА_4 , в зустрічному напрямку, та пояснив обставини зіткнення транспортних засобів на смузі руху мопеда «Дельта» (т. 1, а.с. 186 -187).

В ході слідчого експерименту від 25.02.2016 року, за участю ОСОБА_5 , з урахуванням швидкості руху автомобіля та мопеда було виконано посекундну роздвижку положень мопеда та автомобіля за 1,2 та 3 секунди до моменту зіткнення. Встановлено, що при швидкості 60 км/год автомобіль за 1 секунду долає 16,7 м, а мопед при швидкості 70 км/год за 1 секунду долає 19,4 м., то за 3 с до зіткнення, при увімкненому на автомобілі дальньому світло фар та видимості дороги 51,3 м, мопедиста не видно. А за 2 секунди до зіткнення починають з`являтись контури мопеда з водієм (т. 1, а.с. 231 - 232).

За висновком експерта № 144 від 26.11.2015 року, встановлено, що місце зіткнення автомобіля ВАЗ 21011, д.н. НОМЕР_2 , та мопеда «Дельта», в даній дорожній ситуації, відносно поперечної площини дороги, розміщене на лівій смузі проїзної частини, по напрямку руху в бік центру села, між траєкторіями утворення виявлених в ході огляду місця події слідів гальмування, на відстані близько 0,5 м ліворуч від траєкторії утворення повздовжньої вісі правого сліду гальмування автомобіля, а відносно повздовжньої площини дороги, перед розміщення осипу відшарувань фарби, а саме: не ближче ніж 29,7 м від рівня орієнтиру (рівень електроопори, яка була обрана в якості орієнтиру під час огляду місця події) (т.1, а.с. 189 - 203).

За висновком експерта № 25 від 12.01.2016 року, встановлено, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ 21011, д.н. НОМЕР_2 , повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. Якщо маневр водія мопеда «Дельта» перед зіткненням був пов`язаний з метою зайняти свою смугу та здійснення подальшого руху по ній, то водій автомобіля мав технічну можливість уникнути ДТП. Водій мопеда «Дельта» мав технічну можливість уникнути ДТП. З технічної точки зору в діях водія мопеда «Дельта» вбачаються невідповідності вимогам пунктів 2.3 «а», 31.1., 31.4.1 «б», 31.4.3, «а», 31.6 «а», «б» Правил дорожнього руху, з яких невідповідності вимогам пункту 31.6 «а», «б» знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Невідповідності в діях водія вимогам пункту 12.4 ПДР, з тезнічної точки зору, не знаходяться в причинному зв`язку з ДТП. Якщо рух мопеда «Дельта» в бік смуги свого напрямку безпосередньо перед зіткненням, був результатом дій його водія для подальшого руху по цій смузі, то дії водія автомобіля НОМЕР_3 , які не відповідали пункту 12.3 ПДР, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.Водій автомобіля ВАЗ 21011, д.н. НОМЕР_2 , мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до місця зіткнення з моменту виникнення небезпеки для руху (т.1а.с. 217-223). Саме ці висновки експерта суд кладе в основу вироку, оскільки експертним шляхом неможливо визначити подальші дії водія мопеда «Дельта» після проїзду ним фактичного місця зіткнення, а потерпілий дав покази, що він рухався по своїй смузі руху і змінювати напрямок руху наміру не мав. Доказів, які б спростовували покази потерпілого матеріали кримінального провадження не містять та під час судового розгляду судом не здобуті.

