АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, з вищою освітою, раніше не судимого, який працює на посаді старшого оперуповноваженого УЗЕ в Дніпропетровській області ДЗЕ НП України, маючого спеціальне звання «підполковника поліції», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2017 року задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_11 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань №4 строком на 60 (шістдесят) днів, до 24 грудня 2017 року з визначенням застави у розмірі 5 000 000 гривень.

Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя зазначив, що як вбачається із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК

України, що підтверджується матеріалами клопотання.

Також на думку суду, доведеними є ризики, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, такі як можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний не визнає своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, може вживати будь-яких заходів для введення слідства в оману та спотворювання всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а в разі неможливості вчинення таких дій, може покинути місце свого постійного проживання з метою уникнення покарання. Окрім того, суд враховує й те, що підозрюваний продовжує перебувати на займаній ним раніше посаді, і може й надалі використовувати своє службове становище, з метою знищення чи приховання документів та речей, які можуть мати істотне значення для проведення досудового розслідування даного кримінального провадження, а також незаконно впливати на свідків, якими можуть бути й його колеги з метою дачі ними

свідчень на його користь, з метою його виправдання та уникнення покарання.

Зазначає і про те, що прокурором доведено і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, так як підозрюваний ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного з одержанням службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди, що підтверджується копією пред`явленої йому підозри.

В апеляційній скарзі з урахуванням доповнень до неї захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні до її підзахисного запобіжного заходу.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає наступне.

- З матеріалів, доданих прокурором до клопотання на 136 аркушах, в

обґрунтування підозри ОСОБА_12 представлено лише два суперечливих

протоколи допитів зацікавлених осіб, які знаходяться не тільки у протиріччі один з одним,

але й у протиріччі з письмовою заявою самого ОСОБА_13 , щодо особи, яка

нібито вимагала у нього неправомірну вигоду, та яка була підставою для внесення

відомостей до СРДР за № 0000112 від 28.04.2017 року (аркуші 90-91

матеріалів). Отже обгрунтованість підозри ОСОБА_12 під час розгляду

клопотання прокурора не підтверджується жодним доказом як по епізоду вимагання

неправомірної вигоди з гр. ОСОБА_13 по даному кримінальному провадженню,

гак і по епізод) вимагання неправомірної вигоди з гр. ОСОБА_14 по іншому

кримінальному провадженню, яке не має жодного відношення до кримінального

провадження, за яким подано клопотання прокурора про обрання ОСОБА_15

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначені доводи сторони захисту

слідчим суддею були необгрунтовано проігноровані.

- Слідчий суддя проігнорував доводи сторони захисту про те, що в обґрунтування

підозри ОСОБА_12 прокурор долучив до матеріалів практично усі документи,

які мають відношення до іншого підозрюваного - ОСОБА_16 ( аркуші 24-33; 58-63;

64-74; 75-82). та які не містять навіть обгрунтованості підозри ОСОБА_16 , а тим паче

жодним чином не обґрунтовують підозру ОСОБА_12

- з усіх матеріалів, доданих до клопотання прокурором, лише один має відношення до ОСОБА_12 - протокол його затримання в порядку ст. 208 КПК України (аркуші 34-47 матеріалів), але крім численних порушень норм КПК України та прав

ОСОБА_12 , протокол не містить жодного доказу в обґрунтування його підозри,

оскільки у нього не вилучено під час затримання та проведення

особистого обшуку жодної речі, грошової купюри, чи документа, які мають відношення

до даного кримінального провадження.

- Прокурором, на думку апелянта, навмисно не долучені до матеріалів

клопотання протоколи слідчих дій, які мають відношення до ОСОБА_12 , а саме

протокол обшуку його робочого кабінету від 24.10.2017 року та протокол обшуку

домоволодіння

АДРЕСА_1 , що належить на праві власності громадянину

ОСОБА_17 , яким користується дружина ОСОБА_10 суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

ОСОБА_18 , якій власник домоволодіння ОСОБА_17 приходиться батьком, про що

прокурору військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону

України ОСОБА_19 було достовірно відомо, але він приховав дану інформацію від

слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_20 ,

оскільки ОСОБА_18 - особа, стосовно якої здійснюється особливий порядок

кримінального провадження та, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус

суддів», її незалежність забезпечується зокрема недоторканістю, яка поширюється і на

майно судді та членів її сім`ї, з метою отримання дозволу на проведення обшуку не

дотримуючись особливого порядку кримінального провадження. Під час даного обшуку апелянта не допустили як захисника підозрюваного ОСОБА_12 , який офіційно приймає участь у справі, чим грубо порушили право на захист, не вилучивши жодної речі, предмета або грошової купюри, які мали б відношення до даного кримінального провадження.

