Кримінальне провадження № 629/3048/17
Номер провадження 1-кп/629/380/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.09.2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законного представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова Харківської області кримінальне провадження у відношенні:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, який являється учасником бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України;

в с т а н о в и в:
22.07.2017 року близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 знаходилися поруч з Лозівським міським палацом культури, за адресою: м. Лозова Харківської області, проспект Перемоги, буд. 1, де вживали алкогольні напої, а саме пили пиво.
В цей час, поруч з ними, пройшов раніше їм не знайомий ОСОБА_7 , який тримав в руці мобільний телефон "Xiaomi Readmi 4A 16 Gb", по якому слухав музику через навушники. ОСОБА_4 здалося, що ОСОБА_7 висловився у їхню адресу та перепитав у ОСОБА_7 , що саме він має на увазі. Не почувши відповідь на своє запитання, ОСОБА_8 сприйняв висловлювання ОСОБА_7 , як образу, після чого у нього раптово виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотиву раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підбіг з заду до ОСОБА_7 та наніс йму удар кулаком правої руки по лівій стороні потиличної області голови, в результаті чого ОСОБА_7 впав на асфальтне покриття, чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій потиличній області, саден по розгинальній поверхні правого ліктьового суглобу, на передній поверхні правого колінного суглобу та по передній поверхні лівого колінного суглобу.
В момент падіння, ОСОБА_7 випустив з руки свій мобільний телефон. В цей час ОСОБА_5 помітив мобільний телефон ОСОБА_7 "Xiaomi Readmi 4A 16 Gb" та у нього виник умисел на його відкрите викрадення.
Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 підняв з землі та відкрито заволодів мобільним телефоном ОСОБА_7 , вартістю 2409,00 грн., який поклав до своєї кишені, не повідомивши про це ОСОБА_4 , який після нанесення удару відійшов від місця події.
Після скоєння злочину ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
У судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, пояснивши, що він дійсно, 22.07.2017 року, близько 02:00 год., за вищевказаних обставин, наніс ОСОБА_7 удар кулаком правої руки по лівій стороні потиличної області голови, після чого ОСОБА_7 впав на асфальт, а він відійшов в сторону. Про вчинене шкодує, у скоєному щиро розкаюється.
У судовому засіданні ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, пояснивши, що він дійсно, 22.07.2017 року, близько 02:00 год., за вищевказаних обставин, після того, як ОСОБА_7 , після того як йому наніс удар ОСОБА_4 , впав на асфальт і випустив свій мобільний телефон з руки, він відкрито заволодів цим телефоном, підбіг до потерпілого та підняв вказаний телефон з землі, після чого поклав телефон до своєї кишені, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. У скоєному розкаюється.
Законний представник потерпілого фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченими не оспорювала, просила врахувати, що обвинувачені вперше притягуються до кримінальної відповідальності, підтвердила, що обвинувачені спричинену шкоду відшкодували у розмірі 2000 грн.
У зв`язку з повним визнанням вини обвинуваченими, їх згодою з правовою кваліфікацією своїх дій при обставинах встановлених при досудовому розслідуванні, не оспоренням фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення учасниками судового провадження, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, про те, що вони будуть позбавленні права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинувачених, заперечень з боку прокурора, законного представника потерпілого, виходячи з вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинувачених.
Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд находить його вину повністю доказаною, а його дії кваліфікує за ч. 1ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_5 суд находить його вину повністю доказаною, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна(грабіж).
Дослідженням особи обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановлено, що вони раніше не судимі, працюють різнорабочими неофіційно. Зі слів обвинуваченого ОСОБА_4 , він працює, матеріально самозабезпечує себе, має щомісячний постійний дохід в розмірі 5000 6000 гривень. Обвинувачені на обліку у лікаря-психіатра, лікарня-нарколога не перебувають, не одружені, дітей не мають, проживають без реєстрації за постійними місцями проживання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винних й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до невеликого ступеня тяжкості(ст.12 КК України).
ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до середнього ступеня тяжкості(ст.12 КК України).
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_4 , обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, можливості самозабезпечення, висновків органу пробації, обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку про те, що його подальше перевиховання та попередження скоєння ним нових злочинів можливе при призначенні кримінального покарання у виді штрафу в межах розміру, передбаченого санкцією ч. 1 статті 125 КК України .
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_5 , обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, висновків органу пробації, обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку про те, що його подальше перевиховання та попередження скоєння ним нових злочинів можливе при призначенні покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 статті 186 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування до нього п. «д» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», в зв`язку з тим, що він являється учасником бойових дій.
Прокурор в судовому засіданні вважав наявними правові підстави для застосування закону про амністію до обвинуваченого ОСОБА_5 . Законний представник ОСОБА_6 не заперечувала.
Як встановлено ст.. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VІІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п."д" ст.. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які являються ветеранами війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту")
Як вбачається з посвідчення серія НОМЕР_1 від 05.12.2015 року, ОСОБА_5 являється учасником бойових дій.
Кримінальне правопорушення вчинене 22 липня 2017 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обмежень, передбачених ст.. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст.. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», у відношенні ОСОБА_5 судом не встановлено, амністія до нього раніше не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_5 , що амністія в подальшому протягом останніх десяти років до нього не може бути застосована.
Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_5 витрати за проведення товарознавчої експертизи № 3790 від 15.08.2017 року в сумі 296 гривень 61 копійки.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді ШТРАФУ у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на ОДИН рік.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного покарання на підставі п. «д» ст.. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Речові докази: мобільний телефон "Xiaomi Readmi 4A 16 Gb", сім картка мобільного оператору «МТС Україна», які передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_7 - залишити йому ж.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на проведення товарознавчої експертизи № 3790 від 15.08.2017 року в сумі 296 гривень 61 копійки які необхідно стягнути на наступні реквізити: код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, одержувач платежу Держава.
Долю речових доказів вирішити по вступу вироку в законну силу.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженим та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.
Суддя: ОСОБА_1