За висновком автотехнічної експертизи № 215 від 28.03.2016 року встановлено, що в даній дорожній ситуації, водій автомобіля ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_2 , повинен був діяти у відповідності вимогам п.п. 10.1, 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації, технічна можливість запобігти зіткнення автомобіля ВАЗ 21011 з мопедом марки «Дельта» для водія ОСОБА_5 визначалась шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації, в діях водія автомобіля ВАЗ 21011 ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали. Виходячи з виявлених, в ході огляду слідів гальмування, швидкість руху автомобіля «ВАЗ-21011» н.з. НОМЕР_2 , на момент застосування водієм екстреного гальмування, складала, не менше 70,6 км/год. В даній дорожній ситуації, водій автомобіля ВАЗ 21011 ОСОБА_5 мав технічну можливість зупинитися до розташування місця зіткнення з моменту виникнення небезпеки для руху (т.1, а.с. 233-237).
За висновком експерта № 146 від 27.11.2015 року, встановлено, що виявлені несправності гальмівної системи «Мопеда» у вигляді відсутності важелю управління та тросу гальмівного приводу переднього колеса, відсутності педалі управління заднім приводом гальм, разом з тягами, гальмівним важелем, кришкою гальмівного барабану та гальмівними колодками, а також несправності системи зовнішнього освітлення мопеда, у вигляді відсутності фари головного світла, заднього ліхтаря та порушення цілісності дротів електромережі мопеда, виникли до дорожньо-транспортної пригоди; вищевказані несправності могли бути виявлені водієм під час перевірки технічного стану транспортного засобу перед виїздом (т.1, а.с. 211 - 215).

Доводи обвинуваченого та його захисника, стосовно того, що обвинувачений ОСОБА_5 підлягає виправданню у зв`язку з тим, що останній вимушено порушив Правила дорожнього руху, оскільки потерпілий ОСОБА_4 його до цього змусив, не знайшли свого підтвердження дослідженими у судовому засіданні доказами і суд сприймає їх як обраний спосіб захисту з метою, аби ОСОБА_5 уник кримінальної відповідальності за скоєний злочин. Стосовно доводів захисника, що ОСОБА_5 підлягає виправданню у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1ст.286 КК України, так як ним порушено п.31.6»а»,»б» ПДР, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП та її наслідків у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_7 , то з цього приводу суд зазначає, оскільки з пояснень експерта ОСОБА_8 , допитаного в судовому засіданні, останній зазначив, що розмежувати, які тілесні ушкодження наявні у потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_7 настали від дій ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , встановити не можливо, то з урахуванням висновків експертиз, якими встановлено обоюдну вину ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , та з урахуванням порушень пунктів правил дорожнього руху кожним із них, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у настанні ДТП та його наслідках складає 50%.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 під час керування автомобілем ВАЗ 21011 порушив ПДР і це спричинило тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_4 та середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_7 , а тому кваліфікує скоєне ним за ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність пом`якшуючих обставин.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, часткове відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілому ОСОБА_4 всього на суму 12350 грн.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 працевлаштований по цивільно-правовому договору (а.с. 155), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 154, 243) та роботи (а.с. 156), раніше не судимий (а.с. 224), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 228), не одружений, дітей не має, до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому міри покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів. Враховуючи також необережність скоєного злочину, зважаючи на відношення обвинуваченого до вчиненого та наслідки, які спричинили порушення правил безпеки дорожнього руху, приймаючи до уваги думку потерпілих, суд приходить до висновку про доцільність призначення покарання, необхідного і достатнього для виправлення, у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції, передбаченої ч.2 ст.286 КК України, оскільки саме це покарання найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст.50 КК України; додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, яке за санкцією ч.2 ст. 286 КК України є альтернативним, не призначати, враховуючи як думку потерпілих по справі та особу обвинуваченого, так і обоюдну вину водіїв у ДТП.

Враховуючи думку потерпілих по справі та особу обвинуваченого, а також ураховуючи поведінку обвинуваченого після вчинення злочину та під час судового розгляду суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши до нього ст.75 КК України, з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, оскільки його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без реального відбуття покарання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 та ПрАТ СК «Провідна» матеріальної шкоди, яка полягає у витратах на лікування після отримання тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 50407 грн.12 коп., та спричиненої моральної шкоди в сумі 10000 грн. (т.1а.с.29-30, 74) підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 після ДТП переніс велику кількість операцій та перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з чим придбавав ліки та засоби гігієни, пов`язані з його лікуванням, що підтверджено документами доданими до позову (т. 1, а.с.31-65,180-183). У нього значно погіршився стан здоров`я, в результаті чого він отримав 1 групу інвалідності. Вказане негативно впливає на його загальний стан здоров`я, що в результаті потягло за собою втрату нормальних життєвих зв`язків і це вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а тому суд вважає, що діями ОСОБА_5 завдано моральну шкоду ОСОБА_4 .

