АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1297/2017
Категорія КК: ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

обвинувачена: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальні провадження № 0001809 та № 0005426 за заявою обвинуваченої ОСОБА_8 від 07 лютого 2017 року про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Печерського районного суду м. Києва від 31 липня 2015 року щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 31 липня 2015 року ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України та призначено їй покарання:

- за ч. 4 ст. 358 КК України (по епізодам за квітень 2014 року) у виді 1 року обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 358 КК України (по епізодам за квітень 2014 року) у виді 1 року обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України (по епізодам за квітень 2014 року), ч. 2 ст. 190 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 2 роки не вчинить нового злочину.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання, призначеного ОСОБА_8 за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18 серпня 2014 року, призначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 3 роки не вчинить нового злочину.

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

- за ч. 3 ст. 358 КК України по епізоду від 03.10.2014 у виді обмеження волі строком на 2 роки;

- за ч. 4 ст. 358 КК України по епізоду від 03.10.2014 у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. ч. 3,4 ст. 358 КК України (по епізоду від 03.10.2014) ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано частину не відбутого покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18.08.2014 у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, і остаточно за сукупністю вироків призначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

17 травня 2017 року з матеріалами кримінального провадження до Апеляційного суду міста Києва надійшла заява обвинуваченої ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного вироку суду, обґрунтоване тим, що строк на апеляційне оскарження пропущено ОСОБА_8 через її некомпетентність у галузі права, а також у зв`язку з тим, що вона знаходилась у стані стресу. Крім того, вона не отримувала копії ухвали Апеляційного суду міста Києва від 04 вересня 2015 року про залишення її апеляційної скарги без руху, а тому не могла усунути недоліки апеляційної скарги.

Розглянувши кримінальне провадження, заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 , які підтримали заяву та просили її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення заяви, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як убачається зі змісту ст. 399 КПК України при пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду апеляційна скарга подається разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження і якщо суд апеляційної інстанції не знайде підстав для його поновлення, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.

Згідно ст. 117 КПК України поновленню підлягає лише пропущений із поважних причин строк для вчинення процесуальної дії, встановлений цим Кодексом, і не передбачено продовження чи надання додаткового строку для її вчинення.

У відповідності з матеріалами кримінального провадження та повідомленням Печерського районного суду м. Києва апеляційна скарга ОСОБА_8 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 31 липня 2015 року разом із заявою від 07 лютого 2017 року про поновлення строку на апеляційне оскарження не надходила.

Крім того, посилання обвинуваченої та її захисника на те, що ОСОБА_8 не було відомо про повернення їй попередньої апеляційної скарги спростовуються матеріалами кримінального провадження, з якими обвинувачена неодноразово знайомилась і після повернення апеляційної скарги протягом 2015-2017 років.

За таких обставин, передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для задоволення заяви обвинуваченої про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також надання їй додаткового строку, як це просить обвинувачена і її захисник, не встановлено, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 117, 399, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву обвинуваченої ОСОБА_8 від 07 лютого 2017 року про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Печерського районного суду м. Києва від 31 липня 2015 року щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченою в той же строк з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:

_________________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4