Справа № 303/1678/17
1-кп/303/270/17
Номер рядка стат. звіту 2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м.Мукачево
МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2017 року за №0000196 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

з участю : прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
педагога ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 22 лютого 2017 року близько 19 години 30 хвилин, перебуваючи в будинку за місцем свого спільного проживання з потерпілою ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив з останньою сварку, в ході якої діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс останній не менше трьох ударів руками затиснутими в кулак по голові та різним частинам тіла, спричинивши останній тілесні ушкодження у виді синців в області підборіддя зліва, середній третині правого плеча по зовнішній поверхні, саднини в чоловій області голови зліва. Спричинені тілесні ушкодження у ОСОБА_5 відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я та стійку втрату працездатності.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не визнав та показав, що 22 лютого 2017 року близько 19 години 30 хвилин він прийшов з роботи і мав намір пригодувати собі що-небуть поїсти, його колишня дружина ОСОБА_8 та її батько стали сваритися з ним, побили його, вигнали з будинку, повикидали його речі та весь одяг за ворота, він свою колишню дружину - ОСОБА_9 не бив.
Стр. 2 із 3
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що ОСОБА_3 її колишній чоловік, з вересня 2016 року вони з ним розлучені, але до події, що мала місце 22 лютого 2017 року він ще проживав у кухні будинку АДРЕСА_2 . 22 лютого 2017 року приблизно в 20 годин вона зайшла на кухню, де знаходився ОСОБА_3 , бо хотіла забрати каструлі. Він став сваритися з нею і під час сварки наніс їй один удар в щелепу зліва, другий удар наніс в праве плече, третій в лівий бік тулуба, один раз вона вдарилася головою у стіну чолом зліва, потім вибігли на двір, менший син ОСОБА_10 , почувши їхню сварку побіг за її сестрою ОСОБА_11 . Приблизно через 5-7 хвилин прийшла ОСОБА_11 . ОСОБА_3 хотів її штовхнути та на порозі впав на хребет на вхідних дверях з двору на кухню. Нікого з присутніх при нанесенні їй ударів не було, у руках вона нічого не тримала, ОСОБА_12 вона жодних ударів не наносила, лише захищаючись несильно штовхнула його в плече.
Свідок ОСОБА_11 показала, що вона є рідною сестрою ОСОБА_5 , яка живе в будинку навпроти по сусідству, приблизно 9-10 годин вечора 22 лютого 2017 року до неї додому прибіг її неповнолітній племінник ОСОБА_13 , та сказав : «тітко, йди бо вдома тато б`є маму, вона взяла малого за руку і вони побігли до будинку сестри ОСОБА_14 , прийшовши в літню кухню, ставши у дверях, що заходити в другу кімнату, побачила у ОСОБА_14 розбите обличчя та ОСОБА_3 , який хотів її копнути, але послизнувся та впав на порозі, після чого вибіг з двору. Племінник ОСОБА_13 розповів їй, що батько копкав і бив у голову його маму ОСОБА_5 . У її (свідка) присутності ОСОБА_3 ніхто не спричиняв тілесні ушкодження.
Свідок ОСОБА_15 показав, що ОСОБА_3 є його рідним братом, приблизно 20 години за київським часом зимою 22 лютого 2017 року до нього додому прийшов побитий ОСОБА_3 і сказав, що його побили жінка ОСОБА_8 та її сестра ОСОБА_11 , також пояснив, що жінка йому порізала руку, рука та пальці були перев`язані ізолентою чорного кольору, ОСОБА_3 був повністю тверезий. Він (свідок) хотів викликати швидку медичну допомогу, але ОСОБА_3 не хотів. Додому ОСОБА_3 до його (свідка) будинку необхідно йти приблизно півтори години.
Свідок ОСОБА_16 показав, що він є батьком ОСОБА_3 . У ОСОБА_3 і його дружини ОСОБА_14 постійно мають місце сварки, скандали. Про обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_17 своїй дружині йому нічого невідомо.
Неповнолітній свідок ОСОБА_10 показав, що був випадок, коли він побачив, що тато кричить і б`є маму, він побіг і покликав тітку ОСОБА_11 , куди і скільки разів тато наносив ударів він не бачив, не знає дати коли це відбувалося, лише пам`ятає, що це було зимою і було холодно.
Крім цього вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, доведена також судово-медичною експертизою, відповідно до висновку якої № 129/2017 від 01.03.2017 року, у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у виді синців в області підборіддя зліва, середній третині правого плеча по зовнішній поверхні, саднини в чоловій області голови зліва. Спричинені тілесні ушкодження у ОСОБА_5 відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я та стійку втрату працездатності, та які виникли внаслідок дії твердих тупих предметів по механізму удару та механізму тертя (саднина), чим можуть бути затиснуті в кулак руки сторонньої людини. По давності виникнення можуть вкладатися у дату події, що мала місце 22.02.2017 р.
Оцінюючи, аналізуючи наявні докази суд критично оцінює невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення, оскільки воно спростовується іншими доказами у справі.
Враховуючи те, що потерпіла ОСОБА_5 , свідок ОСОБА_18 були приведені до присяги і попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, суд не має підстав піддавати сумніву їх правдивість, незважаючи на наявність певних неприязних відносин між ними і обвинуваченим.
Стр. 3 із 3
Суд також бере до уваги як належний доказ показання неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , оскільки він одержаний в установлений законом спосіб і узгоджуються з іншими доказами у справі.
Свідок ОСОБА_3 підтвердив факт постійних конфліктів між обвинуваченим та потерпілою, а щодо нанесення тілесних ушкоджень не підтвердив і не спростував цього.
Свідок ОСОБА_15 підтвердив лише зі слів обвинуваченого ОСОБА_3 те, що потерпіла ОСОБА_5 порізала тому руку, але наявність таких тілесних ущкоджень у ОСОБА_3 у час вказаних подій об`єктивно не підтверджена, оскільки за медичною допомогою той не звертався.
Заслухавши доводи прокурора, захисника, допитавши обвинуваченого, потерпілу та свідків, дослідивши письмові докази у справі, оцінивши зібрані докази в сукупності, які суд вважає належними, допустимими, достовірними та достатніми по справі, не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні діяння, у якому він обвинувачується, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, є повністю доведеною.
Відповідно до ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, який за місцем проживання характеризуються позитивно, раніше не судимий, та приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для його виправлення і попередження нових злочинів слід обрати покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягається до кримінальної відповідальності. При цьому суд вважає недостатнім призначення стосовно ОСОБА_3 найбільш м`якого покарання у виді штрафу, оскільки це не гарантуватиме його виправлення і перевиховання, крім цього ОСОБА_3 не має постійного офіційного місця роботи та заробітку, тому суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази відсутні. Процесуальних витрат немає.
Керуючись ст.ст. 94, 370, 371, 373-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 160 (сто шістдесят) годин громадських робіт.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1