У Х В А Л А
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора, розглянувши у судовому засіданні скаргу заявника ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ОВС СВ УСБ України в Одеській області ОСОБА_5 , -
Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого ОВС СВ УСБ України в Одеській області ОСОБА_5 мотивуючи свою скаргу тим, що
За клопотанням слідчого ОСОБА_4 ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 14.02.2017 року, надано дозвіл на проведення обшуку житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Даною ухвалою в порядку п.6 ч.2 ст.235 КПК України (ухвала про дозвіл на обшук житла повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення котрих проводиться обшук) слідчому дозволено вилучення речей і документів, що мають значення для досудового розслідування, в тому числі комп`ютерної техніки та електронних носіїв інформації з даними щодо незаконної діяльності територіальних громад (громадського руху «Український вибір-право народу», інших громадських організацій, гуманітарних груп, окремих територіальних громад), мобільних телефонів тощо.
Під час проведення обшуку 01.03.2017 року слідчим ОСОБА_4 було вилучено такі належні на праві приватної власності ОСОБА_3 речі, як мобільний телефон Samsung G2 та ноутбук НТ.
Слідчий повинен був подати клопотання про арешт речей, що тимчасово вилучені в порядку ч.7 ст. 236 КПК України за переліком речей, щодо яких прямо був наданий дозвіл слідчого судді на відшукання в ухвалі про проведення обшук, однак слідчим ОСОБА_4 клопотання подано не було.
Посилаючись на вищенаведене, заявник просив зобов`язати слідчого ОВС СВ УСБ України в Одеській області - ОСОБА_4 повернути речі - мобільний телефон Samsung G2 та ноутбук НТ, тимчасово вилучені під час обшуку, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 за переліком речей, щодо яких прямо був наданий дозвіл слідчого судді на відшукання в ухвалі про проведення обшуку.
В судовому засіданні заявник підтримав скаргу, наполягаючи на її задоволенні.
Слідчий та прокурор не заперечували проти задоволення скарги та повернення майна власнику на відповідальне зберігання, посилаючись на те, що потреба у накладенні арешту відпала.
Розглянувши скаргу, заслухавши заявника, та інших учасників провадження, вивчивши надані суду матеріали, суд вважає, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 п.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Як встановлено судом,
14 лютого 2017 року ухвалою Приморського районного суду міста Одеси за клопотанням слідчого ОСОБА_4 , надано дозвіл на проведення обшуку житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
01 березня 2017 року під час проведення обшуку слідчим ОСОБА_4 було вилучено належні ОСОБА_3 на праві приватної власності речі: мобільний телефон Samsung G2 та ноутбук НР.
18 вересня 2017 року заявник звернувся до слідчого із заявою, в якій просив повернути вилучене майно.
Однак, слідчим вилучене у заявника майно повернено не було.
Аналіз наданих суду матеріалів, в сукупності з обставинами встановленими в судовому засіданні, а також положень ст.ст. 167, 100, 284 КПК України дозволяє суду прийти до висновку про необхідність повернення майна, оскільки:
Згідно ст. 167 КПК України вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 цього Кодексу.
На теперішній час, в рамках вказаного кримінального провадження слідчим здійснено всі необхідні слідчі дії щодо зазначеного майна та потреба в застосуванні арешту щодо вказаного майна - відпала.
За таких обставин, суд змушений прийти до висновку, що майно вилучене у ОСОБА_3 підлягає поверненню на відповідальне зберігання, а скарга ОСОБА_3 відповідно підлягає задоволенню, оскільки відсутні підстави для подальшого утримання слідчим зазначеного майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 167, 169, 171, 303-307, 318-380 КПК України:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ОВС СВ УСБ України в Одеській області ОСОБА_5 - задовольнити.
Зобов`язати слідчого ОВС СВ УСБ України в Одеській області ОСОБА_4 повернути тимчасово вилучені речі, під час обшуку, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Samsung G2 та ноутбук НР на відповідальне зберігання.
Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .