Справа № 346/5912/16-к
Провадження № 1-кп/346/72/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

cекретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження № 1-кп/346/335/2015 про обвинувачення,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 4.11.2015 року за ст.185 ч.3 КК України , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.2 КК України,а саме таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 в період часу з 15 травня 2016 року по 20 травня 2016 року шляхом вільного доступу зайшов до приміщення будинку,у якого відсутній номер та розташований біля будинку АДРЕСА_1 та який був побудований дядьком ОСОБА_4 потерпілим ОСОБА_5 . З метою реалізації свого умислу на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_4 діючи умисно,повторно,усвідомлюючи протиправний характер своїх дій,таємно викрав бувшу у використанні бензопилу марки «Урал»,вартістю 600 грн., металеві вироби вагою 40 кг, вартістю 100 грн., а саме 3 бляхи від кахельної печі,одну металеву трубу довжиною 4 метри та діаметром 100 мм, три металеві труби довжиною 4 метри кожна діаметром 50 мм , а також вироби з алюмінію загальною вагою 10 кг,вартістю 260 грн., а саме один алюмінієвий бідон ємністю 38 літрів та шість алюмінієвих кастрюль,які належали потерпілому ОСОБА_5 , після чого з викраденим майном місце вчинення кримінального правопорушення покинув,розпорядившись ним на власний розсуд.

Свою вину в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав в повному обсязі і пояснив, що він в період з 15 травня 2016 року по 20 травня 2016 року вирішив знайти та здати металобрухт, який знаходився на подвір`ї помешкання його дядька ОСОБА_5 . Він підійшов до будинку потерпілого ОСОБА_5 ,який знаходиться по АДРЕСА_1 , де відкрив двері у житловий будинок та зайшов до будинку. В будинку він побачив металеві бляхи від кухні,алюмінієвий бідон ємністю 38 літрів, 4 металевих труби різної довжини та діаметру та бензопилу «Урал»,які виніс з будинку на вулицю. Позичивши у свого знайомого гр. ОСОБА_6 підводу, він завантажив на неї викрадені речі і завіз їх в пункт прийому металобрухту, де їх придбав невідомий йому чоловік. Виручені від викрадених речей кошти витратив на власні потреби.

У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений щиро кається і просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченого ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не знаходить.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнання вини в повному обсязі, позитивна характеристика з місця проживання, прохання потерпілого суворо не карати.

Враховуючи наявність зазначених декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину , з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за можливе, застосувавши ст.69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання , не зазначеного в санкції статті 185 ч.2 КК України.

Керуючись ст.ст.373,374,375 КПК України,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і застосувавши ст.69 КК України - призначити покарання 240 годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1