Справа № 372/2506/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/588/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 05.10.2017

УХВАЛА
Іменем України
05 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар - ОСОБА_5
за участю:
представника заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 19 вересня 2017 року, про накладення арешту на майно,
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001559 від 07.11.2016 за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 11.12.2013 року між ТОВ «КАСА НАРОДНОЇ ДОПОМОГИ» та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір, згідно умов якого ТОВ «КАСА НАРОДНОЇ ДОПОМОГИ» надав ОСОБА_8 кредит в сумі 175000 гривень на розвиток підприємницької діяльності. 11.12.2013 року в якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором між ТОВ «КАСА НАРОДНОЇ ДОПОМОГИ» та ОСОБА_8 було укладено договір іпотеки. Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 . 11.12.2013 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було укладено договір доручення, згідно умов якого ОСОБА_8 доручив, а ОСОБА_9 зобов`язався вчинити від його імені продаж квартири АДРЕСА_1 у разі несплати, несвоєчасної сплати або сплати не в повному обсязі кредитних коштів, та за умови письмового повідомлення про невиконання умов кредитного договору. 25.03.2015 року між ТОВ «КАСА НАРОДНОЇ ДОПОМОГИ» та ОСОБА_8 було укладено додаткову угоду до кредитного договору №1112001/000-КФІ/13 від 11.12.2013 року, згідно умов якої суму кредиту було збільшено на 625000 гривень, тобто до 800000 гривень, та продовжено строк дії на 12 місяців, тобто з 11.12.2013 року по 11.12.2015 року. 25.03.2015 року між ТОВ «КАСА НАРОДНОЇ ДОПОМОГИ» та ОСОБА_8 було укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до договору іпотеки від 11.12.2013 року. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.10.2016р., власником квартири АДРЕСА_1 є ТОВ «КАСА НАРОДНОЇ ДОПОМОГИ».
Відповідно до договору купівлі продажу квартири від 24.10.2016р. ТОВ «КАСА НАРОДНОЇ ДОПОМОГИ» передала у власність ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1 .
До суду надійшло клопотання слідчого про арешт майна квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Обґрунтовуючи клопотання слідчий послався на те, що до Обухівського ВП ГУНП України в Київській області надійшла заява ОСОБА_8 за фактом самовільного захоплення, всупереч установленому законом порядку, вчинення дій, правомірність яких оспорюється потерпілою, чим заподіяли значну шкоду її інтересам. Відомості за вказаною заявою внесено до ЄРДР за фактом вчинення злочину, передбаченого ст. 356 КК України . 15.09.2017 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер квартири як об`єкта нерухомого майна є 31, що знаходиться у власності громадянина України ОСОБА_7 ін. № НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 . Оскільки існує висока ймовірність подальшого відчуження згаданого майна третім особам, щоб уникнути знищення речових доказів по справі, необхідно накласти арешт на вказану квартиру.
Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 19 вересня 2017 року клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про арешт майна, задоволено.
Накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 реєстраційний номер квартири як об`єкта нерухомого майна 31, що знаходиться у власності громадянина України ОСОБА_7 , ін. № НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 .
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що є достатні підстави вважати, що у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, вказаний речовий доказ може бути відчужений на користь інших осіб, які не є законними володільцями.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно відмовити.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді про арешт майна не обґрунтована належними доказами, крім як посиланням на наявність постанови слідчого від 15.09.2017 року про визнання квартири речовим доказом і надання суду органом досудового розслідування деяких матеріалів, «які містять докази…». При цьому самі докази по суті в ухвалі не вказані.
Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 19.09.2017 року, оскільки про дану ухвалу випадково дізнались 29 вересня 2017 року в Прокуратурі Київської області при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження № 0000328 від 29.09.2017 року.
Заслухавши доповідь судді, думку представника ОСОБА_6 , яка подану апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підтримала, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
За змістом п.1 ч.2 та ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За наявності цієї підстави арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Розглянувши клопотання слідчого та додані до нього матеріали кримінального провадження слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що квартира АДРЕСА_1 має доказове значення у кримінальному провадженні, є речовим доказом, що вказує на необхідність її арешту. Матеріали кримінального провадження, які були долучені до клопотання, підтверджують правильність висновків слідчого судді.

Так, із цих матеріалів вбачається, що в провадженні слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001559 від 07.11.2016 за заявою ОСОБА_8 ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України.
Крім того, в провадженні прокуратури Київської області перебуває кримінальне провадження №0000382 від 11.01.2017р. за заявою представника ОСОБА_7 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України, а саме, за фактом незаконного проникнення до квартири АДРЕСА_1 , незаконного проведення її огляду.

Наведене вказує на те, що зазначена квартира була об`єктом кримінально протиправних дій і може бути використана як доказ факту вчинення злочину та є доказами обставин, що встановлюються в ході кримінального провадження, тобто вона має ознаки речових доказів. Із метою збереження цих доказів накладення арешту на вказану квартиру є необхідним та виправданим, про що обґрунтовано дійшов до висновку слідчий суддя місцевого суду.

Не є обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуваною ухвалою слідчого судді істотно порушуються права ОСОБА_7 як власника щодо вільного володіння та користування вказаною квартирою, оскільки апелянтом не надано суду будь-яких доказів на підтвердження вказаного факту та крім того, з пояснень представника в суді апеляційної інстанції встановлено, що на вказану квартиру також накладено арешт в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 19 вересня 2017 рокує законною та обґрунтованою, підстав для її скасування колегія суддів не знаходить, у зв`язку з чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Щодо поновлення строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, то колегія суддів звертає увагу на наступне. Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги та пояснень представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , про ухвалу слідчого судді від 19.09.2017р. про накладення арешту на майно вони дізнались 29.09.2017р. при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження №0000382. Копію ухвали станом на день подачі апеляційної скарги ними отримано не було, а тому, відповідно до вимог ч.3 ст. 395 КПК України, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущено не було.
На підставі наведеного, керуючись ст. 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 19 вересня 2017 року, про накладення арешту на майно залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
______________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4