Справа № 355/927/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/244/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 5 12.03.2018

У Х В А Л А
іменем України
12 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
портерпілого: ОСОБА_7 ,
представника потерпілого: ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Поліське Київської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, військовозобов`язаного, пільгами не користується, не одруженого, дітей на утриманні не має, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не маючого судимості,
визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік; на підставі ст. 76 КК України покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_7 10 939 гривень 19 копійок заподіяної матеріальної шкоди та 30 000 гривень заподіяної моральної шкоди, всього стягнуто 40 939 (сорок тисяч дев`ятсот тридцять девять) гривень 19 (девятнадцять) копійок.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судових витрат,
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 14 жовтня 2016 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взявши з собою дерев`яну палицю, з метою заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_7 , пішов до подвір`я по АДРЕСА_1 , де проживає останній, з яким у нього тривалий час склалися неприязні відносини.
Перебуваючи неподалік від подвір`я АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 помітив ОСОБА_7 , який йшов в напрямку до свого подвір`я.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_10 підійшов до останнього, де діючи умисно та усвідомлюючи, що його дії можуть заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_7 , бажаючи та передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, наніс декілька ударів кулаками рук в обличчя ОСОБА_7 , від чого останній впав на землю.
В подальшому ОСОБА_10 для досягнення своєї мети у вигляді заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_7 дерев`яною палицею, яку він підготував заздалегідь, наніс численні удари по тілу та кінцівках ОСОБА_7 , після чого втік з місця скоєння ним кримінального правопорушення.
Відповідно до висновку експерта № 157 від 02 листопада 2016 року у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому 6-го ребра зліва, фрагментарного осколкового перелому лівої ліктьової кістки, перелому шиловидного відростка, осколкового перелому діафаза лівої великогомілкової кістки, перелому латерального мищелку правої великогомілкової кістки, струсу головного мозку, синця лівого ліктьового суглобу, які характерні для дії твердого тупого предмету, або при ударі об такий, за давністю можуть відповідати терміну, вказаному в постанові, а саме 14 жовтня 2016 року.
Перелом 6-го ребра зліва, фрагментарний осколковий перелом лівої ліктьової кістки, перелом шиловидного відростка, осколковий перелом діафаза лівої великогомілкової кістки, перелом латерального мищелку правої великогомілкової кістки відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою розладу здоров`я понад 21 добу.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, потерпілий подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Баришівського районного суду від 26 грудня 2017 року щодо ОСОБА_10 та направити справу на новий судовий розгляд. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуваний вирок винесено без врахування дійсних обставин справи та постановлено помилково, оскільки під час судового розгляду не було дано правильну оцінку добутим доказам, а деяким доказам оцінка не була надана взагалі, деякі докази було проігноровано, а в основу оскаржуваного вироку покладено припущення, внаслідок чого він суперечить дійсним обставинам справи. На думку апелянта, судом першої інстанунції було спрощено показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , оскільки зазначені у вироку показаня значно відрізняються від тих, які були надані ними в залі суду, а показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не співпали з показаннями, наданими в судовому засіданні обвинуваченим. Потерпілий звертає увагу на те, що він неодноразово заявляв клопотання про проведення додаткової експертизи, слідчого експерименту за його та обвинуваченого участі одночасно, проте, у їх задоволенні було відмовлено. Потерпілий не може погодитися з кваліфікацією дій ОСОБА_10 , так як з моменту скоєння злочину він заявляв про те, що побиття скоювали дві особи, яких він впізнав як ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , однак вказане було проігноровано як органами досудового розслідування, так і судом першої інстанції.
Заслухавши доповідача, думку потерпілого та його представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, яка проти задоволення апеляційної скарги заперечувала; вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_10 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованим.
Наведеним у вироку доказам суд дав належну юридичну оцінку та правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України.
Статтею 415 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.
Таким чином, законодавством передбачено вичерпний перелік випадків, коли вирок суду першої інстанції скасовується з призначенням нового судового розгляду, а жодна з вказаних апелянтом обставин не може розцінюватися як порушення, передбачені ст. 415 КПК України.
Так, посилання апелянта на те, що судом першої інстанції було спрощено показання свідків, не відповідає дійсності. Зокрема, свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були допитані в судовому засіданні 11 жовтня 2017 року /т.1 а.п. 181-187/ та їх показання зафіксовано на технічному носії.
У вироку суду першої інстанції показання вказаних свідків викладено у тій мірі, в якій вони безпосередньо стосуються обставин провадження та відомих їм фактів, а те, що вони не викладені дослівно через великий об`єм, не впливає на правильність їх оцінки судом першої інстанції.
Те ж стосується показань свідка ОСОБА_13 , якого було допитано 22 вересня 2017 року /т. 1 а.п. 146-153/.
Вказівка потерпілого на те, що він неодноразово зазначав, що у його побитті приймав участь ОСОБА_14 не може бути взята до уваги, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції не вправі вийти за межі пред`явленого обвинувачення, а причетність ОСОБА_14 до вчинення злочину, інкримінованого ОСОБА_10 не може бути предметом даного апеляційного розгляду.
Окрім того, потерпілим під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції неодноразово заявлялися клопотання, зокрема, щодо проведення додаткових процесуальних дій та повернення обвинувального акта прокурору, які були розглянуті судом, по них були прийняті відповідні рішення, у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає у відмові в заявлених клопотаннях порушень вимог КПК України.
Судом першої інстанції повно та всебічно розглянуто дане кримінальне провадження, після дослідження доказів в якому суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.
Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не ставлять під сумнів законність та обґрунтованість вироку, тому колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу потерпілого залишити без задоволення.
Вирок Баришівського районного суду Київської області від 26 грудня 2017 року щодо ОСОБА_10 залишити без зміни.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

С У Д Д І :

____________________ ___________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4