Провадження № 1-кп/712/601/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000093 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола, Шполянського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) у військовому званні «солдат», призваним на військову службу під час мобілізації, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, 15.09.2016 о 08 год. 00 хв. після закінчення терміну щорічної основної відпустки, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження не з`явився вчасно на службу без поважних причин та залишився за місцем свого проживання у Черкаській обл., Шполянський р-н., м. Шпола, офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 28.10.2017 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та вчинений злочин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, по суті заданих питань пояснив, що був призваний на військову службу під час мобілізації. 15.09.2016 року після закінчення щорічної відпустки не з`явився на службу без поважних причин та залишився за місцем свого проживання в м. Шпола Черкаської області. Після чого, 28.10.2017 року добровільно прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону та заявив про себе. Просив суд застосувати до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Враховуючи, що учасники судового розгляду, визнали недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюються, з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, - суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даними нормами.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_4 було роз`яснено судом в судовому засіданні, які йому зрозумілі.

Показання обвинуваченого є достовірними, узгоджуються з матеріалами справи.

Окрім повного визнання своєї вини з боку обвинуваченого, його винність також підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні в порядку ст. 349 КПК України, а саме:

- вимога;

- характеристика.

Оцінюючі зібрані докази по кримінальному провадженні в їх сукупності в результаті повного всебічного та об`єктивного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду військовослужбовцем (крім строкової служби).

В якості обставин, що пом`якшують відповідальність відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують відповідальність відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні тяжко хворого батька, раніше не судимий, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Згідно ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408,статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України,статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, внаслідок чого отримав статус учасника бойових дій, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ст. 2 ЗУ «Про Амністію в 2016 році».

Відповідно до положень ч. 2 ст. 86 КК України, під дію ЗУ Про амністію попадають особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сил, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, ст. 2, 15 ЗУ «Про Амністію в 2016 році», суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання за ч. 4 ст. 407 КК України в вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію в 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Соснівський районний суд м. Черкаси.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку, на підставі п. 6 ст. 376 КПК України, вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право, на підставі п. 6 ст. 376 КПК України, отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1