Справа № 588/1548/17
№ провадження 1-кс/588/408/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2017 року Слідчий суддя Тростянецького районного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Тростянецького відділення поліції Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000438 від 03.11.2017 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Тростянецького ВП Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 20.11.2017 р. звернулася з клопотанням до суду про накладення арешту на автомобіль ВАЗ 2105 синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на даний автомобіль, видане на ім`я ОСОБА_5 , мешканця с.Олексіївка Сумського району Сумської області, серії СІС №094026 від 02.07.1998, вилучених у ході огляду 17.11.2017 на території майданчика тимчасового тримання транспортних засобів Тростянецького ВП Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області в м.Тростянець по вул.Благовіщенська, 34.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що 02.11.2017 до чергової частини Тростянецького ВП надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що у ніч з 31.10.2017 на 01.11.2017 з автомобіля марки ВАЗ 2106 червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , належного заявнику та який перебував поряд з господарством №1 по вул.Чехова в м.Тростянець, невідома особа вчинила крадіжку акумуляторної батареї, флешкарти, автослюсарні інструменти, ножного насосу та портативної колонки. За даним фактом 03.11.2017 СВ Тростянецького ВП ГУНП в Сумській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000438 від 03.11.2017 року за ч.1 ст.185 КК України.

Допитаний потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що у ніч з 31.10.2017 на 01.11.2017 з належного йому автомобіля ВАЗ 2106 було викрадено наступне майно: акумуляторну батарею «ZUBR Indicator 12 W 62 Ah 600A (EN), синього кольору; USB-флешкарту марки «Kingston, DataTraveler 101G2 DT101 G2», на 4GB; портативну колонку марки «NEW AUDIO М-25Вт, Bluetooth 3.0+EDR» помаранчевого кольору; автомобільний ножний насос з манометром на 0,6 МПа, корпус зеленого кольору; аудіоколонку від музичного центру марки «Panasonik SB-CH34»; автослюсарні інструменти (інструменти для ремонту автомобіля) у пластиковій коробці чорного кольору у кількості 34 одиниці.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_4 , у якого на праві користування є автомобіль ВАЗ 2105 синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який зазначив, на ньому він перевозив викрадене вище вказане майно безпосередньо після вчинення вище зазначеного кримінального правопорушення.

Крім того, допитаний у якості свідка ОСОБА_7 підтвердив покази ОСОБА_4 в частині того, що дійсно вищевказаний автомобіль ВАЗ 2105 синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , належить останньому на праві користування, а також і те, що ОСОБА_4 приїздив додому до свідка на цьому автомобілі та залишав на зберігання частину вищеперерахованих речей, які були викрадені у ОСОБА_6 з належного йому автомобіля.

Так, 17.11.2017 на території майданчика тимчасового тримання транспортних засобів Тростянецького ВП ГУНП в Сумській області в м.Тростянець по вул.Благовіщенська, 34 у присутності ОСОБА_4 проведено огляд вищевказаного автомобіля ВАЗ 2105 синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який було вилучено в ході вищевказаного огляду разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на даний автомобіль, виданим на ім`я ОСОБА_5 , мешканця с.Олексіївка Сумського району Сумської області, серії СІС №094026 від 02.07.1998.

Слідчий зазначає, що так як вилучене майно має значення речових доказів, оскільки за їх допомогою перевозилось викрадене майно безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, а у разі повернення вилученого автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу збережені на них сліди кримінального правопорушення можуть бути знищені, що може призвести до втрати речових доказів і не встановлення об`єктивної істини, а також для забезпечення відшкодування завданої шкоди потерпілому, слідчий просив клопотання задовольнити.
Слідчий ОСОБА_3 судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_4 у судовому засіданні проти накладення арешту заперечив, при тому вказав, що вказаний автомобіль він мав намір купити у розстрочку, про що надав власнику автомобіля розписку, однак на даний час він має намір відшкодувати шкоду потерпілим особам від його дій, тому хоче повернути автомобіль власнику та отримати назад перший внесок.
Заслухавши думку слідчого, вивчивши матеріали кримінального провадження, пояснення ОСОБА_4 , вважаю клопотання необґрунтованим.
Відповідно до вимог ст.ст.214, 223 КПК України - після внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування та проводять слідчі(розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні.
З матеріалів, доданих до клопотання, встановлено, що у провадженні Тростянецького відділення поліції ГУ НП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000438 від 03.11.2017 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України за фактом того, що 02.11.2017 надійшла заява від ОСОБА_8 про те, що в ніч 31.10.2017 на 01.11.2017 з автомобіля марки ВАЗ 2106 червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , належного чоловіку заявниці ОСОБА_6 , та який перебував поряд з господарством №1 по вул.Чехова в м.Тростянець, невідома особа вчинила крадіжку акумуляторної батареї, флешкарти, автослюсарні інструменти, ножного насосу.
На підставі заяви ОСОБА_4 про надання дозволу на огляд автомобіля, під час огляду місця події 17.11.2017 на території майданчика тимчасового тримання транспортних засобів Тростянецького ВП ГУНП в Сумській області було оглянуто автомобіль ВАЗ 2105 синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль ВАЗ 2105, серії НОМЕР_3 , які були вилучені та постановою слідчого від 17.11.2017 приєднані до матеріалів кримінального провадження №0000438 як речові докази.
Слідчим до клопотання надані: 1) письмові пояснення ОСОБА_4 , де він вказує на його причетність до викрадення майна з автомобіля ОСОБА_6 ; 2) письмові пояснення потерпілого ОСОБА_6 про обставини викрадення з його автомобіля речей; 3) письмові покази свідка ОСОБА_7 щодо викрадених речей, які привезли ОСОБА_4 з ОСОБА_9 .
Відповідно до частини 1 статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 2,3 частини 3 статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби у досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора, та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно з частиною 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до частини 4 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно частини 5 цієї статті у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Частиною 6 статті 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.8 ст.170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Посилання слідчого на необхідність накладення арешту на вилучене майно не виправдовує такий ступінь втручання у права володільця майна, оскільки підставою для накладення арешту на вказане майно з метою відшкодування завданої шкоди потерпілому, є наявність цивільного позову, однак у матеріалах провадження така інформація відсутня, та як вказала слідчий потерпілий ОСОБА_10 не звертався із цивільним позовом.
Власником вказаного автомобіля не є ОСОБА_4 , як встановлено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, та поясненнями ОСОБА_4 .
Слідчим у клопотанні не заначено, які саме ознаки речового доказу має вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію, які конкретно сліди вони на собі зберегли.
Крім того, слідчий вказала, що будь-яких слідчих дій зі вказаним тимчасово вилученим майном (експертизи, тощо) проводити не планується.
У судовому засіданні слідчий пояснила, що вказаний автомобіль також оглядався у рамках іншого кримінального провадження, у ході огляду якого було виявлено встановлену на цей автомобіль акумуляторну батарею «Зубр», яка була вилучена та передана власнику ОСОБА_10 під схоронну розписку. На даний час відносно ОСОБА_4 проводиться ряд досудових розслідувань, де, як вважає слідство, саме ОСОБА_4 скоював крадіжки майна та перевозив його на вказаному автомобілі.
Разом із тим, такі покази слідчого не можна прийняти як обгрунтування клопотання, оскільки на даний час відсутні дані про об`єднання кримінальних проваджень, в яких, на думку слідчого, підозрюваною особою має бути ОСОБА_4 .
Посилання слідчого на те, що автомобіль є знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушенням, є сумнівним, оскільки відсутні будь-які дані, що вказаний автомобіль був чи то пристосований до скоєння крадіжки, чи спеціально придбаний для вказаної мети, чи за допомогою якого вчинялись безпосередні дії щодо викрадення майна.
Таким чином вважаю, що слідчим не доведено необхідності у накладенні арешту на автомобіль ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 та на свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, так як : 1) не доведено які конкретно сліди зберіг на собі автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію у кримінальному провадженні №0000438, 2) не доведено потребу досудового розслідування, що виправдовує накладення арешту на це майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110,131,132,170-175,369-372 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Тростянецького відділення поліції Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000438 від 03.11.2017 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1