- Сторона захисту прохала заслухати у судовому засіданні свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 ,та дослідити протокол обшуку будинку АДРЕСА_1 , який проводився 24-25 жовтня 2017 року прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_23 , оскільки зазначений протокол і ухвала слідчого судді ОСОБА_20 , яка надає право на його проведення, в матеріалах клопотання відсутні. Разом з тим, до клопотання долучені протоколи обшуку робочого кабінету та житла іншого підозрюваного по справі - ОСОБА_24 , хоча жодних доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_10 , як і іншого підозрюваного ОСОБА_24 не містять. але слідчим суддею було відмовлено в цьому.

- Також слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі проігнорував доводи сторони захисту про те, що зміст повідомленої ОСОБА_15 підозри не конкретизований, містить

загальні фрази, не зазначено які саме протиправні дії повинні були виконати

підозрювані за домовленістю з заявниками за отримання неправомірної вигоди.

- До матеріалів клопотання прокурора не долучено жодного документу, характеризуючого особу ОСОБА_12

- В клопотанні прокурора приведені лише нічим не обґрунтовані припущення про нібито наявність заявлених ризиків, але будь-яких конкретних обставин та доказів, які б свідчили про зазначені прокурором наміри у підозрюваного, в клопотанні не наведено.

- Не доведено також прокурором та слідчим суддею, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

- У клопотанні прокурора про обрання ОСОБА_15 запобіжного заходу у

вигляді тримання під вартою зазначено непомірно великий розмір

застави - 6 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 10

мільйонів гривень, що знаходиться у протиріччі з вимогами ч. 4, 5 ст. 182 КПК України.

Незважаючи на те, що слідчий суддя зменшив розмір застави до п`яти мільйонів

гривень ОСОБА_15 , але в оскаржуваній ухвалі не зазначив, в чому саме

полягає виключність випадку обрання ОСОБА_15 запобіжного заходу у

вигляді тримання під вартою, та чому саме розмір застави, передбачений ч. 5 ст. 182 КПК

України не здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього

процесуальних обов`язків. Крім того, з оскаржуваної ухвали не зрозуміло, чому при

аналогічних обставинах повідомленої підозри іншій особі по даному кримінальному

провадженню - ОСОБА_25 розмір застави суттєво менший - у розмірі трьох мільйонів

гривень.

- Матеріали, долучені до клопотання прокурора, не тільки не

обґрунтовують підозру ОСОБА_12 , а навпаки, спростовують її, а саме на аркушах 9-10 матеріалів прокурором долучений витяг з ЄРДР за №

0000112 в якому під одним номером зазначено дві заяви: від 28.04.2017 року

за ч. 3 ст. 368 КК України ( за заявою гр. ОСОБА_13 від 27.04.2017

року за фактом вимагання неправомірної вигоди працівником УЗЕ ОСОБА_26 5 000

доларів США за не притягнення заявника до кримінальної відповідальності) і 16.06.2017 року за ч. 3 ст. 368 КК України (за заявою гр.

ОСОБА_14 , зареєстрованою в СБУ 16.06.2017 року), але сама заява гр. ОСОБА_14 , в

матеріалах, долучених до клопотання, відсутня.

