АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/454/18 Справа № 183/5468/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши 08 лютого 2018 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження № 0003139 за апеляційною скаргою прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гвардійське, Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 10.01.2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік;
- 10.02.2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень, який сплачено 19.06.2017 року;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В апеляції:

- прокурор, не оспорюючи правильності кваліфікації, обставин справи та доведеності вини обвинуваченого, просить вирок суду першої інстанції змінити. Виключити з резолютивної частини вироку посилання на місце відбування покарання засудженого, а саме відбування покарання в кримінально-виконавчій установі. В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що вирок підлягає зміні у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки вид колонії в якій засуджені до позбавлення волі відбувають покарання визначається виключно Державним департаментом України з питань виконання покарань, тобто повноваження щодо встановлення місця відбування покарання засудженому до компетенції суду не входять.

Цим вироком дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання і остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчий установі.
У відповідності до закону вирішено питання судових витрат.
Цим вироком, ОСОБА_8 , визнано винним та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.

30 серпня 2017 року в другій половині дня ОСОБА_8 прийшов в гості до раніше йому знайомого ОСОБА_9 та попросив у нього дати йому в користування на одну годину велосипед марки «STELS Navigator», при цьому вже не маючи наміру у майбутньому його повернути. ОСОБА_9 , будучи цілком впевненим в тому, що ОСОБА_8 поверне надане йому майно через одну годину, передав ОСОБА_8 велосипед, який належить його матері ОСОБА_10 . Далі ОСОБА_11 , заволодівши вказаним велосипедом, в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 3 763 гривні 20 копійок.
Вислухавши учасників кримінального провадження, прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції встановив, що обвинувачений ОСОБА_11 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, в зв`язку з чим, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого, з чим погодилися усі учасники судового провадження, у тому числі і прокурор.

Оскільки, суд першої інстанції розглянув дане кримінальне провадження у порядку положень ч.3 ст. 349 КПК України, та висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, доведеності вини ОСОБА_11 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Даних, які б свідчили, що у кримінальному провадженні допущено істотне порушення норм кримінального процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Відносно доводів прокурора щодо істотних порушень норм кримінального процесуального закону судом першої інстанції, що тягне за собою зміну вироку, оскільки в резолютивній частині вироку зазначено місце відбування покарання кримінально-виконавча установа, то колегія суддів, вважає їх у даному випадку необґрунтованими і безпідставними.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, під яким згідно ч.1 ст.412 КПК України вважаються незастосування або неправильне застосування вимог КПК, що перешкодило або могло перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Статтею 408 КПК України, передбачено підстави для зміни вироку.

При перевірці доводів прокурора дійсно встановлено, що суд помилково у вироку, в його резолютивній частині зазначив відбування покарання в кримінально-виконавчий установі. Однак, вказане хоча і має місце, але відповідно до положень вказаних вище норм закону не є підставою для зміни вироку в цій частині, оскільки ця обставина не перешкодила і не могла перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

В апеляційній скарзі прокурора, який не оспорює ні обставин, ні правової кваліфікації дій обвинуваченого, ні міру покарання, не наведено доводів відносно того, яким чином таке порушення закону перешкодило або могло перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Крім того, необхідно зазначити, що у випадку виникнення сумнівів, протиріч та інших питань під час виконання вироку, останні вирішуються судом у визначеному законом порядку передбаченим ст. 539 КПК України.

Таким чином, апеляційним судом дійсно встановлено, що суд першої інстанції зазначив у резолютивній частині вироку відбування покарання обвинуваченим у кримінально-виконавчій установі, однак, колегія судів враховуючи, що дана обставина хоча і має місце, та в даному випадку прокурором не наведено жодних доводів відносно того, яким чином таке порушення закону перешкодило або могло перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, а тому, керуючись вказаними вище процесуальними нормами закону, колегія суддів не вбачає підстав з наведених в апеляції мотивів для зміни вироку з цих підстав, і, вважає необхідним в задоволенні апеляційної скарги прокурору відмовити, а вирок залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року щодо ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:
_______________ ______________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4