Справа № 520/2099/17
Провадження № 1-кп/520/637/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.11.2017 рокуКиївський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001150 від 27.04.2016 року відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Недригайлів, Надригайлівського району, Сумської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_9 скоїла кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, обвинувачена ОСОБА_9 на початку лютого 2016 року в денний час, точної дати встановити не надалося можливим, шляхом вільного доступу, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , що належить потерпілій ОСОБА_8 , де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, викрала фотоапарат марки «Самсунг DV150F», вартістю 596 гривень 27 копійок, мобільний телефон марки «Самсунг Е1200», вартістю 218 гривень 47 копійок, ноутбук марки «Асус СЕLERON N2940» вартістю 3152 грн. 61 копійок, соковижималку марки КЕNWOOD JE850, вартістю 832 гривень, частину золотої сережки 809 проби, вагою 1,31 г., вартістю 1539 гривень 87 копійок, що належать потерпілій ОСОБА_8 .

Після цього, обвинувачена ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зникла, з викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_8 матеріальній збиток на загальну суму 6339 гривні 22 копійки.

Вказаними умисними діямиобвинувачена ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнала повністю, розкаялася у скоєному, підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті та подала до суду заяву про застосування до неї Закону України «Про амністію 2016», оскільки вона на день набрання чинності Закону України "Про амністію у 2016 році" перебувала у стані вагітності, та на теперішній час знаходиться на 18 тижні.
Окрім визнання ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, винуватість останньої доведена письмовими доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, якими підтверджуються показання обвинуваченої стосовно часу, місця та обставин вчинення нею кримінального правопорушення, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_8 , яка у судовому засіданні, підтвердила факт крадіжки її майна обвинуваченою ОСОБА_9 з квартири АДРЕСА_2 при обставинах викладених у зазначеному вироку. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_9 вона не має, викрадене майно їй було повернуто.

- витягом з ЄРДР №0001150 від 27.04.2016 року;

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 27.04.2016 року, згідно якого було прийнято заяву від ОСОБА_8 , за змістом якої вона просить прийняти заходи до дівчини на ім`я ОСОБА_10 , яка знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу таємно викрала фотоапарат марки «Самсунг DV150F», мобільний телефон марки «Самсунг Е1200», ноутбук марки «Асус СЕLERON N2940», соковижималку марки КЕNWOOD JE850;

- протоколом огляду предметів від 28.01.2017 року з якого вбачається, що було оглянуто копії договорів позики між «Ломбар Гроші тут» та гр. ОСОБА_9 , згідно якого предметами застави зазначені наступні предмети, а саме: фотоапарат цифровий «Самсунг DV 150 F», мобільний телефон марки «Самсунг Е1200», ноутбук марки «АСУССЕLERON», соковижималка марки «КENWOOD JE 850», золоту коронку 809 проби, вагою 1,31 г.,

- постановою про визнання речових доказів, залучення їх до кримінального провадження та передачу їх на зберігання від 29.01.2017 року, згідно якої договори між ПТ «Ломбард Гроші тут» гр. ОСОБА_9 № 790-16005059 від 14.02.2016, №261-15061425 від 13.02.2016, №790-16006430 від 25.02.2016, № 790-16001090 від 21.02.2016, № 790-16006798 від 28.02.2016 року визнані речовими доказами та долучені до кримінального провадження №0001150;

- матеріалами характеризуючими обвинувачену ОСОБА_9 ;

Потерпіла ОСОБА_8 надала суду заяву про відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_9 та вона не заперечує проти застосування Закону України «Про амністію» до обвинуваченої ОСОБА_9 .
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин сумнівів щодо добровільності, істинності позицій сторін не має, судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши докази в їх сукупності, суд, вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, відсутність матеріальної шкоди по справі. Обставин обтяжуючих покарання ОСОБА_9 судом не встановлено.
Враховуючи сукупність вищезазначених обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 та істотно знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді штрафу, бо вважає це покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння кримінальних правопорушень у майбутньому.

В той же час суд зазначає, що 07.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VІІІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно ( ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році».
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 заявила клопотання про застосування до неї Закону України «Про амністію», звільнивши її від відбування покарання, оскільки вона на день набрання чинності Закону України "Про амністію у 2016 році" перебувала у стані вагітності та на теперішній час знаходиться на 18 тижні вагітності, вчинила кримінальне правопорушення середньої тяжкості, повністю визнає свою вину, з наслідками застосування до неї Закону України "Про амністію у 2016 році" ознайомлена.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі п. «б» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Статтею 3 ЗУ «Про застосування амністії в України» встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п."б" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році », який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають жінки, які перебувають в стані вагітності на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_9 на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», а саме: 07.09.2017 року та на даний час, перебувала у стані вагітності, що вбачається з висновку районної лікарсько-консультаційної комісії КЗ «Іванівська центральна районна лікарня». Також, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_9 вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке є середньої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення вона вчинила до дня набрання чинності ( у лютому 2016 року) Закону України «Про амністію у 2016 році ». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачена ОСОБА_9 визнала повністю, щиро кається у вчиненому, відсутністі матеріальної та моральної шкоди по справі.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_9 амністії, передбачених ст. 4 «Про застосування амністії в України» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено. Закон України ""Про амністію" до обвинуваченої раніше не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_9 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченій ОСОБА_9 наслідки застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році», а саме: застосування Закону України "Про амністію" в подальшому, протягом останніх десяти років, до неї не може бути застосована.
Процесуальних витрат згідно зі ст. 124 КПК України немає.
Питання про долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст.85, 86 КК України, ст. 3 ЗУ «Про застосування амністії в України », п."б" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» » від 22 грудня 2016 р. №1810-VІІІ, ст.ст.349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень в дохід держави.
Звільнити ОСОБА_9 на підставі п."б" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року від призначеного покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_9 не обирався.
Речові докази - вважати повернутими за належністю потерпілій ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1