Як вбачається з повідомленої ОСОБА_15 підозри (аркуші 120-131 матеріалів), йому інкримінується два епізоди. Перший епізод: 14.04.2017 року у м. Кам`янське Дніпропетровської області ОСОБА_10 через невстановлених досудовим розслідуванням посередників, висунув незаконну вимогу гр. ОСОБА_13 передати йому неправомірну вигоду в сумі, еквівалентній 5 000 доларів США або у гривневому еквіваленті 134 321 гривні за не проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000298 від 10.12.2016 року, що потягло б за собою не притягнення останнього до кримінальної відповідальності. Даний епізод повідомленої ОСОБА_10 підозри спростовується письмовою заявою самого гр. ОСОБА_13 , в якій останній зазначає прізвище відомої йому зовсім іншої особи - ОСОБА_26 , прізвище ОСОБА_10 в заяві, сама ж письмова заява гр. ОСОБА_13 від 27.04.2017 року знаходиться у протиріччі з його показами в якості свідка. Той факт, що гр. ОСОБА_13 , на думку апелянта, звернувся з заявою до СБУ саме з помсти за проведені обшуки, а не з причини вимагання неправомірної вигоди службовими особами, вбачається як з його письмової заяви від 27.04.2017 року, так і з листів СБУ, долучених до матеріалів. Зазначений факт також підтверджується постановою заступника військового прокурора Південного регіону України ОСОБА_27 про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення у кримінальному провадженні від 28 квітня 2017 року, в описовій частині якої зазначені як прізвища співробітників УЗЕ, так і прізвища слідчих Кам`янського ВП, які здійснювали досудове розслідування по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_13 - ОСОБА_28 та ОСОБА_29 ..

Що стосується другого епізоду, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі проігнорував доводи сторони захисту про те, що в матеріалах, долучених прокурором до клопотання, відсутні як сама заява ОСОБА_14 , яка є приводом і підставою для внесення відомостей до ЄРДР, так і витяг з ЄРДР, за яким зареєстрована дана заява, а також номер кримінального провадження за заявою ОСОБА_14

- Слідчий суддя проігнорував досліджені під час розгляду клопотання матеріали, які спростовують обгрунтованість зазначеної підозри, а саме: протокол огляду речей та документів від 24.10.2017 року, протокол особистого обшуку особи ОСОБА_22 від 24.10.2017 року.

- Обшук у ОСОБА_12 було проведено 24.10.2017 року з 17 години 43 хвилин до 23 години 15 хвилин, під час якого був складений протокол його затримання прокурором військової прокуратури ОСОБА_30 ( аркуші 34-39 матеріалів), без ухвали слідчого судді, з численними порушеннями норм КПК України, про які зазначено в зауваженнях до протоколу (аркуші 40-47 матеріалів). Під час проведення вищезазначеного обшуку ніяких грошових коштів, які були предметом неправомірної вигоди, а також інших речей та документів, які б вказували на незаконність дій ОСОБА_12 вилучено не було.

- З усіх матеріалів, які додані прокурором до клопотання, в якості доказів в

обґрунтування підозри ОСОБА_12 можуть розглядатись лише чотири

протоколи допитів осіб в якості свідків, двоє з яких є заявниками - зацікавленими особами

ОСОБА_13 , на меті якого є уникнення кримінальної

відповідальності за скоєні злочини - незаконне заволодіння майновим комплексом Дніпродзержинської швейної фабрики на підставі двох підроблених рішень суду і

незаконних дій щодо цього майна, та ОСОБА_14 , який знаходиться у

дружніх стосунках з ОСОБА_13 , про що зазначено прокурором у самій підозрі

(аркуш 122 матеріалів), та діє в інтересах останнього, інші двоє осіб:

ОСОБА_21 (аркуші 93-95 матеріалів) і ОСОБА_22 , які зазначили, будучі допитані в якості свідків, що вони взагалі не знайомі з підозрюваними ОСОБА_31 , і ОСОБА_32 і ніколи не зустрічались та не спілкувалися з ними.

