Справа № 440/140/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/658/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Романюка

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, гр.України, українця, з вищою освітою, одруженого, працюючого кресляр-конструктором ТзОВ «Хеммель-Україна», жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України , -

за участю прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_9
представника потерпілої ОСОБА_10
потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12

законного представника ОСОБА_13

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на вирок Буського районного суду Львівської області від 21 квітня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді трьох місяців арешту з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на три роки.

Вирішено питання з судовими витратами та речовими доказами.

За вироком суду ОСОБА_7 13 вересня 2014 р. близько 19.15 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Львівській в м.Буськ Львівської області, у напрямку центру міста, та, знаходячись на мості через річку Полтва, порушив вимоги п.п. 1.5, 1.10, 2.3 (підпункт «д»), 12.1, 12.4, 12.9 (підпункт «б»), 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, які виразились у тому, що він створив небезпеку життю та здоров`ю громадян, не вибрав безпечної швидкості руху та безпечного інтервалу, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого з`їхав з проїжджої частини вулиці Львівської на тротуар, де допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого зіткнувся з металевим відбійником та металевою конструкцією моста, де зупинився. Внаслідок наїзду автомобіль марки «Volkswagen Golf 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав технічні пошкодження. Потерпіла ОСОБА_11 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, потерпіла ОСОБА_14 отримала легкі тілесні ушкодження, потерпіла ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, потерпілий ОСОБА_15 отримав легкі тілесні ушкодження.

Не погоджуючись із даним вироком обвинувачений ОСОБА_7 та захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначення покарання. Призначивши йому покарання у вигляді штрафу або виправних робіт. В обґрунтуванні вимог зазначає, що суд першої інстанції визначив йому покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і яке хоч і не виходить за межі, встановлені статтею 286 ч.1 КК України, але за своїм видом є явно несправедливим через суворість. Вважає, що при призначенні покарання судом не враховано те, що вчинене ним правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України відноситься до категорії правопорушень невеликої тяжкості та неумисних правопорушень. Також зазначає, що судом встановлено такі обставини, які пом`якшують покарання, як визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне часткове відшкодування завданої шкоди потерпілим, але чомусь на його думку такі не враховано при обранні покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить частково змінити обвинувальний вирок Буського районного суду Львівської області від 21 квітня 2017 року в частині призначення покарання, а саме призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу або виправних робіт. В обґрунтування вимог зазначає, що суд першої інстанції при призначенні покарання не дотримався принципу індивідуальності призначеного покарання, призначив міру покарання, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Крім того суд допустив порушення кримінального процесуального закону при складанні вироку щодо його змісту.

10.10.2017р. при розгляді справи апеляційним судом захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності, звільнивши його від покарання призначеного Буським районним судом Львівської області від 21.04.2017р. та від стягнення в користь держави витрат за проведення експертиз в сумі 3615,69 грн., а провадження у справі закрити.

10.10.2017р. в судовому засіданні апеляційної інстанції представник потерпілої адвокат ОСОБА_10 , законний представник потерпілої ОСОБА_13 та потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 заперечили клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 і просили в такому відмовити.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не заперечив клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, думку захисника ОСОБА_9 на підтримку клопотання, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав клопотання захисника та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України й справу закрити, перевіривши наведені в апеляції доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляцію слід задоволити частково, вирок скасувати, а кримінальну справу закрити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули строки, зокрема, три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі (п.2 ч.1 ст. 49 КК України).

Згідно з ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Зокрема, згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України, є злочином невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі на строк строком до трьох років.
Оскільки з часу інкримінованого ОСОБА_7 діяння, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, яке мало місце 13 вересня 2014 року та на час апеляційного розгляду закінчився встановлений п.2 ч.1 ст. 49 КК України трирічний строк давності, захисник обвинуваченого ОСОБА_9 , (який заявив про це клопотання), а обвинувачений ОСОБА_7 (який підтримав дане клопотання), підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а справа закриттю із скасуванням вироку суду відповідно до ст.417 КПК України.

Крім того підлягає задоволенню клопотання захисника ОСОБА_9 щодо звільнення ОСОБА_7 від стягнення в користь держави витрат за проведення експертиз в сумі 3615,69 грн. з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з п.11 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» судові витрати в кримінальній справі покладаються на засуджених.

На підставі наведеного стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експерта можливе лише у разі ухвалення обвинувального вироку, тобто фактично лише вироком суду, а покладення в ухвалі судових витрат на осіб, звільнених від кримінальної відповідальності не узгоджується із вимогами ст..124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 404, 405, 407, 417 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

у х в а л и л а :

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 - задоволити частково.

Вирок Буського районного суду Львівської області від 21 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 286 КК України закрити.

Судові витрати по справі, а саме вартість витрат за проведення експертизи в сумі 3615,69 грн. 69 коп., віднести на рахунок держави.

Речові докази, а саме автомобільну шину та диск, що знаходяться в камері схову речових доказів Буського АП Кам`янка Бузького ВП ГУНП у Львівській області повернути ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді