Провадження № 1-кп/522/1250/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2017 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000091 від 20.02.2016 по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одеси, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженому, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , кулеметника 2 взводу 1 роти 137 окремого батальйону морської піхоти військова частина НОМЕР_1 , матроса,
- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України-
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_6 , вчинив придбання та носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.
Так, 21 лютого 2017 року приблизно о 18.00 год., ОСОБА_6 умисно, в порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про дозвільну систему» № 576 від 12.10.1992 року, Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї і боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 №359, тобто без передбаченого законом дозволу, перебуваючи на території Військово клінічного госпіталю Південного регіону України за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. Пироговська, 2, на території автопарку придбав за 400 доларів США та 7500 грн. у ОСОБА_8 , вогнепальну зброю у кількості 12 одиниць АКС-74(автомат Калашнікова складний) з наступними номерами НОМЕР_2 1976 року виготовлення, НОМЕР_3 1983 року виготовлення, НОМЕР_4 1976 року виготовлення, НОМЕР_5 1985 року виготовлення, НОМЕР_6 1981 року виготовлення, НОМЕР_7 1982 року виготовлення, НОМЕР_8 1987 року виготовлення, НОМЕР_9 1983 року виготовлення, НОМЕР_10 1983 року виготовлення, НОМЕР_11 1983 року виготовлення, НОМЕР_12 1989 року виготовлення, НОМЕР_13 1982 року виготовлення та штик-ножі до вказаних АКС 74 у кількості 13 одиниць з наступними номерами 327, 568, 464, 420, 262, 166, 915, 386, 547, 235, 423, 023, 801, а також 1 одиницю СВД (Снайперську гвинтівку Драгунова) номер 28496 1982 року виготовлення з прицілом ПСО-1 ГВ02838, після чого виніс (переміщував) з території автопарку Військово клінічного госпіталю Південного регіону України за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 2 придбану зброю в руках в сумці та спальному мішку до автомобілю таксі для транспортування до заздалегідь приготовленого ним місця.

Цього ж дня, в ході проведення огляду місця події на території Військово клінічного госпіталю Південного регіону України у ОСОБА_6 вищезазначену стрілецьку зброю, працівниками правоохоронних органів було вилучено в останнього, а його протиправну діяльність припинено.

Під час судового розгляду 26.09.2017 року між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості. Угода про визнання винуватості має положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання та носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, щиро розкаявся в інкримінованому йому злочині та активно сприяв розкриттю злочину.
Для забезпечення швидкого судового провадження узгоджено вид і розмір покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 69 КК України.
Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
В судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просить її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.
Прокурор в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання із випробуванням. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.
Захисник просив затвердити таку угоду, та підтвердив добровільність її укладення.
Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він придбав та носив вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.
Внаслідок вчинення злочину шкоду завдано суспільним інтересам. Потерпілого в названому кримінальному провадженні немає.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.
Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.
Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення.
На підставі вище викладеного, суд вважає, що необхідно затвердити дану угоду про визнання винуватості, та призначити покарання, відповідно до угоди на підставі ст. 69 КК України, та призначити покарання, у виді позбавлення волі. Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Рішення щодо речових доказів прийняти у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 374-375, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду, укладену 26 вересня 2017 року між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
ОСОБА_6 визнати винним за ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 , а саме з 21.02.2017 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (станом на 24.12.2015 року) ОСОБА_6 в строк відбуття покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню в період з 21.02.2017 року до 21.06.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 строк відбуття покарання зарахувати строк утримання обвинуваченого під вартою в період з 22.06.2017 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-балістичної експертизи у розмірі 1760,80 грн. (тисячу сімсот шістдесят гривень вісімдесят копійок), та судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у розмірі 660, 30 грн. (шістсот шістдесят гривень тридцять копійок).
Речові докази 12 одиниць АКС-74 з наступними номерами року виготовлення, 2 року виготовлення, року виготовлення, 3 року виготовлення, 1 року виготовлення, 1 року виготовлення, 5 року виготовлення, 2 року виготовлення, 2 року виготовлення, 2 року виготовлення, 6 року виготовлення, 1 року виготовлення, 1 одиницю СВД (Снайперську гвинтівку Драгунова) номер 28496 1982 року виготовлення з прицілом ПСО-1 ГВ02838 та штик-ножі до вказаних АКС 74 у кількості 13 одиниць з наступними номерами 327, 568, 464, 420, 262, 166, 915, 386, 547, 235, 423, 023, 801 - передані на відповідальне зберігання Військовій академії м. Одеси, вважати переданими за належністю.

Речові докази - срібний ланцюг з жетоном із зазначенням ФІО та року народження; грошові кошти у сумі 208 гривень, військовий виток виданий на ім`я ОСОБА_6 в синій обкладинці, також у військовому квитку містився аркуш паперу (довідка) із зазначенням, що останній дійсно проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , акумулятор (зарядний пристрій для мобільного телефону) чорного кольору Nomi, дріт для заряджання мобільного телефону, чорний шкіряний чохол для мобільного телефону у якому було виявлено пластикову трубку, картка приват банку НОМЕР_14 , зв`язку ключів у кількості 3 штук, ліхтарик чорного кольору, шарикову ручку та мобільний телефон Самсунг Дуос сіро-синього кольору повернути ОСОБА_6 - за належністю.
Речові докази: гроші у сумі 400 доларів США та 7500 тисяч гривень, які були використані як засіб вчинення кримінального правопорушення - стягнути на користь держави.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.
Копію вироку негайно після оголошення вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1

27.09.2017