- Не підтверджується також жодним документом, з долучених до клопотання матеріалів, і обгрунтованість висновків слідчого судді в оскаржуваній ухвалі про «наявність сговору» між підозрюваними, «розроблення ними злочинного плану, спрямованого на прохання та отримання неправомірної вигоди», а також «залучення до своєї злочинної діяльності в якості посередників невстановленої досудовим розслідуванням особи на ім`я ОСОБА_33 та громадянина ОСОБА_22 »

- У вступній частині оскаржуваної ухвали зазначено, що підозрюваний

ОСОБА_10 зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , у клопотанні прокурора (аркуш 6

матеріалів) зазначено, що ОСОБА_10 зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_3 . Дана інформація не відповідає фактичним обставинам справи,

оскільки ОСОБА_10 офіційно зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_2 , на що декілька разів звертав увагу слідчого судді під

час розгляду клопотання прокурора, копія паспорту ОСОБА_34 прокурором до

матеріалів клопотання не долучена.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 .

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства. Зазначає, що в судовому засіданні 26.10.2017 року ОСОБА_10 заперечував проти пред`явленої підозри та вважав її не обґрунтованою; згідно доданих прокурором до клопотання про обрання запобіжного заходу документів, жодного доказу, який би обґрунтовував дану підозру не має; свідчення свідків лише свідчать про факт отримання свідком ОСОБА_22 пакету, в якому начебто були грошові коштами у сумі 20 000 доларів США, але в додатках до клопотання відсутній протокол огляду або вилучення вищезазначених коштів, тобто факт отримання свідком ОСОБА_22 грошових коштів у сумі 20 000 доларів США викликає сумніви; ризики, на які посилається в своєму клопотанні прокурор, є необґрунтованими, а слідчий суддя істотно порушив принцип змагальності сторін та перебрав на себе функцію державного обвинувачення, оскільки в своїй ухвалі встановив наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обставин, які ніби то підтверджують наявність цих ризиків.

Вказує, що відсутні в матеріалах кримінального провадження і докази того, що інший, більш м`який запобіжний захід відносно ОСОБА_10 не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Строною захисту зібрані документи, які свідчать про те, що ОСОБА_10 , має міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, а саме родину - жінку, двох дітей з якими проживає однією сім`єю. Крім того раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. За таких обставин, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_10 під вартою є незаконним і таким, що порушує його право на особисту недоторканість, гарантоване ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Конституцією та Кримінальним процесуальним кодексом України з огляду на відсутність «обґрунтованої підозри» про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, а також з огляду на відсутність передбачених законом ризиків. Таким чином, вважає, що вищенаведене є підставою для скасування судового

рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисників, які підтримали доводи і вимоги апеляційних скарг сторони захисту, думку прокурора, який заперечував проти задоволення даних апеляційних скарг, але вважав за можливе з урахуванням наданих та долучених матеріалів зменшити в даному випадку розмір застави до 1 000 000 гривень, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, з матеріалів провадження вбачається що, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема протоколами допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_35 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 ; протоколом огляду грошових коштів від 24.10.2017 року; протоколом затримання ОСОБА_10 від 24.10.2017 року; протоколом особистого обшуку громадянина ОСОБА_22 від 24.10.2017 року, іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, доводи сторони захисту щодо недоведеності обґрунтованості підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_10 злочину, не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з вищенаведеним. Також, приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики переховування підозрюваного від суду за скоєння особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 08 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, а також, що підозрюваний, знаходячись на свободі, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з чим обґрунтовано прийшов до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.

Разом з тим, колегія суддів знаходить обґрунтованими доводи сторони захисту щодо невідповідності визначеного розміру застави вимогам ст. 182 КПК України.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016 року розмір застави визначається у таких межах : щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий суддя під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 , дійшов висновку про необхідність визначити заставу в сумі 3125 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 5 000 000 гривень, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 , оскільки застава у меншому розмірі не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Але в даному конкретному випадку, враховуючи дані, що містяться в наданих стороною захисту матеріалах, які були долучені та досліджені під час апеляційного розгляду, а також позицію сторін захисту та обвинувачення, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір застави з урахуванням обставин кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_10 , майнового і сімейного стану підозрюваного, та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, до 625 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 000 000 гривень і вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія судді

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 грудня 2017 року.

Визначити ОСОБА_10 заставу в розмірі 625 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 000 000 (один мільйон ) гривень 00 копійок, у разі внесення якої ОСОБА_10 підлягає звільненню з-під варти.

У випадку внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_10 з-під варти, покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання та/або роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_10 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3