АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/524/17 Номер провадження 11-кп/786/935/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:в порядку КПК
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

представника установи ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали справи за апеляцією засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 7 вересня 2017 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, раніше судимого:

1) 06.07.2001 р. Тернопільським міським судом за ст.ст. 141 ч.2, 206 ч.2, 42, 44 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;
2) 03.06.2002 р. Шевченківським районним судом м. Львова за ст.ст. 141 ч.2, 42 КК України на 2 роки позбавлення волі. Звільнений 03.10.2002 року умовно-достроково на 4 місяці 22 дні;
3) 23.05.2003 р. Франківським районним судом м. Львова за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі. Звільнений 24.02.2006 року умовно-достроково на 1 місяць 21 день;
4) 13.03.2007 р. Галицьким районним судом м. Львова за ст. 185 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі. Звільнений 12.09.2008 року за відбуттям строку покарання;
5) 10.03.2009 р. Сихівським районним судом м. Львова за ст. 186 ч.2 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково;
засуджений: 04.06.2014 року Галицьким районним судом м. Львова за ст.ст. 187 ч.ч.1,2, 70, 71 ч.1 КК України на 7 років 4 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна. За ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 18.02.2016р. засудженому зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15.03.2013 року по 07.07.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-

у с т а н о в и л а:
Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2017 року відмовлено в задоволенні спільного подання Державної установи «Машівська виправна колонія № 9» та спостережної комісії Машівської РДА Полтавської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Відмовляючи в задоволенні подання місцевий суд послався на те , що засуджений за час відбування покарання певний час не працював без поважних причин , допускав злісне порушення установленого порядку відбування покарання та не довів свого виправлення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Апеляцію обґрунтовує тим, що за час перебування у виправній колонії своєю поведінкою та ставленням до праці довів виправлення. Засуджений зазначає, що має чотири заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнення погашено у встановленому законом порядку, постійно працює, приймає активну участь у суспільному житті колективу, розкаюється у вчинених правопорушеннях, має міцні соціальні зв`язки, за час відбування покарання характеризується позитивно.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляцію з наведених у ній підстав, прокурора, який заперечував з приводу задоволення апеляції, перевіривши матеріали особової справи засудженого , обговоривши доводи апеляції , провівши судові дебати , колегія суддів апеляційного суду приходить до таких висновків:

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених положень закону.

Так згідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд першої інстанції прийшов до висновку , що засуджений не довів свого виправлення.

Із вказаним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Так, перевіряючи ухвалу суду першої інстанції, колегією суддів встановлено , що характеристика надана на засудженого не є такою , яка містить лише одні виключно позитивні висновки. За період відбування покарання засуджений три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. При цьому, колегія суддів зауважує , що всі три рази на засудженого було накладено дисциплінарні стягнення за зберігання заборонених для використання засудженими предметів. Зокрема, на засудженого накладалось стягнення, в тому числі, і за вживання спиртних напоїв в період відбування покарання.

Положеннями статті 133 КВК України визначені підстави визнання засудженого злісним порушником установленого порядку відбування покарання.

За змістом цієї статті факт вживання засудженим спиртних напоїв надає йому статусу злісного порушника установленого порядку відбування покарання.

Виходячи із встановлених як судом першої інстанції так і апеляційним судом обставин по справі , засудженого ОСОБА_7 слід вважати особою, яка була злісним порушником установленого порядку відбування покарання.

Колегія суддів за таких обставин погоджується із висновком суду першої інстанції і також вважає передчасним висновок адміністрації установи про те , що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення.

Факт зняття вказаних стягнень постановою начальника установи не утворює правових підстав для визнання особи засудженого таким , що довів свого виправлення.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку , що

засуджений не відповідає критеріям , передбаченим положеннями ст.81 КК України і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Доводи , наведені в апеляції засудженого є непереконливими і спростовуються вищенаведеними обставинами.

Не впливає , на думку колегії суддів , на прийняте рішення і матеріали щодо застосування до засудженого заходу заохочення в період апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону , які ставили б під сумнів законність судового рішення , судом першої інстанції допущено не було.

Ухвала суду першої інстанції є законною і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404,405,407 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення , а ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2017 року стосовно нього - без змін;

Ухвала набирає законності сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ ___________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4