Провадження № 11-сс/780/19/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 11.01.2018

УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2018 року. м. Київ.
Колегія суддів судової палати
з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання: ОСОБА_4
прокурора: ОСОБА_5
особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт: ОСОБА_6
потерпілого: ОСОБА_7
представника потерпілого: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання з апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2017 року про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и л а :
Як вбачається з ухвали слідчого судді, до Києво-Святошинського районного суду Київської області, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру судових розслідувань за № 0007168 від 18.11.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, звернувся слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області з клопотанням про накладення арешту на майно.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування встановлено, що 18.11.2017 року до Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області надійшла заява ОСОБА_7 про те, що невстановлена досудовим розслідуванням особа шляхом обману заволоділа його рухомим майном, яке перебувало у заставі в ПАТ «УКРІНКОМ», а саме шістьома вантажними автомобілями та сімома напівпричепами.

Допитаний потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що йому стало відомо про те, що все рухоме майно, яке перебувало в заставі банку та належало йому на праві власності було знято з реєстрації та зареєстровано на інших осіб. Свого дозволу на перереєстраціїю автомобілів він не надавав.

Відповідно до інформації отриманої в Територіальному сервісному центрі №3246 Регіонального сервісного центру в Київській області МВС України встановлено, що перереєстрація усіх зазначених транспортних засобів здійснювалась 10.09.2015 року на підставі довідок-рахунків в Києво-Святошинському РЕВ ДАІ на нового власника ОСОБА_6 .

Відповідно до реєстраційних карток транспортних засобів, отриманих в Територіальному сервісному центрі № 3246, п`ять вантажних автомобілів і три напівпричепи, зареєстровані на праві власності за ОСОБА_6 , один вантажний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_9 та чотири напівпричепи, зареєстровані відповідно за ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 .

З метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином вище вказаним рухомим майном, унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий просив накласти арешт на вище вказане рухоме майно.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.12.2017 року клопотання слідчого задоволено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вказане в клопотання слідчого рухоме майно є об`єктом кримінально-протиправних дій, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використане для встановлення обставин кримінального правопорушення, а необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів, що було обґрунтовано доведено слідчим в судовому засіданні.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу Києво-Святошинського суду Київської області від 14 грудня 2017 року, якою накладено арешт на його майно, скасувати, мотивуючи тим, що вказані в ухвалі транспортні засоби придбані ним в законний спосіб і належать йому.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, думку особи, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, потерпілого та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, оскільки її доводи вважають не обґрунтованими, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Ч.2 ст. 131 КПК України передбачає, що одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірно вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належним чином дотримані.

З матеріалів клопотання вбачається, що 18.11.2017 року до Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області надійшла заява ОСОБА_7 про те, що невстановлена досудовим розслідуванням особа шляхом обману заволоділа його рухомим майном, яке перебувало у заставі в ПАТ «УКРІКОМ». Відомості про дане кримінальне правопорушення були внесенні до ЄРДР за № 0007168 від 18.11.2017 року за ч.4 ст. 190.

В ході досудового розслідування було встановлено, що 20.09.2013 року між ТОВ «Оленерго» в особі директора ОСОБА_14 та ПАТ «Укрінбанк» (правонаступником якого є ПАТ «УКР/ІН/КОМ») укладено кредитний договір № 4982 про відкриття відновлювальної кредитної лінії. Для належного забезпечення виконання умов договору між ПАТ «Український інноваційний банк» - заставодержатель та ОСОБА_7 заставодавцем, укладено договір застави № 2 транспортних засобів від 13.03.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_7 поручився перед ПАТ «Укрінбанк» власним майном, а саме шістьома вантажними автомобілями та сімома напівпричепами, за належне виконання обов`язку по сплаті кредитних зобов`язань ТОВ «Оленерго» (а.с. 13-17).