Враховуючи, що ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.02.2016 року ОСОБА_4 було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням із потерпілим ОСОБА_7 , (т.1а.с.90-91), документально підтверджені витрати на лікування та засоби гігієни на суму 50407,12 гривень, відшкодування матеріальної шкоди в сумі 7350,00 грн., та встановлений судом ступінь його вини - 50%, суд приходить до висновку, що з обвинуваченого ОСОБА_5 , на підставі п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, підлягає стягненню на користь потерпілого ОСОБА_4 матеріальна шкода в сумі 17853,56 грн. (50407,12:2-7350=17863,56 грн.). Враховуючи тривалість моральних страждань потерпілого, який в результаті ДТП отримав тяжку травму, період лікування останнього, перенесення оперативного втручання, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи майновий стан обвинуваченого та встановлений судом ступінь його вини - 50%, суд вважає обґрунтованою моральну шкоду в сумі - 5000,00 грн., але у зв`язку з тим, що обвинувачений відшкодував дані кошти потерпілому ОСОБА_4 (т.2, а.с. 83), то цивільний позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що відповідно до полісу обов`язкового страхування АІ/2528898/1906/15 та договору №АП/00860553 від 19.06.2015р. цивільно - правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована ПрАТ "СК"Провідна" (т.1, а.с.69-70). Однак в поданому ПрАТ"СК"Провідна" запереченні останні визнають, що між ними та ОСОБА_5 укладено договір страхування, але вказують на те, що з повідомленням про страховий випадок ніхто не звертався, а тому до них позов вважають передчасним (т.1, а.с.111-115).

Враховуючи викладене, в частині позовних вимог до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», суд вважає, що такі задоволенню не підлягають, оскільки матеріали провадження не містять доказів звернення ОСОБА_4 до страхової компанії із завою про страхову виплату та відмову страхової компанії у цьому.

Стосовно доводів захисника та обвинуваченого ОСОБА_5 , що останній повинен відшкодовувати шкоду не покриту страховою виплатою, то суд зазначає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання.
Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).
За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Разом з тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди.

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

У зв`язку з викладеним, та враховуючи, що потерпілий не звертався до страхової, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність обвинуваченого, за виплатою відшкодування, що не позбавляє його права на таке відшкодування від винної особи, то завдана матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_4 , не відшкодована на час постановлення вироку, підлягає стягненню із обвинуваченого ОСОБА_5 . В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_5 не позбавлений можливості стягнути із ПрАТ "СК"Провідної", в межах страхової суми, відшкодовану ним шкоду, завдану ОСОБА_4 .

З обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають стягненню в дохід держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, 1536.00 грн. витрат, на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № 144 від 26.11.2015 року (а. с. 188).

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України, речові докази по справі: автомобіль марки ВАЗ 21011, д/н НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_5 (а. с. 169), залишити в розпорядженні останнього;

мопед «Дельта» б/н (а. с. 170), що знаходиться на майданчику тимчасового утримання Роменського ВП - передати власнику ОСОБА_4 ;

шльопанець гумовий чорного кольору та кепку білого кольору, передані на зберігання в камеру речових доказів Роменського МВ УМВС України в Сумській області (а. с. 167, 168) - знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу не надійшло.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами, застосувавши ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом встановлених йому одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: 1) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; 2) періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави (код класифікації доходів 24060300 «Інші надходження») 1536.00 грн. (одну тисячу п`ятсот тридцять шість) витрат, на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № 144 від 26.11.2015 року.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 17863,56 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот шістдесят три гривні п"ятдесят шість копійок) матеріальної шкоди.

В задоволенні решти вимог цивільного позову відмовити.

Речові докази по справі: автомобіль марки ВАЗ 21011, д/н НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_5 , залишити в розпорядженні останнього;

мопед «Дельта» б/н, що знаходиться на майданчику тимчасового утримання Роменського ВП (м. Ромни) ГУНП в Сумській області - передати ОСОБА_4 ;

шльопанець гумовий чорного кольору та кепку білого кольору, передані на зберігання в камеру речових доказів Роменського МВ УМВС України в Сумській області (в теперішній час Роменський ВП (м. Ромни) ГУНП в Сумській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: підпис ...
КОПІЯ ВІРНА:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1