Провадження № 1-кп/161/281/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 15 січня 2018 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000072 від 14.04.2015, який надійшов до суду 10.10.2017 від прокуратури Волинської області, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщане, Камінь-Каширського району, Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, -

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.328 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Згідно з наказом Головного управління ДФС у Волинській області №22-о від 22.01.2015 ОСОБА_4 був призначений на посаду оперуповноваженого відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління Луцької ОДПІ Головного управління ДФС у Волинській області. Цим же наказом його було допущено до роботи з таємними, цілком таємними та для службового користування документами, а також до отримування інформації, яка становить державну таємницю або містить таємні дані.

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Волинській області №242-о від 28.09.2015 ОСОБА_4 був переведений на посаду старшого оперуповноваженого відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління Луцької ОДПІ Головного управління ДФС у Волинській області. А наказом ГУ ДФС у Волинській області №121-о від 24.03.2016 ОСОБА_4 звільнений із займаної посади та з органів податкової міліції в запас Збройних сил України.

ОСОБА_4 , будучи працівником органу ДФС України, виконував функції представника влади, у зв`язку із чим, відповідно до положення частини 1 Примітки до ст. 364 КК України, в період виконання свої службових обов`язків, був службовою особою.

Розпорядженням УСБУ в Київській області від 21.05.2012 № 99д ОСОБА_4 надано допуск до державної таємниці за формою 2, який скасовано 04.11.2016 розпорядженням УСБУ у Волинській області № 111д. У зв`язку із наданням допуску до державної таємниці ОСОБА_4 брав на себе, крім інших, зобов`язання, передбачені статтею 28 ЗУ «Про державну таємницю»: не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка буде йому довірена або стане відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків; виконувати вимоги режиму секретності; повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці; додержуватися інших вимог законодавства про державну таємницю.

Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_4 , у серпні-вересні 2015 року, в ході виконання ним своїх функціональних обов`язків, були ввірені наступні матеріальні носії секретної інформації: проект постанови про заведення оперативно-розшукової справи категорії «Захист», цілком таємно, на 1 аркуші, проект постанови про заведення оперативно-розшукової справи під умовною назвою «Барабан» категорії «Захист», цілком таємно, на 1 аркуші, та аналітичну довідку щодо протиправної діяльності службових осіб, цілком таємно, на 4 аркушах, які він, всупереч вимогам п. 116 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 № 939, не облікував у секторі діловодства та захисту інформації ОУ Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області, не передбачаючи при цьому можливості настання суспільно небезпечних наслідків своєї бездіяльності, хоча повинен був і міг їх передбачити.

В подальшому, ОСОБА_4 , внаслідок порушення встановленого законом порядку поводження із зазначеними документами, в період часу з вересня 2015 року по 04.02.2016, при невстановлених досудовим слідством обставинах, втратив із свого правомірного володіння проект постанови про заведення оперативно-розшукової справи категорії «Захист», цілком таємно, на 1 аркуші, проект постанови про заведення оперативно-розшукової справи під умовною назвою «Барабан» категорії «Захист», цілком таємно, на 1 аркуші, та аналітичну довідку щодо протиправної діяльності службових осіб, цілком таємно, на 4 аркушах, які були йому довірені, чим розголосив відомості, що становлять державну таємницю.

Зокрема, 04.02.2016 громадянин України ОСОБА_6 , не маючи допуску до державної таємниці, виявив поблизу адміністративної будівлі ГУ ДФС у Волинській області за адресою: м. Луцьк, Київський майдан, 4, біля сміттєвих баків, вищевказані проект постанови про заведення оперативно-розшукової справи категорії «Захист», цілком таємно, на 1 аркуші, проект постанови про заведення оперативно-розшукової справи під умовною назвою «Барабан» категорії «Захист», цілком таємно, на 1 аркуші, та аналітичну довідку щодо протиправної діяльності службових осіб, цілком таємно, на 4 аркушах, та ознайомився з їх змістом.

Згідно з висновком державного експерта з питань таємниць Державної фіскальної служби України начальника Головного оперативного управління Державної фіскальної служби України ОСОБА_7 №128дск/21 від 24.02.2017 відомості, які вказані у проекті постанови про заведення оперативно-розшукової справи категорії «Захист», проекті постанови про заведення оперативно-розшукової справи під умовною назвою «Барабан» категорії «Захист» та аналітичній довідці щодо протиправної діяльності службових осіб становлять державну таємницю у сфері державної безпеки та охорони правопорядку та відповідають статті 4.4.9 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби безпеки України № 440 від 12.08.2005. Ступінь секретності вказаних відомостей «Цілком таємно». У разі їх розголошення може бути завдана шкода інтересам національної безпеки України у сфері державної безпеки та охорони правопорядку, оскільки дасть змогу ідентифікувати конкретні об`єкти щодо яких здійснювались або планувались здійснюватись оперативно-розшукові заходи.

Таким чином, своїми необережними діями, які виразились у розголошенні відомостей, що становлять державну таємницю, особою, якій ці відомості були довірені у зв`язку із виконанням службових обов`язків, за відсутності ознак державної зради або шпигунства, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 328 КК України.

13 листопада 2017 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою, ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.328 КК України.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується, вперше притягується до кримінальної відповідальності, що в цілому істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.328 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю, та звільнено обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України на визначений судом строк з покладенням на ОСОБА_4 визначених судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відноситься до категорії середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , цілком розуміє положення, передбачені ч.ч.4, 5 ст.474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 65, 69 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. При цьому, відповідно до положень ст.474 КПК України судом не проводилось дослідження доказів щодо фактичних обставин даного кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Узгоджене сторонами покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, зважаючи, що узгоджене сторонами покарання, відповідає загальним правилам призначення покарань, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

При визначенні терміну іспитового строку, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, свою вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, одружений, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, а тому суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування амністії до обвинуваченого ОСОБА_4 . Клопотання мотивує тим, що обвинувачений ОСОБА_4 підпадає під дію «в » ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», а тому просить звільнити останнього від відбування призначеного за цим вироком покарання.

Захисник ОСОБА_5 подане клопотання підтримав з викладених у ньому мотивів, обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав, та погодився на застосування амністії щодо нього, прокурор проти задоволення клопотання захисника не заперечив.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року (надалі - Закон) виконання цього Закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Пунктом «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» постановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 328 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, обвинувачений підпадає під дію п. «в» ст.1 Закону, оскільки на день набрання чинності цим Законом має дитину, якій не виповнилося 18 років ( ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), щодо якої не позбавлений батьківських прав, обмежень для застосування амністії не встановлено, а тому врахувавши наведені обставини суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання захисника та звільнення обвинуваченого від призначеного за цим вироком покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд, -

УХВАЛИВ :
Угоду про визнання винуватості, укладену 13 листопада 2017 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 від 14.04.2015 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.328 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ст.76 КК України обов`язки, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за цим вироком покарання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової почеркознавчої експертизи (висновок експерта №72/205 від 30.05.2017) у сумі 990 (дев`ятсот дев`яносто) гривень 40 (сорок) копійок.

Речові докази: проект постанови про заведення оперативно-розшукової справи категорії «Захист» на 1 арк., проект постанови про заведення оперативно-розшукової справи під умовною назвою «Барабан» категорії «Захист» на 1 арк., аналітична довідка щодо протиправної діяльності на 4 арк., матеріали оперативно-розшукової справи № 03-18-12/15 під умовною назвою «Олімп» в прошитому та пронумерованому вигляді на 84 аркушах залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий