П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Київ

Судова палата у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_9
суддів:ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
за участю при секретарях: прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою представника Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» ОСОБА_8 про перегляд судових рішень,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2017 року скаргу Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» (далі - ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ») на бездіяльність органу досудового слідства Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП у Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 19 липня 2017 року залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 7 серпня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» на зазначену ухвалу слідчого судді місцевого суду, із посиланням на норми частини третьої статті 309, частини четвертої статті 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), у зв'язку із тим, що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 вересня 2017 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» на ухвалу слідчого судді місцевого суду від 31 липня 2017 року та ухвалу суду апеляційної інстанції від 7 серпня 2017 року.

Рішення суду касаційної інстанції мотивоване тим, що, згідно з частиною третьою статті 307 КПК, в апеляційному порядку може бути оскаржена лише ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження. Решта судових рішень слідчого судді, в силу вимог статті 309 КПК, переглядові апеляційним судом не підлягають.

Представник ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» у своїй заяві, поданій до Верховного Суду України (далі - Суд), стверджує про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм пунктів 1, 2, 17 частини першої статті 7, частини першої статті 303, частини першої статті 309, частини четвертої статті 399 КПК.

Вважає, що рішення апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» суперечить загальним засадам кримінального провадження і позбавляє можливості його, як учасника кримінального провадження, реалізувати конституційне право на оскарження судового рішення в апеляційному порядку. Відповідно, ухвала суду касаційної інстанції, якою підтверджено правильність висновків апеляційного суду, на думку представника, також є незаконною.

Як на приклад неоднакового застосування вищевказаних норм процесуального закону суб'єкт подання заяви посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 червня 2016 року, в якій зроблено висновок про те, що, за змістом частини четвертої статті 399 КПК, на стадії прийняття апеляційної скарги суддя-доповідач вправі приймати рішення про відмову у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення слідчого судді, яке за формою і змістом відповідає вимогам закону, зокрема, якщо слідчий суддя при постановленні рішення ретельно дотримався вимог статей 303-307 КПК.

З урахуванням наведених доводів просить скасувати ухвали судів апеляційної та касаційної інстанцій та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Судова палата у кримінальних справах Суду заслухала суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечив проти задоволення заяви, дослідила матеріали справи та обговорила доводи, викладені у заяві, й дійшла висновку про таке.

Справу про перегляд судових рішень за заявою представника ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» допущено до провадження Суду з підстави, передбаченої пунктом 2 статті 445 КПК, - неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

При цьому Суд зазначає, що рішення про відкриття провадження було прийнято відповідно до абзацу третього частини першої статті 451 КПК, оскільки заява містить досить специфічні питання права і факту в контексті застосування пункту 2 статті 445 КПК.

Тому Суд вважає, що це питання потребує додаткового перегляду в межах його повноважень, визначених законом.

Суд наголошує, що положення пункту 2 статті 445 КПК передбачають порівняння судових рішень на предмет однаковості/неоднаковості застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права. У цьому аспекті у рішеннях Суду висловлена правова позиція, відповідно до якої факт неоднакового застосування норми права касаційним судом повинен мати певний зовнішній вияв, знаходити відображення у відповідному процесуальному документі (рішенні). Про неоднакове застосування норми права свідчить неоднакове її розуміння судом виключно в процесі правозастосування, що зумовлює ухвалення рішень, які мають різний зміст. Неоднаковість у застосуванні положень норми права нерозривно пов'язана з предметом правозастосування - одна й та сама норма (її положення, припис) одного і того самого закону. Для уможливлення процедури порівняння судових рішень, оцінювання Судом відповідної норми права на предмет неоднаковості її застосування така норма має бути реально застосована судом касаційної інстанції під час розгляду справи за касаційною процедурою.

Як вбачається з ухвали суду касаційної інстанції від 9 червня 2016 року, наданої заявником для порівняння, у ній, із посиланням на вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, зроблено висновок про те, що прийняття судами рішень, ухвалених з перевищенням своїх повноважень, порушує право на доступ до правосуддя.

Касаційний суд зазначив, що у даному провадженні суд апеляційної інстанції не звернув увагу на недотримання слідчим суддею місцевого суду при постановленні рішення норм статей 303-307 КПК, зокрема про його відповідність вимогам закону за формою і змістом.

У зв'язку із цим ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження визнана такою, що суперечить вимогам частини четвертої статті 399 КПК.

Тобто суд касаційної інстанції при ухваленні цього рішення керувався вищевказаними нормами кримінального процесуального закону і не здійснював застосування чи аналіз норм пунктів 1, 2, 17 частини першої статті 7, частини першої статті 309 КПК, про неоднаковість застосування яких йдеться у заяві представника.

На противагу цьому, в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 вересня 2017 року, що оспорюється, застосовано норми статті 309 КПК, на підставі яких зроблено висновок про неможливість оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За наведених обставин Суд вважає, що судом касаційної інстанції не було допущено неоднакового застосування одних і тих самих норм кримінального процесуального закону.

Отже, викладені у заяві представника обставини не підтвердились, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 454, 456 КПК, Судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні заяви представника Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» ОСОБА_8 про перегляд ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 7 серпня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 вересня 2017 року.

Постанова є остаточною і може бути оскаржена тільки з підстави, передбаченої пунктом 4 статті 445 Кримінального процесуального кодексу України.

Головуючий ОСОБА_9

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12