ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
прокурорів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина України, з середньою загальною освітою, одруженого, на утриманні 6 малолітніх дітей, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , колишній військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 за призовом під час мобілізації на особливий період, учасник бойових дій, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,
за ч. 1 ст. 410, ч. 1 ст. 263 КК України,
Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи із прямим умислом, близько 15 год. 00 хв. 04.09.2015 року, перебуваючи на території НОМЕР_3 загальновійськового полігону військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), під час проведення навчальних стрільб незаконно привласнив, невикористанні ним бойові припаси набої калібру 5,45 в кількості 30 штук, які на склад підрозділу військової частини НОМЕР_1 не здав, а залишив собі, приховавши їх в особисті речі, та зберігав вказані боєприпаси в своїх особистих речах, а отримавши звільнення з 02.10.2015 року по 05.10.2015 року, близько 21 год. 00 хв. 02.10.2015 року, не маючи передбаченого законом дозволу на поводження із бойовими припасами, вчинив їх незаконне носіння (переміщення, транспортування), а в подальшому зберігав їх без відповідного на те дозволу.
Так, 22.07.2015 року ОСОБА_5 призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та направлений для подальшого проходження навчальних зборів у військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) у військовому званні «солдат».
Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
Згідно положень ч. 1 п. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на строкову військову службу, вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату. Відтак, з моменту відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату, тобто з 22.07.2015 ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 123, 124 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) солдата ОСОБА_5 , який прибув для проходження навчальних зборів, з 22 липня 2015 року зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта 2 навчальної роти 1 навчального батальйону з підготовки військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період, у військовому званні «солдат».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.
Статтею 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» передбачено, що військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 6 «Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.08.2000 №1225 облік військового майна ведеться з метою отримання даних про його наявність, втрату, нестачу, рух, вартість та якісний (технічний) стан, необхідних для організації матеріально-технічного забезпечення військових частин, встановлення належного контролю за умовами зберігання, доцільністю та ефективністю його використання (витрачання), а також з метою підготовки даних для складення облікових документів та державної статистичної звітності.
При цьому, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 , маючи досвід поводження з бойовими припасами, вибуховими речовинами при проходженні служби в ЗС України та знаючи вимоги законодавства України про те, що вибухові речовини відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, а також те, що військовослужбовцям забороняється зберігати бойові припаси та вибухові речовини за межами спеціально визначених місць та приміщень військової частини, повинен був дотримуватися вимог ст.ст. 11, 16, 125 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій в юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 -XII, п.п. 9, 11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, а також п. п. 9.1, 9.2, У1.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ від 11.08.1998 №622.
Однак, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, в порушення наведених вимог закону, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч інтересів служби, став на шлях злочинної діяльності з наступних обставин.
Так, 26.08.2015 року, 28.08.2015 року та 04.09.2015 року у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на 37 загальновійськовому полігоні, що розташований на території військової частини НОМЕР_1 , проводилися навчальні стрільби, до яких серед інших військовослужбовців залучався солдат ОСОБА_5 .
Згідно роздавально-здавальних відомостей боєприпасів №111/1/3 від 26.08.2015 року, №119/9/9 від 28.08.2015 року та №161/1/4 від 04.09.2015 року солдат ОСОБА_5 отримував набої калібру 5,45 мм. із маркуванням на денці гільзи « НОМЕР_4 » 26.08.2015 року у кількості 60 штук та 28.08.2015 року, 04.09.2015 року у кількості по 120 штук.
Відповідно до п. 1.15. Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України затвердженої наказом Міністра Оборони України №359 від 29.06.2005 під час поводження зі зброєю та боєприпасами забороняється: зберігати поза розташуванням військової частини (у дома, у гуртожитку) стрілецьку зброю та боєприпаси, у тому числі й спортивну.
Однак, в порушення наведених вимог законодавства, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, близько 15 год. 00 хв. 04.09.2015 року, перебуваючи на території НОМЕР_3 загальновійськового полігону військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), під час проведення навчальних стрільб незаконно привласнив, невикористанні ним бойові припаси набої калібру 5,45 в кількості 30 штук, які на склад підрозділу військової частини НОМЕР_1 не здав, а залишив собі, приховавши їх в особисті речі, та зберігав вказані боєприпаси в своїх особистих речах.
Надалі, солдат ОСОБА_5 , отримавши звільнення з 02.10.2015 року по 05.10.2015 року, близько 21 год. 00 хв. 02.10.2015 року вибув із розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) до м. Хмельницький, Хмельницької області, не маючи передбаченого законом дозволу на поводження із бойовими припасами - набоями калібру 5,45 мм. із маркуванням на денці гільзи «270-81», привласненими ним у кількості 30 штук, вчинив їх незаконне носіння (переміщення, транспортування) із населеного пункту с. Перлявка Житомирської області до м. Хмельницький, Хмельницької області безпосередньо зберігаючи при собі у поліетиленовому пакеті чорного кольору «Boss» та транспортуючи їх на легковому автомобілі, а в подальшому зберігав їх без відповідного на те дозволу при собі у поліетиленовому пакеті чорного кольору «Boss» за адресою: проспект Миру 102/1, АДРЕСА_1 (автобусна станція № НОМЕР_5 АДРЕСА_1 ).
