У Х В А Л А
Іменем України
29 жовтня 2014 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні № 0000195, у якому

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, який має середню освіту, перебуває у шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, працює директором ТОВ ДК Ельбрус, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.366, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України, -

в с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва 29.10.2014 надійшло погоджене з старшим прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого з ОВС другого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ Міндоходів у м. Києві ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави.

На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень, які вчинені за таких обставин.

Підозрюваний, будучи директором ТОВ ДК Ельбрус, протягом 2014 року умисно ухилився від сплати податків у загальній сумі 3 170 659 грн., створивши для цього видимість фінансово-господарської діяльності між ТОВ ДК Ельбрус і фіктивним підконтрольним йому ПП Оптова компанія Ельбрус.

Зокрема, встановлено, що ПП ОК Ельбрус придбано з метою прикриття незаконної діяльності за вказівкою ОСОБА_6 від імені ОСОБА_8 для створення видимості придбання карток поповнення оператора мобільного зв`язку ПрАТ Київстар та їх подальшої реалізації іншим СПД, що надало можливість ОСОБА_6 безперешкодно користуватися печаткою ПП ОК Ельбрус та кліше підпису ОСОБА_8 .

Допитана як свідок ОСОБА_8 , яка відповідно до реєстраційних документів є керівником та службовою особою ПП Оптова Компанія Ельбрус, підтвердила свою непричетність до створення та здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства, та показала, що зареєструвала вказане підприємство за грошову винагороду за вказівкою ОСОБА_6 .

Крім того, за результатами обшуку приміщень, які орендує гр. ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , на робочому місці ОСОБА_6 виявлено та вилучено печатку ПП Оптова Компанія Ельбрус та факсиміле підпису гр. ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_6 умисно ухилився від сплати податків, що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету коштів в особливо великих розмірах, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.212 КК України.

Також, ОСОБА_6 в податкових деклараціях з ПДВ за вищевказаний період умисно та безпідставно не включив до податкових зобов`язань ТОВ ДК Ельбрус суму ПДВ по взаєморозрахунках з ПП Оптова Компанія Ельбрус, чим вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів ТОВ ДК Ельбрус.

ДПІ у Києво - Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ ДК Ельбрус з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ПП Оптова Компанія Ельбрус в період діяльності з 2014 року, за наслідками якої встановлені порушення службовими особами ТОВ ДК Ельбрус відповідних норм Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми ПДВ на загальну суму 3 170 659 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в службовому підробленні, тобто видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України.

Крім того, в ході обшуку 02.04.2014 за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 62, каб. №58-А вилучено карабін та дозвіл на нього на ім`я ОСОБА_6 .

Згідно висновку експерта від 10.04.2014 №255 вказаний предмет є нарізною вогнепальною зброєю (відповідно маркувань - Вулкан-ТК, № НОМЕР_1 ), був виготовлений промисловим способом. Однак даний предмет у наданому на дослідження вигляді не відповідає технічним умовам заводу-виробника, оскільки не виключає можливість проведення пострілів зі зложеним прикладом.

Тобто, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_6 вилучив механізм блокування карабіну Вулкан-ТК, який фіксується в ствольній коробці незйомно, що надало йому змогу робити постріли зі складеним прикладом.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в незаконній переробці зброї, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.263-1 КК України.

Оскільки вищевказана вогнепальна зброя зберігалася у ОСОБА_6 , останній своїми умисними діями, які виразилися в зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.263 КК України.

Ризиками неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного сторона обвинувачення вважала існуючу ймовірність того, що ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав, підтвердив, що стосовно підозрюваного проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000036, у якому до ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді застави. Даних, що підозрюваний ухилявся від слідства у вказаному провадженні прокурор не навів. Об`єднання вказаних проваджень неможливе з огляду на те, що суттєво відрізняються строки досудового розслідування по них.

Підозрюваний та його захисники категорично заперечували проти задоволення клопотання.

На обґрунтування своєї позиції зазначили, що надані стороною обвинувачення докази зібрані не у кримінальному провадженні, де ініційоване застосування запобіжного заходу, а під час розслідування кримінального провадження № 0000036.

Доводи щодо впливу підозрюваного на свідків ґрунтуються на спотвореному сприйнятті прокурором положень КПК, яким стороні захисту дозволено збирання доказів, у т.ч. й опитування певних осіб.

Крім того, на думку захисників та підозрюваного, висунута останньому підозра не є обґрунтованою, оскільки наведені стороною обвинувачення докази спростовуються доводами сторони захисту.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 194 КПК України на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити, чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри; чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, на які вказує слідчий; чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися застосування запобіжних заходів, складає суттєву частину гарантії від безпідставних примусових заходів.

Обґрунтованою вважається підозра у вчиненні кримінального злочину, яка передбачає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами не підтверджується, що ОСОБА_6 вчинив інкриміновані йому діяння.

Зокрема, відповідно до п.п.56.22 ст.56 Податкового кодексу України якщо платник податків оскаржує рішення контролюючого органу в адміністративному порядку та/або до суду, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків не може ґрунтуватися виключно на цьому рішенні контролюючого органу до закінчення процедури адміністративного оскарження або до остаточного вирішення справи судом.