Відповідно до інформації отриманої в Територіальному сервісному центрі № 3246 Регіонального сервісного центру в Київській області МВС України, 10.09.2015 року, на підставі довідок-рахунків, в Києво-Святошинському РЕВ ДАІ здійснено перереєстрацію вище зазначених транспортних засобів на нового власника ОСОБА_6 .

Згідно реєстраційних карток транспортних засобів отриманих в Територіальному сервісному центрі №3246 вказані транспортні засоби на даний час перереєстровано на наступних осіб, а саме, п`ять вантажних автомобілів і три напівпричепи, зареєстровані на праві власності за ОСОБА_6 , один вантажний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_9 та чотири напівпричепи, зареєстровані відповідно за ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 (а.с. 18-38).

Постановою ст. слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області від 13.12.2017 року п`ять вантажних автомобілів і три напівпричепи, зареєстровані на праві власності за ОСОБА_6 , один вантажний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_9 та чотири напівпричепи, зареєстровані відповідно за ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0007168 від 18.11.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України (а.с. 39-43).

14.12.2017 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області звернувся слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області з клопотанням про накладення арешту на вище вказане майно (а.с. а.с. 1- 6).

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.12.2017 року клопотання слідчого задоволено (а.с. 46 - 51).

Задовольняючи клопотання про накладення арешту, слідчим суддею було враховано, що майно, на яке слідчий просив накласти арешт, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, визнане речовими доказами, а тому з метою збереження речових доказів, встановлення чи є вказані речі предметом чи знаряддям вчинення злочину, а також такими, що зберегли на собі сліди вчинення злочину та з метою запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження є підстави для накладення арешту на дане майно.

З даним висновком колегія суддів погоджується, оскільки в провадженні органів досудового розслідування перебуває кримінальне провадження за № 0007168 від 18.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України (шахрайство), а вказане майно є об`єктом кримінально-протиправних дій та речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому має важливе значення для вирішення кримінального провадження по суті.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 посинив, що у вересні 2015 році придбав дані транспортні засоби у фізичної особи ОСОБА_7 на підставі договорів купівлі-продажу. ОСОБА_7 сам зняв з обліку продані ним транспортні засоби і передав їх йому. Проте, вказаних договорів купівлі-продажу та документів про оплату транспортних засобів, на підтвердження вказаних обставин ОСОБА_6 суду не надав.

З наданих суду ОСОБА_6 довідок-рахунків вбачається, що останньому транспортні засоби були продані, а довідки-рахунки видані Обухівською філією ТОВ «Автопровайдер» (а.с. 94-100).

Потерпілий ОСОБА_7 та його представник в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_7 , як фізична особа, був майновим поручителем за зобов`язанням ТОВ «ОЛЕНЕГГО» по кредитному договору, укладеному між ТОВ «ОЛЕНЕРГО» та ПАТ «Укрінбанк» і передав у заставу банку своє рухоме майно. ОСОБА_6 працював у фірмі логістом і займався перевезеннями. Коли у 2015 році компанія ОСОБА_7 розпалася, він дозволив ОСОБА_6 займатися дальше перевезеннями на його транспортних засобах. При цьому, транспортні засоби ОСОБА_6 ОСОБА_7 не продавав та на нього не перереєстровував. Зазначені транспортні засоби перебували у заставі банку та на них було накладено обтяження. Як ОСОБА_6 зміг перереєструвати право власності на дані транспортні засоби без згоди банку їм не зрозуміло, можливо в даному випадку мала місце підробка документів.

Прокурор, під час апеляційного розгляду пояснила, що з метою з`ясування відчуження і переоформлення вказаних в клопотанні транспортних засобів, слідчим було подано клопотання і отримано ухвалу слідчого судді про здійснення тимчасового доступу до документів сервісного центру, який займався перереєстрацією даних транспортних засобів. Після з`ясування всіх обставин про перехід права власності, буде вирішуватися питання про можливе скасування арешту майна.

Істотних порушень КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів; -

ухвалила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2017 року про арешт майна залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ /підпис/ ОСОБА_1
/підпис/ ОСОБА_2
/підпис/ ОСОБА_3