Справа № 461/6232/17
Провадження № 1-кс/461/7688/17
УХВАЛА
про тимчасовий доступ до речей і документів
в с т а н о в и в :
Адвокат ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про надання тимчасового доступу до роздруківок телефонних дзвінків абонента, у тому числі телефонних дзвінків нульової тривалості, із зазначенням часу їх здійснення, тривалості та з прив`язкою до базових станцій мобільного зв`язку та їх азитумів: абонента мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з сім-картою мобільного оператора № НОМЕР_1 за період з 07.08.2017 року по 24.00 год. 20.09.2017 року.
Адвокат ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.
На підставі ч. 4 ст. 163 КПК України, неприбуття за судовим викликом без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.
В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що у сторони захисту виникла необхідність перевірки викладених у клопотанні фактів, зокрема обставин, які дають обґрунтовані підстави вважати, що співробітниками поліції було використано провокатори для давання хабара.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Пунктом 5, 6 частини 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.
Згідно з ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до п.2 ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
З досліджених матеріалів клопотання, вбачається, що стороною захисту на підтвердження доводів, не подано слідчому судді достатніх доказів того, що вказані документи, які знаходяться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » матимуть суттєве значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.
Правова кваліфікація злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України «Одержання хабара», в сукупному аналізі зі складом даного злочину свідчать про те, що обставини, на які покликається сторона захисту, виходять за межі доказування у даному кримінальному провадженні.
Згідно положень ч. 3 ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Відтак, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу захисника на процесуальне право щодо звернення до органів, на які покладено обов`язок виконання вказаної вище ухвали, з метою з`ясування питань, які порушуються захисником у поданому клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів, оскільки приходить до переконання, що стороною захисту не вжито вичерпних заходів отримання інформації про яку йдеться в даному клопотанні шляхом витребування відповідної інформації.
Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що документи та інформація, до яких просить надати тимчасовий доступ адвокат ОСОБА_2 не є предметом доказування у даному кримінальному провадженні та не можуть мати жодного доказового значення для здійснення досудового розслідування та встановлення обставин вчинених кримінальних правопорушень, які інкримінуються підозрюваному, а спосіб реалізації прав обраний стороною захисту не є пропорційним поставленій законній меті.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 159, 163, 164, 165 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1