справа №215/1121/17
провадження №1-кп/176/4/18
УХВАЛА
10 січня 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі колегії суддів: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

судового розпорядника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Старий Кропивник Дрогобицького району Львівської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освіту, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Дрогобицького міського суду Львівської області від 08 вересня 2006 року за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 грудня 2016 року за №0003141,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_6 ставиться за провину вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно вимог ст. 349 КПК України судом визначено обсяг доказів, які будуть досліджуватись і порядок їх дослідження. Так, за ухвалою суду дослідження здійснюється шляхом допиту потерпілої, свідків, дослідження письмових доказів та допиту обвинуваченого.

У судове засідання не з`явились свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 виклик яких здійснювався через направлення судових повісток на адреси їх проживання. При цьому, на даний час у суду відсутні відомості про їх належне сповіщення. Також на сторону обвинувачення було покладено обов`язок, щодо забезпечення явки свідків до суду. Однак, відповідних дій прокурором здійснено не було.

Вважаючи не можливим продовжувати судовий розгляд за відсутності свідків які не з`явилися, прокурор просив оголосити перерву в судовому засіданні для повторного виклику зазначених осіб.

Одночасно, прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, встановленні при його обранні не зникли. Так, прокурор наголошував на тому, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків, таким чином існує ризик незаконного впливу обвинуваченого, що не визнає свою вину, на таких осіб. Раніше він засуджувався і може вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому, оскільки ОСОБА_6 , зареєстрований на території Львівської області, не має міцних соціальних зв`язків, немає постійного місця роботи може переховуватись від суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали думку прокурора щодо необхідності оголошення перерви в судовому засіданні для повторного виклику свідків які не з`явилися. При цьому, сторона захисту заперечувала у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначили на тому, що обвинуваченням не надано підтверджень існування ризиків на які наголошує прокурор, ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, проживаючі із жінкою без реєстрації шлюбу у місті Кривому Розі, мають спільну неповнолітню дитину, жодного впливу на свідків раніше не здійснював, а тому заявили клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовой домашній арешт за адресою АДРЕСА_3 .

Згідно положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. При цьому вирішення даного питання судом відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Аналізуючи вказану норму Закону, суд доходе висновку, що запобіжний захід скасовується або змінюється в судовому розгляді, якщо відпадає необхідність у застосуванні запобіжного заходу або в раніше обраному запобіжному заході. При цьому, на більш м`який запобіжний захід змінюється, якщо обвинувачення змінюється на менш тяжке або ступінь вірогідності неналежної поведінки обвинуваченого стає незначним.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Крім того суд враховує вимоги Європейського суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» вказував на те, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Із викладеного слідує, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Оскільки ОСОБА_6 раніше вже відбував покарання за вчення особливо тяжкого злочину, і маючи не погашену та не зняту в установленому законом порядку судимість, на теперішній час знову обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі від 7 до 15 років, дана обставина може свідчити про схильність ОСОБА_6 до вчинення злочинів з особливо тяжкими наслідками, тобто може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також суд погоджується із наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості останнього переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженню, більшість із яких на даний час не допитані у судовому засіданні.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи сторони обвинувачення, щодо наявності ризику, передбаченого п. 2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме стосовно можливого знищення або спотворення будь-яких речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, оскільки на даний час триває судовий розгляд провадження і всі докази, у тому числі і речі, знаходяться у сторони обвинувачення, будь-який вплив на них зі сторони ОСОБА_6 є неможливим.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на теперішній час, судом не встановлено та стороною захисту не доведено.
На думку колегії суддів, менш суворий запобіжний захід на даний час не здатен забезпечити виконання своїх процесуальних обов`язків обвинуваченим ОСОБА_6 . До того ж відсутні відомості, що останній за станом здоров`я не може перебувати в умовах тримання під вартою.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували під час обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_6 не зменшились та існують на даний час, а тому колегія суддів вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 08 березня 2018 року включно.

Одночасно, заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд вважає необхідним оголосити перерву у розгляді провадження з метою виклику і допиту у судовому засіданні свідків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 327 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 задовольнити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Старий Кропивник Дрогобицького району Львівської області, строк тримання під вартою до 08 березня 2018 року включно.

У розгляді кримінального провадження оголосити перерву до 14 годину 00 хвилин 24 січня 2018 року.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження до відома, та направити до державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для належного виконання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3