Справа №484/2813/16-к 12.12.2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0001693, за апеляційними скаргами першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 та захисника обвинуваченої ОСОБА_6 ОСОБА_7 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 квітня 2017 року відносно
ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Пирятин Полтавської області, зареєстрована та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
обвинувачена ОСОБА_9 ,
захисник ОСОБА_7 ,
представник потерпілого ОСОБА_10 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 квітня 2017 року ОСОБА_11 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.
Ухвалено строк відбуття покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту затримання, обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши її під варту негайно із зали суду.
Ухвалено зараховати ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк тримання під вартою в період з 13.06.2016 р. по 24.06.2016 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалено стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_12 у відшкодування майнової шкоди 43 551,42 грн., моральної шкоди 150 000 грн., на користь Держави в особі Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні Миколаївської області вартість стаціонарного лікування потерпілого від злочину у сумі 187,43 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів у справі.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор просить вирок відносно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Обвинувачена ОСОБА_6 просить обвинувальний вирок відносно неї скасувати та винести виправдувальний вирок.
Захисник ОСОБА_7 просить вирок відносно ОСОБА_6 скасувати та закрити кримінальне провадження.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Зазначає, що суд при ухваленні вироку не дотримався вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, практики Європейського суду з прав людини та рекомендацій Пленуму Верховного Суду України.
Стверджує, що перелічивши наявні у кримінальному провадженні докази та описавши показання обвинуваченої ОСОБА_6 , потерпілих, свідків і експертів, суд без їх належної оцінки та відповідного аналізу постановив обвинувальний вирок та визнав винуватою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. При цьому суд не сформулював обвинувачення таким чином, що дозволило б при зіставленні ознак установленого злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, дійти висновку про їх відповідність.
Вказує на те, що в обвинуваченні, визнаному судом доведеним, не сформульовано фактичні обставини щодо суб`єктивної та об`єктивної сторони, а саме щодо форми вини та наслідків скоєння кримінального правопорушення. У формулюванні обвинувачення, викладеного у мотивувальній частині вироку, не зазначено конкретного мотиву та мети, якими керувалася обвинувачена ОСОБА_6 під час нанесення потерпілому ОСОБА_13 ударів ножем, що має підтверджуватися дослідженими доказами, зміст яких викладається у вироку.
Звертає увагу на те, що у обвинуваченні ОСОБА_6 , визнаного судом доведеним, фактично наведені, відповідно до місяця та часу, лише її дії щодо нанесення ударів потерпілому ОСОБА_13 , без визнання наслідків від цих ударів у виді смерті та психічного ставлення обвинуваченої до вказаних наслідків. Із формулювання обвинувачення не вбачається того, за яких конкретних обставин було нанесено потерпілому ОСОБА_13 удари ножем.
Зазначає, що судом не була перевірена версія обвинуваченої про заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_13 внаслідок перевищення меж необхідної оборони при захисті від побоїв.
Сварка і виниклі неприязні стосунки між обвинуваченою і потерпілим, зазначені у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, на думку апелянта, повинні мати чітке визначення в обвинуваченні.
Вважає, що з вироку не вбачається того, які остаточні обставини кримінального правопорушення, за яке засуджено ОСОБА_6 , встановлено судом, а тому висновки, що вона вчинила злочин, передбачений саме ч. 1 ст. 115 КК України, є передчасними.
Пояснює, що вказані недоліки вироку свідчать про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону та порушення права обвинуваченої ОСОБА_6 на захист, адже остання у силу ст. 42 КПК України має право знати, у чому її обвинувачують. Таке право особи захищене загальними засадами кримінального провадження, передбаченими ст. 7 КПК України, яких суди мають дотримуватись.
Обвинувачена ОСОБА_6 в апеляційній скарзі зазначає, що з вироком не згодна, вважає його занадто суворим та несправедливим. Вказує, що судом не взято до уваги завдані їй ОСОБА_13 фізичні травми та пошкодження.
Пояснює, що вона надала слідчому пістолет, який знайшла в своїй квартирі, та яким ОСОБА_13 їй погрожував, однак виявилось, що він травматичний, однак вона вважала його бойовим. ОСОБА_13 після події був при свідомості, давав показання в квартирі і в лікарні при лікарях, смерть настала через 6-10 годин, час смерті зазначено по різному: о 01.05 год. та о 05.10 год. Після того, що сталося, вона особисто викликала швидку допомогу.