Стороною захисту надані докази того, що нею 29.10.2014 оскаржено до Київського окружного адміністративного суду повідомлення-рішення № від 24.10.2014, прийняте за наслідками перевірки згідно з Актом від 07.10.2014 №512/10-13-22-03/37091235, на підставі якого ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 3 ст.212 КК України.

Крім того, згідно з висновком судового експерта ОСОБА_9 висновки, викладені в акті перевірки ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області від 07.10.2014 №512/10-13-22-03/37091235 щодо нарахування ТОВ ДК Ельбрус податку на додану вартість за операціями з ПП ОК Ельбрус в сумі 3 170 659 грн. документально та нормативно не підтверджуються.

Слідчий суддя також приймає до уваги, що висунута ОСОБА_10 підозра ґрунтується на показаннях свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що непричетна до фінансово-господарської діяльності ПП ОК Ельбрус.

Водночас, стороною захисту надана відповідь від 03.06.2014 старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ Міндоходів в АР Крим ОСОБА_11 , який повідомив, що під час допиту 04.10.2011 в іншій кримінальній справі свідок ОСОБА_8 надала протилежні показання, у яких підтвердила свою причетність до діяльності ПП ОК Ельбрус, у якому займає посади директора та головного бухгалтера.

Орган досудового розслідування, доводячи обґрунтованість підозри, зазначає, що згідно з висновком експерта від 04.07.2014 № 297 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи підписи на фінансово-господарських документах ПП ОК Ельбрус виконані не ОСОБА_8 , а іншими особами.

Попри зазначене, згідно з висновком № 0980 судового експерта ОСОБА_12 від 28.10.2014 підписи ОСОБА_8 у договорі купівлі-продажу від 01.09.2011 та додатках до нього, у податкових та видаткових накладних за 2014 рік виконані самою ОСОБА_8 .

На переконання слідчого судді, не може вважатися обґрунтованою підозра ОСОБА_6 за ст.ст.263, 263-1 КК України.

Оскільки постанова про оголошення підозри, матеріали клопотання не містять даних, що ОСОБА_6 зберігав вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.

У той же час, відповідно до протоколу обшуку від 02.04.2014 під час його проведення вилучений дозвіл на право зберігання та носіння зброї № НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_6 .

Зберігання зброї не за місцем реєстрації та в умовах, що не відповідають відповідним вимогам, будучи адміністративним правопорушенням, не утворюють складу злочину, передбаченого ст.263 КК України.

Заслуговують на увагу доводи підозрюваного щодо ним не вносились будь-які зміни в конструкцію карабіна Вулкан-ТК, чому до експерта зброя потрапила у розібраному вигляді, йому невідомо.

Вивченням вищезазначеного протоколу обшуку встановлено, що дійсно у ході проведення даної слідчої дії у сумці виявлений предмет, схожий на автомат, з магазином до нього. При цьому відсутні будь-які інші дані про стан, у якому перебувала дана зброя.

Сукупність наведеного приводить до висновку, що висунута ОСОБА_6 підозра не є обґрунтованою.

Оцінюючи наявність передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Оцінюючи доводи сторони обвинувачення щодо ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків, слідчий суддя відмічає, що на підтвердження такої поведінки ОСОБА_6 наведений факт відбирання захисником підозрюваного пояснень від свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Також слідчим та прокурором розцінене клопотання підозрюваного про встановлення місця перебування свідка ОСОБА_8 .

Слідчий суддя критично ставиться до вказаних доводів з огляду на те, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання доказів.

Відповідно до ст.20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокат вправі збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою.

Отже використання стороною захисту наданих їй прав законом не може розцінюватися як незаконний вплив на свідків.

Не підтверджуються матеріалами клопотання припущення слідчого про вчинення або можливе продовження підозрюваним кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя також вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.10.2014 до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000036 за ч.3 ст.212, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209 КК України застосований запобіжний захід у вигляді застави у сумі 365 400 грн., яка підозрюваним сплачена.

Відповідно до положень ст.217 КПК у випадках необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо однієї особи, яка підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень. При цьому згідно з ч.4 даної статті матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

У кримінальному провадженні № 0000036 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч.2 ст.205, ч.3 ст.209 КК, які безпосередньо пов`язані з діяльністю очолюваного підозрюваним підприємства ТОВ ДК Ельбрус та ПП ОК Ельбрус.

Крім того, у вказаному кримінальному провадженні до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 3 ст.212 КК.

У той же час, 24.09.2014 до ЄРДР за № 0000195 знов вносяться відомості за ч.3 ст.212 КК щодо діяльності тих же підприємств ТОВ ДК Ельбрус та ПП ОК Ельбрус та ОСОБА_6 оголошується про підозру за ч. 3 ст.212 КК.

Не дивлячись на існування передбачених кримінальним процесуальним законом підстав рішення про об`єднання вказаних проваджень не приймається, чим штучно створюються умови для повторного застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Отже, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено наявність обставин, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст. 194 КПК.

У силу ч.2 ст.194 КПК слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК.

Враховуючи, що прокурором не доведені обов`язкові для застосування запобіжного заходу обставини, наведені у ч.1 ст.194 КПК, відсутні підстави для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-180, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволені клопотання старшого слідчого з ОВС другого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ Міндоходів у м. Києві ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1