Справа № 158/2408/17
Провадження № 1-в/0158/253/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до засудження не працюючого, раніше судимого 18.12.2014 року вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 76, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, засудженого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.12.2016 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, -

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що він засуджений вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.12.2016 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Просить застосувати відносно нього Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Засуджений ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши думку прокурора, який заперечив щодо застосування відносно ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році», дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.12.2016 року ОСОБА_4 засуджено до 3 років позбавлення волі, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який в силу ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. На підставі ст. 71 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.12.2014 року, за яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 186 КК України, і остаточно призначено покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі. Злочин за ч. 2 ст. 186 КК України в силу ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Згідно ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_4 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» відбув менше половини призначеного строку основного покарання.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Керуючись ст.ст. 370, 372, 537, 539 КПК України, Законом України "Про застосування амністії в Україні", Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом 7-ми днів з дня її проголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1