Звертає увагу на те, що після звільнення з-під варти, вона не переховувалась від слідства, сама їздила на психіатричну експертизу, з`являлась на всі слідчі дії та судові засідання.
Вважає, що вона захищала своє життя та перевищила межі необхідної самооборони.
Захисник ОСОБА_7 вважає вирок незаконним і таким, що підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Зазначає, що органи досудового розслідування та прокурор неправильно кваліфікували дії ОСОБА_6 , оскільки відповідно до пояснень останньої, вона захищалась від неправомірної поведінки ОСОБА_13 , який протягом тривалого часу неодноразово бив її, а з 13.06.2016 р. побиття було особливо жорстоким, що підтверджується наявністю в неї тілесних ушкоджень: перелом 5-ї п`ясної кістки справа, крововилив лівої щоки, крововилив лівого стегна, крововилив лівої голені. Вважає, що ОСОБА_6 діяла в межах необхідної оборони, захищаючи своє життя та здоров`я від неправомірних посягань потерпілого.
Вказує, що оскільки досудовим розслідуванням та в судовому засіданні було встановлено всі обставини неправомірної поведінки потерпілого і дій ОСОБА_6 , яка захищалась від нападу, то у її діях відсутній склад будь-якого злочину.
У запереченні на апеляційну скаргу представник потерпілого ОСОБА_12 ОСОБА_10 просив вирок відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченої без задоволення, оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи та постановлення вироку повно та об`єктивно провів судовий розгляд, висновки суду, викладені у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, правильно застосував кримінальний закон, який підлягав застосуванню, а також дотримався норм кримінально-процесуального закону під час розгляду справи та постановлення вироку.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
13.06.2016 р. близько 14.00 год. обвинувачена ОСОБА_6 знаходилась за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , коли в цей час до квартири прийшов її співмешканець ОСОБА_13 , який приніс із собою пляшку горілки об`ємом 0,5 л. та пива. Разом вони почали вживати алкогольні напої. Після того, як ОСОБА_6 відмовилась вступити в інтимні стосунки з ОСОБА_13 між ними на ґрунті ревнощів розпочалась сварка.
В ході сварки ОСОБА_13 почав хапати обвинувачену за руки та кинув на ліжко. Після того, як обвинувачена піднялася з ліжка ОСОБА_13 наніс їй один удар кулаком в голову, в цей час ОСОБА_6 зробила декілька кроків назад та зі столу, який стояв поруч, взяла ніж.
Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 на ґрунті довготривалих неприязних відносин, які склались між ними, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, але не передбачаючи конкретно, яка саме шкода матиме місце, допускаючи можливість будь-якої шкоди, у тому числі й смерті, діючи умисно, завдала один удар ножем в область живота ОСОБА_13 , а другий удар в область грудної клітини зліва.
Відповідно до висновку експерта № 199 від 18.07.2016 р. своїми умисними діями обвинувачена ОСОБА_6 заподіяла потерпілому ОСОБА_13 проникаючу колото-різану рану грудної клітини зліва по передній поверхні з пошкодженням верхньої долі лівої легені, проникаючу колото-різану рану передньої черевної стінки з пошкодженням сліпої кишки, які утворились від дії будь-якого колото-ріжучого предмету, можливо ножа, та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя в момент заподіяння.
Також, у ОСОБА_13 виявлена різана рана лівої руки, яка утворилась від дії ріжучого предмета, можливо від леза ножа, і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_13 помер в хірургічному відділенні Первомайської ЦМБЛ.
Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство).
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої та її захисника, обвинувачену та її захисника, які підтримали свої апеляційні скарги та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд приходить до наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, стороною обвинувачення ОСОБА_6 обвинувачувалась у тому, що 13.06.2016 р. близько 19.00 год. знаходилась за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 . В цей час до квартири зайшов її співмешканець ОСОБА_13 . На ґрунті ревнощів між ними виникла сварка.
