В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.01.2018 Справа №607/22253/13-к

Тернопільський міськрайонний суд в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши в м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні провадження стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лози Збаразького району Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судженого вироком Тернопільського міськрайонного суду від 19 квітня 2017 року, зміненим ухвалою колегії суддів апеляційного суду Тернопільської області від 16 серпня 2017 року, засудженого до покарання 6 місяців арешту, про обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України,-
встановив:
ОСОБА_5 9.11.2013 року близько 13 год. 00 хв., перебуваючи у залі очікування пасажирів, який розташований з правого боку на другому поверсі вокзалу станції Тернопіль побачив, що на одному із місць очікування пасажирів знаходиться мобільний телефон марки «NOKIA 2610» чорного кольору підключений до зарядного пристрою. Побачивши, що власника вказаного мобільного телефону поблизу немає ОСОБА_5 , керуючись корисливими мотивами з метою наживи, переконавшись в тому, що поблизу нікого немає та за ним ніхто не спостерігає власноручно від`єднав зарядний пристрій і викрав його разом із мобільним телефоном марки «NOKIA 2610», після чого вийшов із залу очікування пасажирів вокзалу станції Тернопіль, таким чином втік. В подальшому 9.11.2013 близько 14 год. 40 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік зупинки громадського транспорту на вул. Б. Хмельницького у м.Тернополі біля вокзалу станції Тернопіль звернув на себе увагу працівників міліції ЛВ на ст.Тернопіль УМВС України на Львівській залізниці, які підійшли до нього та попросили пред`явити для перевірки документи. Оскільки, ОСОБА_5 не мав документів, що посвідчують особу, а його поведінка виявилася підозрілою, після добровільної згоди, з участю двох понятих, було проведено його поверхневий огляд. Під час огляду у ОСОБА_5 в правій кишені його штанів, в які він був одягнутий, було виявлено та вилучено мобільний телефон викрадений ним на 2- ому поверсі вокзалу станції Тернопіль марки «NOKIA 2610», ІМЕІ: НОМЕР_1 із зарядним пристроєм, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «МТС», абонентський номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 . Вартість мобільного телефону, згідно проведеної товарознавчої експертизи № 785 від 15.11.2013 на момент вчинення злочину становила 150 грн. 00 коп. Всього ОСОБА_5 викрав майно у ОСОБА_7 на загальну суму 150 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім цього, 12 лютого 2014 року близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та він не буде помічений сторонніми особами умисно таємно викрав з кишені штанів 800 гривень, які належать ОСОБА_8 . Також, ОСОБА_5 на підлозі у кімнаті побачив мобільний телефон торгової марки «Nokia 5130 С-2», належний ОСОБА_9 . Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає він умисно таємно викрав мобільний телефон «Nokia 5130 С-2» із стартовим пакетом «Київстар» вартістю 10 грн. на рахунку якого було 16 грн. та карткою пам`яті вартістю 50 грн. та з кишені кофти, яка знаходилась на холодильнику умисно таємно викрав зарядний пристрій до мобільного телефону торгової марки «Nokia 5130 С-2», що належать ОСОБА_9 , заподіявши їй матеріальну шкоду на загальну суму 886 гривень. З викраденим ОСОБА_5 втік через вікно, спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 800 гривень та ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 886 гривень.
В суді ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю.

Враховуючи, що учасники судового провадження не заперечували, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні ОСОБА_5 показав, що він отримав копії обвинувальних актів і ознайомився з ними. Все було так, як вказано в обвинувальних актах. У вчиненому він щиро розкаюється.
За таких обставин суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, його молодий вік, обставини, що пом`якшують покарання це визнання вини, щире каяття, сприяння судовому розгляду, часткове відшкодування шкоди потерпілим, скоєння злочину у стані виявлення ознак легкої розумової відсталості.
Суд вважає, що з метою виправлення ОСОБА_5 і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_5 шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 19 квітня 2017 року, зміненого ухвалою колегії суддів апеляційного суду Тернопільської області від 16 серпня 2017 року у виді арешту, більш суворим покаранням у виді позбавлення волі за цим вироком, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ст.72 КК України ОСОБА_5 зарахувати в строк відбуття покарання період перебування під вартою в умовах Чортківського СІЗО №26 Тернопільської області з моменту його взяття під варту 18.02.2014 року по день звільнення з-під варти 29.12.2014 року, на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 29 грудня 2014 року, що становить 10 місяців 17 днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та складає 1 рік 9 місяців 4 дні, а також час утримання під вартою, у зв`язку з виконанням вироку Тернопільського міськрайонного суду від 19 квітня 2017 року, зміненого ухвалою колегії суддів апеляційного суду Тернопільської області від 16 серпня 2017 року з 20.09.2017 року по день ухвалення даного вироку 18.01.2018 року, тобто 3 місяці 29 днів.
Керуючись статтями 349, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 України та призначити йому покарання 1(один) рік 6(шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_5 шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду від 19 квітня 2017 року, зміненого ухвалою колегії суддів апеляційного суду Тернопільської області від 16 серпня 2017 року у виді арешту, більш суворим покаранням у виді позбавлення волі за цим вироком, визначити остаточне покарання 1(один) рік 6(шість) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст.72 КК України ОСОБА_5 зарахувати в строк відбуття покарання період перебування під вартою в умовах Чортківського СІЗО №26 Тернопільської області з моменту його взяття під варту 18 лютого 2014 року по день звільнення з-під варти 29 грудня 2014 року, на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 29 грудня 2014 року, тобто 10(десять) місяців 17(сімнадцять) днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та становить 1(один) рік 9(дев`ять) місяців 4(чотири) дні, а також час утримання під вартою, у зв`язку з виконанням вироку Тернопільського міськрайонного суду від 19 квітня 2017 року, зміненого ухвалою колегії суддів апеляційного суду Тернопільської області від 16 серпня 2017 року, з 20 вересня 2017 року по день ухвалення даного вироку 18 січня 2018 року, тобто 3(три) місяці 29 днів, що всього разом складає 2(два роки) 1(один) місяць 3(три) дні.
Вважати, що ОСОБА_5 повністю відбув призначене йому покарання у виді 1(одного) року 6(шести) місяців позбавлення волі та звільнити його з-під варти в залі суду.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 662(шістсот шістдесят дві) грн. 34(тридцять чотири) коп. вартості експертиз.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного суду України.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Головуючий суддяОСОБА_1