Справа №1- 155/10р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.10 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі головоючого судді: Шелесько В.Д.

при секретарі: Гладкій Т.М.,

з участю прокурора: Виноградова М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Онуфріївка справу по обвинуваченню , -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Шимкент Казахстан, росіянина, гр.-на України, освіта не повна середня загальна (9 класів), не одруженого, працює по найму, проживає АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3ст.185 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального висновку та пред'явленого на досудовому слідстві обвинувачення ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що викрав чуже майно, з проникненням у житло, за таких обставин 05 червня 2010 року, близько 19 години 55 хвилин, ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходився у дворі домоволодіння належного ОСОБА_2, що розташоване по АДРЕСА_2, де останній гостював у господарів. Після цього, близько 20.00 години, ОСОБА_1 маючи намір йти додому, вийшов з приміщення будинку на вулицю. Знаходячись у дворі вказаного домоволодіння, ОСОБА_1 згадав, що у коридорі даного житлового будинку він бачив 2 алюмінієві бідони, а також взявши до уваги, що господарі сплять, вирішив проникнути до житлового будинку, і таємно викрасти зазначені бідони. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1 знайшов у дворі даного домоволодіння на смітнику 2 білі поліетиленові мішки і близько 20 години, шляхом вільного доступу, через незачинені вхідні двері, проник у середину коридору житлового будинку належного ОСОБА_2, що розташований за вищевказаною адресою. ОСОБА_1 знаходячись у коридорі житловому будинку, та усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав 1 алюмінієвий бідон ємністю 40 літрів, вартістю з врахуванням зносу 200 гривень та 1 алюмінієвий бідон ємністю 25 літрів, вартістю з врахуванням зносу 100 гривень, які помістив до зазначених 2 мішків, а після чого з викраденим зник із місця події і у подальшому розпорядився викраденим на свій розсуд. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_1 ОСОБА_2 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 300 гривень.

Таким чином, ОСОБА_1, таємно викравши чуже майно з проникненням у житло, вчинив злочин, передбачений ч. З ст. 185 КК України.

Підсудний ОСОБА_1 вину свою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України не визнав і пояснив, що він 05 червня 2010 року в обідній час був у гостях у знайомого ОСОБА_3 по АДРЕСА_2, де разом з ОСОБА_3 та його матір'ю ОСОБА_2 обідали та вживали спиртне десь до 19 год 30 хв. ОСОБА_3 сп'янів і пішов спати, а ОСОБА_2 постелила йому постіль в одній із кімнат будинку і сказала щоб він лягав відпочивати, а сама пішла відпочивати в іншу кімнату. Він приліг на диван, а через 20-30 хвилин вирішив вийти з будинку щоб покурити та сходити в туалет коли виходив з будинку то в коридорі побачив два алюмінієві молочні бідони і вирішив їх украсти. В цей час господарка будинку і її син спали і він вирішив, що вони викрадення не замітять. Взявши в дворі два мішки він в них вкинув 40 і 25-літрові бідони і з викраденим залишив домоволодіння. Викрадені бідони в цей же вечір він продав за 50 грн ОСОБА_5. Намір вчинити крадіжку у нього виник тоді, коли він побачив бідони в коридорі будинку. Коли йшов в гості до ОСОБА_3, то ніякого наміру на крадіжку не було.

Коли крадіжка була виявлена, то він з'явився до ОСОБА_5 у якого забрав викрадені бідони і повернув їх потерпілій.

Просив його дії перекваліфікувати на ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання без позбавлення волі у виді громадських робіт. У злочині розкаявся, приніс вибачення потерпілій, запевнив суд, що злочинів вчиняти не буде.

Крім визнання своєї вини підсудним ОСОБА_1 у крадіжці майна ОСОБА_2, його вина підтверджується і іншими доказами по справі, які за згодою підсудного і прокурора у відповідності з ч.3 ст. 299 КПК України не досліджувались в судовому засіданні і суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд роз'яснив сторонам, що в такому разі вони будуть позбавленні права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.