В ході сварки ОСОБА_13 почав хапати обвинувачену за руки та кинув на ліжко. Після того, як обвинувачена змогла встати з ліжка, ОСОБА_13 наніс їй один удар кулаком в голову, в цей час ОСОБА_6 зробила декілька кроків назад та зі столу, який стояв поруч, взяла ніж.
Далі, ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті довготривалих неприязних стосунків, які склалися між ними, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, але не передбачаючи конкретно, яка саме шкода матиме місце, допускаючи можливість будь-якої шкоди, у тому числі й смерті, діючи умисно, завдала два удари ножем в життєво важливі органи ОСОБА_13 , а саме, один удар ножем в область живота ОСОБА_13 , а другий в область грудної клітини зліва.
Відповідно до висновку експерта № 199 від 18.07.2016 р., своїми умисними діями ОСОБА_6 заподіяла ОСОБА_13 проникаючу колото-різану рану грудної клітини зліва по передній поверхні з пошкодженням верхньої долі лівої легені, проникаючу колото-різану рану передньої черевної стінки з пошкодженням сліпої кишки, які утворилися від дії будь-якого колючо-ріжучого предмету, можливо ножа, та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя в момент заподіяння.
ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_13 помер в хірургічному відділенні Первомайської ЦМБЛ.
Дії обвинуваченої були кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
У ході розгляду кримінального провадження прокурором, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, свідчень, наданих ОСОБА_6 в суді, її поведінку з потерпілим ОСОБА_13 , що передувала події, їх стосунки, обвинувачення було змінено з ч. 2 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 115 КК України.
Погодившись із встановленими органом досудового слідства фактичними обставинами вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, суд першої інстанції визнав вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, доведеною, проте у вироку не сформулював обвинувачення таким чином, що дозволило би при зіставленні ознак установлених судом злочинних діянь і ознак інкримінованого злочину, дійти висновку про їх відповідність.
Відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Зазначені вимоги містяться і у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.09.1990 р. «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», згідно якої суди націлюються на те, що мотивувальна частина обвинувального вироку має містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу, вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів. Відсутність належного формулювання обвинувачення унеможливлює якісний і повний захист, і як наслідок, має бути беззаперечною підставою для скасування вироку.
Суд першої інстанції даних вимог закону не дотримався викладене у вироку формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, містить лише дії обвинуваченої ОСОБА_6 щодо нанесення ударів потерпілому ОСОБА_13 без визначення наслідків від цих ударів, як у виді тілесних ушкоджень так і у виді смерті потерпілого та психічного ставлення обвинуваченої до вказаних наслідків.
Крім того, на порушення вимог ст. ст. 370, 374 КПК України, суд не мотивував своє рішення, у вироку не дав аналізу зібраним у справі доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, взагалі не зазначив, які докази він приймає, а які відхиляє, а також мотиви прийняття одних та відхилення інших доказів.
На підставі викладеного, у зв`язку з допущенними судом першої інстанції істотними порушеннями кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України), оскаржуваний вирок є таким, що не відповідає вимогам ст. ст. 94, 370, 374 КПК України, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.
Згідно п. 1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені п. п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, тобто такий розгляд даного кримінального провадження відносно ОСОБА_6 з порушенням вимог ст. ст. 94, 370, 373, 374 КПК України, у положеннях кримінально-процесуального закону не врегульований.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, а саме положення ч. 1 ст. 9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.
А у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
Таким чином, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи порушені загальні засади кримінального провадження, то вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в іншому складі суду, згідно з вимогами розділу четвертого КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 415 КПК України, скасовуючи оскаржуваний вирок з вказаних підстав, суд апеляційної інстанції не вирішує питань про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання. При новому розгляді суд першої інстанції повинен з дотриманням вимог кримінального процесуального закону повно та всебічно розглянути всі обставини справи, перевірити доводи апелянтів, належним чином встановити фактичні обставини інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення, прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.
На підставі викладеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, апеляційні скарги обвинуваченої та її захисника частковому задоволенню, як такі, що містять вимогу про скасування вироку.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 413, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 задовольнити.
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 квітня 2017 року відносно ОСОБА_6 скасувати.
Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши ОСОБА_6 з-під варти в залі суду негайно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
_____________________ ___________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3