451/1119/15-к
1-в/465/146/18
У Х В А Л А

Іменем України

18.04.2018 року м. Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
представника закладу - лікуючого лікаря ОСОБА_5
розглянувши в судовому засіданні заяву в.о. генерального директора Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру хворому: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України,-
В С Т А Н О В И В:
Виконувач обов`язків генерального директора Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 звернувся в суд із письмовою заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України.
Заяву мотивує тим, що ОСОБА_7 перебуває на лікуванні у Комунальному закладі Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» згідно ухвали Радехівського районного суду Львівської області від 12.10.2015 року, яке продовжено ухвалами Франківського районного суду м. Львова від 01.07.2016 р., 03.11.2016 р., 08.06.2017 р. та 21.12.2017 р.
10 травня 2015 року, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України. За даним кримінальним провадженням було призначено та проведено стаціонарну судово-психіатричну експертизу, в результаті якої комісія дійшла висновку, що: « ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервним перебігом за своїм психічним станом, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також перебував у хворобливому стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом».
На підставі ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу" 29.03.2018р. гр. ОСОБА_7 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що останній на момент огляду страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері у особи з розумовою відсталістю, стан формування ремісії. У зв`язку з повною відсутністю критичного ставлення до свого психічного стану та скоєного, періодичним ухилянням від вживання призначених ліків, коротким терміном відносної стабілізації психічного стану, тобто відсутністю повноцінного стану ремісії, що тільки почала формуватись, за своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Покликаючись на ст.19 ЗУ «Про психіатричну допомогу», заявник просить суд продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Представник заявника в судовому засіданні - лікуючий лікар заяву підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним у заяві. Просить продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, мотивуючи тим, що у хворого відсутня критика до свого психічного стану та вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.
Хворий в судовому засіданні проти стаціонарного лікування заперечив, вважає, що може лікуватися амбулаторно. Адвокат в судовому засіданні із своїм підзахисним погодилася, у зв`язку з чим, вважала недоцільним задовольняти заяву.
Прокурор в судовому засіданні з доводами заявника та його представників погодилася, просила суд задоволити заяву.
Заслухавши доводи заявників думку інших учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, суд приходить до висновку, що заяву слід задоволити.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 перебуває на лікуванні у Комунальному закладі Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» згідно ухвали Радехівського районного суду Львівської області від 12.10.2015 року, про застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, як особі, що вчинила суспільно небезпечне діяння в стані неосудності.
У подальшому лікування продовжувалося на підставі ухвал Франківського районного суду м. Львова від 01.07.2016 р., 03.11.2016 р., 08.06.2017 р. та 21.12.2017 року.
29.03.2018р. гр. ОСОБА_7 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що останній на момент огляду страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері у особи з розумовою відсталістю, стан формування ремісії. У зв`язку з повною відсутністю критичного ставлення до свого психічного стану та скоєного, періодичним ухилянням від вживання призначених ліків, коротким терміном відносної стабілізації психічного стану, тобто відсутністю повноцінного стану ремісії, що тільки почала формуватись, за своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Суд враховує, думку хворого та захисника, щодо наявних підстав можливості продовження лікування амбулаторно, однак приймає до уваги обґрунтування представника заявника та лікуючого лікаря про необхідність лікування в стаціонарних умовах.
Виходячи із змісту ст. 95 КК України та ст. ст.17, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 (шість) місяців, здійснюється судом на підставі заяви психіатричної установи про продовження такої госпіталізації.

Дослідивши надані суду письмову заяву з додатками, з`ясувавши питання, передбачені ст. 512 -514 КПК України, заслухавши пояснення представника комунального закладу, лікуючого лікаря, пояснення хворого, думку адвоката та висновок прокурора, суд приходить до переконання, що заяву слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, ст.ст. 17,19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 503 - 514 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити застосування примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через суд, що постановив ухвалу.

Суддя ОСОБА_8