АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2192/17 Номер провадження 11-кп/786/341/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
з участю
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000807 від 11.08.2017 щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Олександрівка Хмільницького району Вінницької області, жительки АДРЕСА_1
за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 26 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини справи
Цим вироком ОСОБА_8 засуджено ч. 2 ст. 309КК України на два роки позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 3163,74 грн.

Відповідно до ст.100 КПК вирішено долю речових доказів.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_8 , на початку липня 2017 року, перебуваючи на території свого господарства за адресою проживання : АДРЕСА_1 , діючи умисно, шляхом зривання частин рослин коноплі, що проростали на території господарства, незаконно придбала особливо-небезпечний наркотичний засіб канабіс, який залишила незаконно зберігати в будинку та господарській будівлі за вищевказаною адресою, діючи без мети збуту.

В подальшому, в липні 2017 року, ОСОБА_8 перебуваючи на території свого домогосподарства за адресою проживання, висушила та частково подрібнила раніше зірвані нею рослини коноплі, таким чином незаконно виготовила особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс для власного вживання без мети збуту.

10.08.2017 року в ході проведення огляду домогосподарства ОСОБА_8 , що розташоване в АДРЕСА_1 , працівниками поліції Полтавського РВП було виявлено та вилучено : речовину рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта є особливо небезпечним засобом канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 3, 200 гр. , речовину рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 38,68 гр. ; речовину рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта є особливо небезпечним засобом канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 80,48гр. та речовину рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта є особливо небезпечним засобом канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 480,1 гр.

Вище вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною вагою 602, 46 гр., що відповідно до наказу МОЗ № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу » відносяться до великих розмірів.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Із змісту апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_8 вбачається, що вона прохає пом`якшити призначене судом покарання та застосувати до неї ст.75 КК України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона позитивно характеризується за місцем проживання, має намір працевлаштуватися, використовувала наркотичний засіб для послаблення симптомів астми.

Під час апеляційного перегляду обвинувачена підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржили.

Позиції інших учасників судового провадження
Захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу обвинуваченої.

Прокурор ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 , у вчинені злочину, за який вона засуджена, ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції не досліджувались та ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Дії ОСОБА_8 кваліфіковані судом за ч.2 ст.309 КК України.

Переглядаючи вирок суду в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів не знайшла підстав для її задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених,а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
За змістом ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як вбачається зі змісту вироку, при визначенні виду та розміру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винної, яка посередньо характеризується за місцем проживання, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Обставинами, що пом`якшують покарання винної суд визнав щире каяття, визнання вини та відсутність тяжких наслідків скоєного злочину. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. Також суд врахував досудову доповідь органу пробації щодо наявності високого ризику повторного вчинення ОСОБА_8 злочину.
Належним чином обґрунтувавши своє рішення, суд та призначив ОСОБА_8 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.309 КК України. На думку колегії суддів саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.
З урахуванням вище наведеного, доводи апелянта про призначення їй занадто суворого покарання спростовуються змістом вироку, з якого вбачається, що при призначенні покарання суд врахував, в тому числі, й обставини на які посилається обвинувачена в своїй апеляційній скарзі.
Дійшовши висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_8 реального покарання, суд тим самим виключив можливість звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, про що також зазначив у вироку.
Колегія суддів вважає, що зазначені в апеляційній скарзі обвинуваченої доводи є непереконливими.
Під час апеляційного перегляду вироку суду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Таким чином, переглянувши вирок суду в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів не знайшла підстав для її задоволення та зміни вироку суду в частині призначеного покарання.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404, 405,407, 418 КПК України колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 26 жовтня 2017 року щодо неї без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою яка тримається під вартою в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.
Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4