Справа № 727/4155/17
Провадження № 1-кп/727/70/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3

сторони захисту:

захисника в інтересах обвинуваченого: ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

за участю перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 Шевченківського районного суду м. Чернівців обвинувальний акт, в рамках кримінального провадження за №0001479 від 28 травня 2016 року по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , громадянина Молдови, молдованина, на території України постійного місця проживання не має, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, вироком від 03.06. 2012 року Першотравневого районного суду м. Чернівці за ч. 3 ст. 185 КК України до 3- х років позбавлення волі, звільнений 27.05. 2014 року по Закону України «Про амністію у 2014р» від 08.04. 2014 р., ст. 7, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.3, 185 ч.4 КК України, - В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівців на розгляді перебуває кримінальна справа з обвинувальним актом в рамках кримінального провадження за №0001479 від 28 травня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3, 185 ч.4 КК України.

Прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження терміну дії застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке в установленому законом порядку було вручено стороні захисту.

Згідно обставин викладених в клопотанні, ОСОБА_5 зазначається, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. На думку сторони обвинувачення, прокурора жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, ризики і на момент розгляду питання про продовження терміну дії застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, зокрема, це ризики впливу обвинуваченого на свідків у разі перебування на волі; що перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, - вчиняти нові кримінальні правопорушення і переховуватися від суду, зважаючи на те, що на території України; м. Чернівці і Чернівецької області постійного зареєстрованого місця проживання ОСОБА_5 не має, є громадянином іншої країни та зважаючи на тяжкість покарання за санкціями інкремінуємих обвинуваченому статей КК України, вказуючи на відсутність стійких соціальних зв`язків, а саме відсутність сім`ї та місця постійного працевлаштування, просить продовжити термін дії застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Сторона захисту, обвинувачений і відповідно в його інтересах захисник проти доводів прокурора в заявленому клопотанні заперечували, вважали, що відсутність сім`ї і місця роботи, а також тяжкість інкремінуємого покарання не можуть бути чинниками і враховуватися при вирішенні питання продовження терміну дії запобіжного заходу; в доводах звернули увагу на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого та просили відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши доводи клопотання прокурора, думку захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 та думку обвинуваченого, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 січня 2017 року було застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В установленому порядку термін дії застосованого запобіжного заходу до ОСОБА_5 було продовжено.

Згідно ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку, з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд, своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у злочині, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, наявність підозри у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується тощо. Суд зобов`язаний враховувати обставини індивідуального характеру, перелік яких передбачений ст. 178 КПК для оцінки ризиків, які можуть служити разом з підставами, визначеними ст. 177 КПК, загальним підставою для продовження терміну застосованого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування, а відповідно і продовження запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ. Згідно ст.ст. 9, 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Термін дії (продовженого) запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою спливає 09.04.2018 року о 15 годині. Судовий розгляд справи не завершено в засіданні частково допито свідків сторони обвинувачення, не заявлено стороною обвинувачення до дослідження докази та не досліджені докази в рамках кримінального провадження, не допитаний обвинувачений.

Вирішуючи вищенаведене клопотання, з врахуванням позиції учасників процесу, суд вважає, що продовжують мати ризики - переховування обвинуваченого від суду, зважаючи на тяжкість санкції статей які йому інкримінуються, а також із врахуванням того, що ОСОБА_5 є громадянином Республіки Молдова, його постійне місце проживання значиться в Молдові, на території України, зокрема в м. Чернівці та Чернівецькій області ОСОБА_5 не проживає; - вчинення останнім іншого кримінального правопорушення, що негативно позначиться на ході судового розгляду даного кримінального провадження та його завершенні, з огляду на відсутність в обвинуваченого стійких соціальних зв`яків таких як відсутність роботи, відсутність сім`ї, відсутність житла, те, що раніше ОСОБА_5 притягувався до кримінальної відповідальності, а також продовжує мати ризик впливу, перебуваючи на волі обвинуваченого на свідків.

З огляну на означене вище, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України можуть забезпечити виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відносно доводів сторони захисту щодо незадовільного стану здоров`я ОСОБА_5 відсутні будь які посилання на докази не можливості перебування останнього в умовах ізоляції і щодо наявних в нього захворювань.

Вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», чітко визначено, що, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права., а отже, суд при розгляді клопотання враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення ЄСПЛ від 09 жовтня 2014 року у справі "Чанаєв проти України", згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обгрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення…. Та рішення в справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. п. 79, яким акцентовано увагу судів на те, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обгрунтованою, не можна вирішувати абстрактно, воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти…

Таким чином, враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги, що строки тримання під вартою відносно ОСОБА_5 спливають, а кримінальне провадження по суті не завершено, керуючись ст.ст. ст.ст. 21, 31 ч.2, 176-178, 183 ч.1, 199, 331 ч. 3 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Продовжити термін дії застосованого на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 січня 2017 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до60 діб - до 21 травня 2018 року до 15.00 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1