Як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 20 червня 2010 року, їй було потрібно використати належні їй алюмінієві білони для харчових продуктів, які стояли у коридорі її будинку, що розташований за вищевказаною адресою. Так зайшовши до коридору, щоб взяти бідони, вона побачила, що бідонів немає на місці. Потім вона підійшла до свого сина ОСОБА_3 та запитала чи не прибирав він кудись дані бідони. ОСОБА_3 відповів їй, що бідонів він не чіпав і сказав їй, те що він гадав, що то вона кудись прибрала бідони. Потім вона зрозуміла, що хтось украв належні їй 2 бідони. Ці бідони були у доброму стані, вона купила їх новими - влітку 2005 року і використовувала їх з даного часу. Один з бідонів був ємністю 40 літрів, а інший був ємністю 25 літрів. Останній раз бідони вона бачила вранці 05 червня 2010 року.

Близько 14 години, 05 червня 2010 року, вона знаходилася разом із своїм сином ОСОБА_3 у власному будинку, що розташований по АДРЕСА_2 і у вищевказаний час, до її сина ОСОБА_3 в гості, прийшов ОСОБА_1, який приніс із собою горілку та продукти харчування. Далі вона накрила на стіл та запросила ОСОБА_1 до столу і разом із останнім та своїм сином розпочала вживати горілку. Вона вживала горілку з даними особами близько до 19 години. Потім її син ОСОБА_3 сп'янів і пішов до своєї кімнати спати. Близько через 5 хвилин, у залі на дивані, вона посталила постіль ОСОБА_1 який там ліг спати. Після цього вона пішла до своєї кімнати відпочивати. Наступного дня вона прокинулася та помітила, що ОСОБА_1 вже немає у неї вдома. Тоді вона здивувалася чому ОСОБА_1 пішов з дому не попрощавшись з нею та її сином, але особливого значення вона цьому не придала.

Пізніше, від працівників міліції вона дізналася, що належні їй вищевказані 2 бідони украв ОСОБА_1. Вона також погодилась з показами підсудного в судовому засіданні про виникнення умислу на крадіжку у підсудного коли він уже був у них в будинку як гість. Вибачення підсудного вона приймає, збитки їй відшкодовано, а тому просила підсудного суворо не карати і не ізолювати від суспільства.

Виходячи з пояснень підсудного та потерпілої як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні суд вважає, умисел підсудного на вчинення крадіжки виник при знаходженні підсудного в будинку потерпілої де він був як гість, тобто підсудний увійшов до приміщення будинку не з метою крадіжки, але перебуваючи там, вчинив крадіжку, то ознаки проникнення не буде.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 необхідно перекваліфікувати з ч.3 на ч.1 ст. 185 КК України, виключивши з обвинувачення викрадення чужого майна з проникненням в житло.

Таким чином, в судовому засіданні встановлена вина підсудного ОСОБА_1 в таємному викраденні чужого майна, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст. 185 КК України.

При визначенні виду та міри покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує: тяжкість вчиненого ним злочину, який є середньої тяжкості, про те ним не спричинено тяжких наслідків; особу підсудного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, по місцю проживання характеризується позитивно, до адмінвідповідальності не притягувався; обставини, що пом'якшують покарання: щире каяття у вчиненому злочинні і активне сприяння в його розкритті, принесення вибачення потерпілій та добровільне відшкодування завданої злочином шкоди, прийняття вибачення потерпілою та її прохання не піддавати підсудного тяжкому покаранню, запевнення суду, що в подальшому злочинів вчиняти не буде; обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що виправлення підсудного можливе без ізоляції його від суспільства і відносно нього необхідно призначити громадські роботи.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати відсутні, речових доказів немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.50, 65 КК України, ст.ст. 323 і 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт по місцю проживання.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області на протязі п'ятнадцяти діб з часу проголошення через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області.

Суддя Онуфріївського

районного суду: Шелесько В.Д.