КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/2158/17
Провадження № 1-кп/177/195/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000727 від 26.08.2017 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утримані двох малолітніх дітей, раніше несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , в період часу з 13.08.2017 по 26.08.2017, у вечірній час доби, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , подзвонив своєму знайомому ОСОБА_4 , який тимчасово був відсутній, та отримав дозвіл від останнього на те, щоб забрати свій зварювальний апарат з гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , який належить останньому.

У період часу з 13.08.2017 по 26.08.2017, приблизно о 22-00 годині, ОСОБА_5 з дозволу господаря будинку ОСОБА_4 та у період його відсутності, з метою забрати свій зварювальний апарат прийшов на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де ключем, який знаходився біля вікна будинку, відчинив двері гаражу та потрапив до його приміщення.

Перебуваючи в вищезазначеному гаражному приміщенні, ОСОБА_5 узяв свій зварювальний апарат та направляючись до виходу побачив у гаражі дві зимові автомобільні покришки марки «Росава» та велосипед марки «Україна», які раптово вирішив викрасти. Реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю очевидців та господаря будинку ОСОБА_4 , таємно викрав майно, яке належить останньому, а саме: дві зимових автомобільні покришки, марки «Росава», модель WQ 101, розміром 175/70 R 13, вартість яких згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 3834 від 25.11.2017, становить 860,00 гривень, велосипед марки «Україна», рожевого кольору, перероблений під жіночий (рама велосипеду перероблена під жіночу, в частинах кріплень маються сліди зварювання, з заду багажник саморобний, металевий), вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 3834 від 25.11.2017, становить 1 000,00 гривень. Після чого ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши своїми протиправними діями матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_4 на загальну суму 1860,00 гривень.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 вину визнав, не заперечував обставин, викладених в обвинувальному акті, вказав, що жалкує про вчинене. Потерпілому ОСОБА_4 завдані збитки відшкодував у повному обсязі, щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_5 відшкодував йому матеріальну шкоду в повному обсязі. Будь-які претензії матеріального чи морального характеру до обвинуваченого відсутні. Просив суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_5 .

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів по кримінальному провадженню щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового проводження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оцінюючи та аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України в повному обсязі доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, характеризується посередньо (а.п.76), одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей (а.п.74-75, 87-88), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.78,80,82,84), раніше несудимий (а.п.73).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, відсутність у потерпілого претензії матеріального характеру до обвинуваченого, оскільки майно повернуто в повному обсязі, а також з урахуванням особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, про призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу.

Також суд зазначає, що 07.09.2017 набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році», від 22.12.2016 № 1810-VIII.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Статтею 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 визначено, що особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.

У судовому засіданні ОСОБА_5 не заперечував про застосування щодо нього амністії, звернувшись до суду з письмовою заявою, оскільки він на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», має двох дітей, яким не виповнилося 18 років, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з ст. 14 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016, його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016, ОСОБА_5 є суб`єктом застосування щодо нього амністії, оскільки він вчинив умисний злочин середньої тяжкості, має на утриманні двох дітей, яким на день набрання чинності цим Законом не виповнилося 18 років, що підтверджується відповідними копіями свідоцтва про народження (а.п.87-88).

Обставин, передбачених ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», які виключають застосування амністії щодо ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Цивільний позов по кримінальному провадженню до обвинуваченого ОСОБА_5 не пред`являвся.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а відносно процесуальних витрат, згідно зі ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 № 1810-VIII, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного основного покарання.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- сліди нашарування на липкій стрічці, який поміщено в спеціальний експертний пакет № 2624403, що долучені до матеріалів кримінального провадження (а.п.22), - залишити у матеріалах кримінального провадження № 0000727;

- дві зимових автомобільні покришки марки «Росава» модель WQ-101, розміром 175/70 R 13, велосипед марки «Україна», рожевого кольору, перероблений під жіночий (рама велосипеду перероблена під жіночу, в частинах кріплень зі слідами зварювання, з саморобним багажником, металевий), які згідно з розпискою про одержання на відповідальне зберігання від 16.10.2017 (а.п.55) передано потерпілому ОСОБА_4 , - залишити у володінні ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів з проведення судово-трасологічної експертизи № 30/4.1/2307 від 18.09.2017 у розмірі 395 (триста дев`яносто п`ять) гривень 48 копійок.

Матеріали кримінального провадження № 0000727 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 177/2158/17 (провадження № 1-кп/177/195/17).

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: