Справа № 577/3973/17
Провадження № 1-кп/577/76/18

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000583 від 22 квітня 2017 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотопа Сумської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, розлученого, непрацюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 22 грудня 1992 року Конотопським міським судом Сумської області за ст. 17, ч. 2 ст. 142, ст. 206, ст. 46-1 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнений від відбування показання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

2) 25 лютого 1994 року Конотопським міським судом Сумської області за ч. 2 ст. 141, ст. 43 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з конфіскацією ? частини майна;

3) 26 листопада 1998 року Конотопським міським судом Сумської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

4) 13 червня 2001 року Конотопським міським судом Сумської області за ч. 2 ст. 229-1, ст. 43 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з конфіскацією майна;

5) 21 вересня 2011 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців;

6) 18 січня 2012 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнився з місць позбавлення волі 18 вересня 2015 року по відбуттю строку покарання (судимості не зняті і не погашені),-

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за скоєння злочинів проти власності, звільнившись з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став та, маючі не зняту і не погашену судимість, скоїв новий умисний злочин.

Так, 14 квітня 2017 року близько 02 год. 00 хв., ОСОБА_5 з метою таємного викрадення чужого майна, прибув до господарства ОСОБА_4 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Переконавшись, що його дії є таємними, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний корисливий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом відчинення хвіртки, проник на подвір`я господарства за адресою: АДРЕСА_3 , та, переконавшись у тому, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, таємно викрав металеву наковальню вартістю 1 785 грн 00 коп, яка знаходилася у дворі господарства біля приміщення літнього душа.

З викраденим майном ОСОБА_5 залишив місце скоєння злочину та у подальшому розпорядився вказаним майном на власний розсуд.

Згідно з висновком експерта від 7 вересня 2017 року № 8 залишкова вартість наковальні, виробник «Вологодський кузнечний завод» м. Вологодськ, Росія, 1989 р. в ГОСТ 11397-75 вагою 96 кг, з урахуванням зносу, могла становити 1 785 грн 00 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю та пояснив, що він ніде не працює та живе за рахунок тимчасових заробітків. 14 квітня 2017 року йому потрібні були гроші, тому він у нічний час пішов на вулицю Задесенка в м. Конотопі Сумської області для того, щоб скоїти крадіжку будь-якого майна, а потім продати його та виручити гроші. Для того, щоб переносити викрадене майно, він взяв із собою мішок. 14 квітня 2017 року близько 02 год. 00 хв. він прибув до господарства ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 . Світло у будинку не горіло та він вирішив скоїти крадіжку майна з вказаного господарства. Зазначене господарство було огороджене парканом, але потрапити до нього можливо було через хвіртку. Він, впевнився, що на подвір`ї господарства нікого не має та його ніхто не бачить, відчинив хвіртку, яка знаходиться з боку городу господарства, та зайшов на подвір`я вказаного господарства. У дворі господарства поряд з будинком біля споруди літнього душа на землі він побачив металеву наковальню. Поклав наковальню до мішку і переніс до чагарників, які знаходяться неподалік залізничного мосту, де заховав. В цей же день у післяобідній час він здав викрадену ним наковальню на пункт прийому брухту металу, за що виручив кошти в сумі 384 грн 00 коп. Гроші витратив на власні потреби. Він згоден з тим, що вартість наковальні становила 1 785 грн 00 коп. Щиро розкаюється у вчиненому та прохає не призначати йому суворе покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засідання пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Його господарство огороджено парканом та до нього не має вільного доступу. Увійти до господарства можливо лише через хвіртку з кодовим замком чи через хвіртку, яка веде з городу до двору господарства. У дворі його господарства біля приміщення літнього душа напроти вікон будинку стояла металева наковальня. 14 квітня 2017 року близько 1 години ночі він ліг відпочивати та вказана наковальня була на місці. Коли в цей же день він прокинувся о 5 год. 30 хв., то виявив крадіжку наковальні. Вказана наковальня була вітчизняного виробництва, придбана ним у 1989 році. Він згоден з тим, що вартість наковальні становила 1 785 грн 00 коп. У подальшому він дізнався, що крадіжку належного йому майна скоїв ОСОБА_5 . Викрадена у нього на- ковальня йому повернута не була. Будь-які кошти на відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди ОСОБА_5 сплачені не були, тому він буде звертатися до суду з позовом у порядку цивільного судочинства. ОСОБА_5 не прохав у нього пробачення за скоєний ним злочин. При визначенні обвинуваченому міри покарання покладається на розсуд суду.

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена та своїми діями, які виразилися у таємному викраденні 14 квітня 2017 року належного потерпілому ОСОБА_4 майна, з проникненням до його господарства, ОСОБА_5 , який раніше був засуджений за скоєння злочинів проти власності, скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд відносить: рецидив злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд відносить: обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Конотопським міськрайонним відділом з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, відповідно до якої орган пробації дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 без призначення йому покарання у виді позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, в тому числі для окремих осіб. Виконання покарання у громаді неможливе, оскільки існує багато факторів, які можуть вплинути на скоєння обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та спричинення шкоди суспільству (а.с.89-92).

Виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності заходів примусу, враховуючи обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання ОСОБА_5 , характер вчинених ним дій, висновок органу пробації, а також враховуючи ту обставину, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності, не працює, не має постійного джерела доходу, що спонукало його до скоєння вказаного злочину, суд вважає, що його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливе лише у разі призначення покарання у виді позбавлення волі.

Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 і попередження скоєння ним нових злочинів.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 січня 2018 року у відношенні ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с. 78-79).

ОСОБА_5 був затриманий 29 січня 2018 року (а.с.69-70).

Суд вважає, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід, заснований до ОСОБА_5 , слід залишити у вигляді тримання під вартою та строк відбування ним покарання слід рахувати з 29 січня 2018 року з часу його затримання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_4 заявлений не був.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні понесені не були.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою та строк відбування ним покарання рахувати з 29 січня 2018 року з часу його затримання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право, відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1