Справа № 402/63/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2018м. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:
Головуючої- судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2
за участі учасників :
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4

його захистника -адвоката ОСОБА_5
представника малолітнього потерпілого- ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу в межах кримінального провадження №0000371 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с.Холодіївка П`ятихатського району Дніпропетровської області, непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , вдівець, маючий на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , не судимий

в скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.286 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження за наступних обставин:

08.08.2017 року близько 10 год. 20 хвилин ОСОБА_4 , порушуючи вимоги п.п. 2.3 (б) ПДР України, згідно з яким:

п. 2.3. (б) обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним етаном транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Рухаючись власним автомобілем марки « DAEWOO LANOS » державний номерний знак НОМЕР_1 , по автомобільній дорозі сполученням Київ-Одеса 247 км. + 713,2 м. зі сторони м. Київ в напрямку автодороги м.Благовіщенське - м.Миколаїв грубо порушив вимоги п.п. 12.1, 31.4.5(г) та п.п. 2.3 (б),Правил дорожнього руху України, згідно яких:

31.4.5 (г) забороняється експлуатація транспортного засобу при встановленні на передню вісь автомобіля, шин різних моделей з різними шлюпками прозектора.

п. 12. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 2.3 для забезпечення безпеки руху водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

проявив особисту неуважність і безпечність, в повній мірі не контролюючи свої дії, не вибрав безпечної швидкості, щоб постійно контролювати напрямок руху керованого ним транспортного засобу, намагався здійснити поворот праворуч, в результаті чого втратив керованість автомобілем, розпочав екстрено гальмувати та допустив зіткнення із колесо- відбійним брусом.

В наслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки « DAEWOO LANOS » державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 який перебував на задньому пасажирському сидінні, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №92 від 03.1 1.2017 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої закритої черепно-мозкової травми з дифузним аксональним пошкодженням головного мозку з переважним- враженням лівої гемісфери, наявністю внутрішньо-мозкового крововиливу в правій скроневій долі, субдоральної гідроми в правій лобно-тімяно скроневій ділянці, лінійні переломи потиличної кістки з наявністю скалково-вдавленого зліва з переходом на основу черепа. Переломів скроневих кісток. Гематотімпаніума з обох сторін. Забоїв і саден м`яких тканин голови. Забійної рани вушної раковини справа. Дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення.

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог п.п. 2.3(6) та .12.1 ПДР України знаходились в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив злочин за вищевикладених обставин. Вони з дружиною та сином їхали на море. Він проїхавши поворот вирішив здійснити маневр та наїхав на відбійник, бо не справився з керуванням . Дитина отримала тілесні пошкодження , але неа даний час виздоровіла. У вчиненому щиро розкаюється та просить застосувати щодо ньогоЗакон України " Про амністію у 2016 році", оскільки він має на утриманні двох малолітніх дітей, вчинив тяжкий злочин але з необережності, повністю визнає свою вину, з наслідками застосування амністії ознайомлений.

Представник малолітнього потерпілого на застосування Закону України "Про амністію в 2016 році" погодився, притензій майнового та морального характеру до ОСОБА_4 не має.

На підставі ч. 3ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин сумнівів щодо добровільності, істинності позицій сторін не має, судом роз`яснено учасникам провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,висновок органу пробації про низький рівень небезпеки обвинуваченого , особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, знаходження на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.Зважаючи на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у межах санкції ст.286 ч.2 КК України,оскільки застосування такого покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Додаткове покарання вважає за можливе не застосовувати. Суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України, та застосувати ст.76 КК України.

Обвинувачений подав суду заяву про застосування відносно нього Закону України " Про амністію у 2016 році"

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Як встановлено зі ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положеньКонституції України,Кримінального Кодексу Українита цьогоЗакону.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» ,питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. "в"ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно дост. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З матеріалів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження , вчинив злочин, який є тяжким але не умисним. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 8 серпня2017 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.)Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" тас т.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, зокрема, що амністія в подальшому протягом наступних десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Цивільний позов не заявлявся. Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. Судові витрати підлягають стяненню на користь держави в повному обсязі з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.85,86,286 КК України, ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні", п.«в`ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст.366-369,374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину,передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами .

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину, з покладанням відповідно до ст. 76 КК України обовязку періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання .

На підставі п. «в`ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 1680,79 грн.

Речові докази по справі автомобіль « DAEWOO LANOS » державний номерний знак НОМЕР_1 залишити законному власнику ОСОБА_4 .

Згідно ст.376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1