22.08.2017 Справа № 476/243/17
Провадження № 1-кп/482/71/2017
У Х В А Л А
19 серпня 2017 року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
в присутності обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса кримінальне провадження по обвинуваченню :
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ольгополь, Єланецького району, Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, пенсіонера інваліда 3 групи, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
19.06.2017 року в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження терміну тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 посилаючись на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не відпали, а саме ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання процесуальних рішень та вимог суду та може вчинити інше кримінальне правопорушення.
В своєму клопотанні вказав, що наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 малолітньої дитини, а також інвалідності 3 групи, не зменшують ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявних у кримінальному провадженні, і не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Прокурор вказав на те, що строк тримання під вартою ОСОБА_5 спливає 21.08.2017 року, ризики, передбачені ст.177 КПК України не відпали, а саме
ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання процесуальних рішень та вимог суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
В своєму клопотанні прокурор вказав, що ОСОБА_5 не має соціальних стримуючих факторів, які б утримували його від продовження злочинної діяльності та перешкоджання кримінальному провадженню шляхом переховування від суду, невиконання процесуальних рішень та вимог суду, що являється ризиком того, що останній в подальшому, перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що унеможливлюватиме проведення судових засідань за обвинувальним актом та свідчить про неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Крім того, як зазначив прокурор, дружина ОСОБА_5 на сьогоднішній день розірвала з ним сімейні стосунки та разом з неповнолітньою донькою проживає в м. Миколаєві, що також може свідчити про відсутність у ОСОБА_5 соціальних стримуючих факторів.
Захисник та обвинувачений не погодившись з клопотанням прокурора, заявили, просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на те, що прокурором не доведено того, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не відпали. Крім того, захисник та обвинувачений повідомили суду, що обвинувачений підтримує зв`язок із своєю дружиною та дитиною, а в м.Миколаєві вони проживають у зв`язку з тим, що так потребує здоров`я дитини. Також повідомили, що в с.Ольгополь, Єланецького району Миколаївської області, в якому проживає обвинувачений, також мешкає його мати, яка є людиною позилого віку, а тому потребує допомоги. Також захисник повідомив, що обвинувачений потребує медичної допомоги у врача невропатолога та не може її отримати в СІЗО м.Миколаєва.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.1 ст. 263 та ч.2 ст. 307 КК України.
Строк покарання, передбачений за ч.2 ст.307 КК України - від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до ст.177 КПК України:
1. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу був встановлений ризик того, що обвинувачений може вчиняти аналогічні злочини та впливати на свідків, переховуватися від слідства. Вказані ризики не відпали і під час розгляду клопотання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що підтверджується ухвалою слідчого судді Центрального районногот суду м.Миколаєва від 27.03.2017 року.
Під час судового розгляду справи свідки ще не допитувалися. Відповідно до ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. У зв`язку з цим покази свідків, отримані під час досудового розслідування не можуть бути використані в суді як докази, а тому ризик, що обвинувачений може впливати на свідків на сьогоднішній день не відпав.
У суду є всі наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчиняти дії, направлені на переховування від суду та скоювати аналогічні злочини, так як згідно обвинувального акту так і не встановлено, в кого саме придбав зброю обвинувачений.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В судовому засіданні було встановлено, що є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 та ч.1 ст. 263 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР та самим обвинувальним актом, направленим прокурором до суду. На сьогоднішній день у суду є всі наявні підстави вважати, що ризик переховування від суду не відпав та встановлено, що відносно ОСОБА_5 неможливо застосувати більш м`які запобіжні заходи для запобігання вказаного ризику, так як ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі може вчинити дії, направлені на переховування від суду, незаконно впливати на свідків у провадженні шляхом переховування від суду, невиконання процесуальних рішень та вимог суду. Крім того, в СІЗО м.Миколаєва є медична частина, яка надає медичну допомогу особам, які перебувають під вартою, а тому ОСОБА_5 може отримати медичну допомогу, звернувшись до медичної частини.
Відповідно доч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання
доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Тому клопотання прокурора підлягає задоволенню, а клопотання захисника задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.314, 315, 316, 177, 178, 331 КПК України, -
1.Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ольгополь, Єланецького району Миколаївської області продовжити строком на 60 днів до 23 год. 05 хв. 22 жовтня 2017 року включно з можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених в ухвалі про застосування запобіжного заходу.
2.В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 з відмовити.
3. Ухвала оскарженню не підлягає.