11-кп/775/216/2018(м)

Категорія: ч.2 ст.185 КК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та

справах про адміністративні правопорушення

Апеляційного суду Донецької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002420 від 19.08.2017 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 11.01.2018 року, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, громадянин України, раніше неодноразово судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним та засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_8 18.08.2017 року приблизно об 11.30год. з метою вчинення крадіжки чужого майна, зайшов до нежитлового приміщення страхової компанії «Metlife», яке розташоване за адресою проспект Миру, 40, м.Маріуполь, Донецька область, звідки таємно, повторно, з робочого столу менеджера зі страхування цієї компанії ОСОБА_9 взяв мобільний телефон та з викраденим зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 346,67 гривень.

Не погодившись з судовим рішенням, захисник адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, просить змінити вирок суду першої інстанції та призначити його підзахисному за пред`явленим обвинуваченням 2 роки позбавлення волі, оскільки останній сприяв проведенню досудового розслідування, вину визнав, щиросердно розкаявся у скоєному, тяжкі наслідки від злочину не настали, а злочин він скоїв, оскільки у нього було скрутне матеріальне становище, він є людиною похилого віку і не може знайти роботу.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який просив апеляційні вимоги задовольнити у повному обсязі; думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, з цих підстав фактичні обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, доведеність його вини й кваліфікація злочинних дій, які не оспорюють, в апеляційному порядку не перевіряються.

В апеляційній скарзі захисник оскаржує рішення суду в частині призначеного покарання, вважаючи призначене судом покарання занадто суворим, просить його знизити, не оскаржуючи фактичні обставини справи.

Колегія суддів не може погодитися з вказаними апеляційними доводами.

Інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України віднесено до категорії середньої тяжкості, за яке встановлено покарання у виді арешту на строк від 3 до 6 місяців або обмеження волі на строк до 5 років або позбавлення волі на той самий строк.

Суд першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначив відповідно до загальних правил призначення покарання, у межах санкції частини відповідної статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, його виду та розміру, суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст. 50, 65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року та належним чином врахував ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься за класифікацією злочинів до категорії середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, що в сукупності послужило підставою до прийняття рішення суду про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавленням волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання - рецидив злочинів.

Крім того, кримінальне правопорушення ОСОБА_8 вчинив будучи неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимості не сняті та не погашені, на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення, у зв`язку з чим суд дійшов правильного висновку про призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, оскільки судом першої інстанції вірно та обґрунтовано визначено вид та розмір покарання в межах санкції частини відповідної статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, в апеляційній скарзі захисника не наведено переконливих доказів, які стали би підставою для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання.

Що стосується апеляційних доводів захисника про скрутне становище обвинуваченого, який є людиною похилого віку, не може знайти роботу, і саме це сприяло вчиненню ним кримінального правопорушення, то колегія судів вважає, що вони не заслуговують на увагу, оскільки як встановлено судом першої інстанції та апеляційної інстанції, обвинувачений, маючи судимості, після звільнення з місць позбавлення волі, не здійснював заходи до працевлаштування, натомість зловживає спиртними напоями, на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання, ніж призначив суд першої інстанції, судом першої інстанції винесено законне, вмотивоване та обґрунтоване судове рішення, матеріальний закон застосований правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при постановленні вироку не встановлено, апеляційних підстав для зміни або скасування вироку колегія суддів не вбачає.

Керуючись статями 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 11.01.2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4