03.10.2015 року близько 03 год. 00 хв. під час проведення огляду місця події на автобусній станції №1 м. Хмельницький, що розташована за адресою:
АДРЕСА_3 , у солдата ОСОБА_5 серед особистих речей у поліетиленовому пакеті чорного кольору «Boss» виявлено та вилучено бойові припаси калібру 5,45 мм. з маркуванням «270-81» у кількості 30 шт., які згідно до висновку експерта є боєприпасами до нарізної вогнепальної стрілецької зброї 5,45 мм., проміжковими набоями з кулею із сталевим осердям до автоматів (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручного кулемета РКК-74, виробництва Луганського станкобудівного заводу, Україна, та є придатними для стрільби.
26 вересня 2016 року солдата ОСОБА_5 призваного до лав Збройних сил України під час дії особливого періоду, на підставі Указу Президента України «Про демобілізацію» звільнено у запас.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у інкримінованих йому правопорушеннях визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини вчинення кримінальних правопорушень та при цьому вказав, що не встиг вистріляти набої 5,45 мм.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, вина ОСОБА_5 доводиться сукупністю досліджених судом доказів, а саме:
відомостями з ЄРДР від 03.10.2015 року про те, що 03.10.2015 року близько 12 год. 35 хв. надійшло повідомлення про те, що на АС АДРЕСА_4 виявлено поліетиленовий пакет в якому знаходяться предмети в кількості 30 штук за зовнішніми ознаками схожі на набої;
відомостями з протоколу огляду місця події від 03.10.2015 року та ілюстративної таблиці відповідно до яких оглянуто поліетиленовий пакет чорного кольору у якому було виявлено на вилучено куртку, кепку, навушники, пластикові ланцюжки, годинник, мобільний телефон, 30 предметів ззовні схожих на набої калібру 5,45.
висновком експерта №1445 від 06.10.2015 року, відповідно до якого тридцять набоїв є боєприпасами до нарізної вогнепальної стрілецької зброї 5,45 мм, проміжковими набоями з кулею із сталевим осердям до автоматів (АК-74, АКС-74, АКС-74У) ручного кулемета РКК-74, виробництва Луганського станкобудівного заводу, Україна, 1981 року, придатні для стрільби.
постановою від 08.10.2015 року про визнання речовими доказами 19 набоїв, 10 куль та 11 гільз.
відомостями з роздавально-здавальних відомостей боєприпасів №111/1/3 від 26.08.2015 року, №119/9/9 від 28.08.2015 року та №161/1/4 від 04.09.2015 року, відповідно до яких солдат ОСОБА_5 отримував набої калібру 5,45 мм. із маркуванням на денці гільзи «270-81» 26.08.2015 року у кількості 60 штук та 28.08.2015 року, 04.09.2015 року у кількості по 120 штук.
відомостями з ЄРДР від 03.10.2015 року про те, що ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться у АДРЕСА_2 під час проведення навчальних стрільб на 37 ЗВП привласнив набої калібру 5,45 мм в кількості 30 штук.
відомостями з листа командира ВЧ ПП НОМЕР_6 від 29.08.2016 року відповідно до якого військовою частиною польова пошта НОМЕР_6 АДРЕСА_1 отримувались набої калібру 5,45 мм із маркуванням « НОМЕР_4 » виробництва Луганського станкобудівного заводу згідно накладної №271 від 18.04.2014 року від військової частини НОМЕР_7 партії Т01-81-270. Боєприпаси використовувались в зоні проведення АТО. Втрат та нестач вказаних боєприпасів в частині не було.
відомостями з листа командира ВЧ НОМЕР_8 від 29.08.2016 року відповідно до якого у військовій частині НОМЕР_8 набої 5,45 мм з позначенням « НОМЕР_4 » на обліку не знаходяться, викраденими, втраченими або списаними не значаться.
відомостями з листа командира ВЧ НОМЕР_9 від 29.08.2016 року відповідно до якого набої калібру 5,45 мм із маркувальним позначенням « НОМЕР_4 » виробництва Луганського станкобудівного заводу, Україна, 1981 року не надходили.
Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 410 КК України як привласнення військовослужбовцем бойових припасів та за ч.1 ст. 263 КК україни як носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують йому покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 не встановлено.
Суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення та особу винного. Суд враховує, що ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненому, щиро розкаюється, по місцю проживання характеризуються позитивно, одружений, не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
З урахуванням суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та особи винного, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку та покладеними обов`язками.
На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Процесуальні витрати, в силу ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
засудив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 410 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 410 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити його у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк терміном на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати за проведення судової балістичної експертизи № 1445 від 06.10.2015 року в розмірі 294,62 грн., на користь держави.
- 19 набоїв, 10 куль та 11 гільз, передані на зберігання в ВРЗО УМВС України в Хмельницькій області, передати в дохід держави;
- мобільний телефон, комуфляжну куртку, комуфляжну кепку, годинник наручний, зарядний пристрій до мобільного телефону та навушники, які передані до Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_6 , відповідно до квитанції від 03.10.2015 року №1407 та №1409, повернути ОСОБА_5 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1