Справа № 369/2926/18
Провадження №1-кс/369/873/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2018 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання лейтенанта поліції СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0001673 від 15.03.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся ст. лейтенант поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0001673 від 15.03.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Свої вимоги слідчий мотивує тим, що у провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001673 від 15.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.03.2018 близько 05:20 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 11.02.2014 вироком Печерського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України; 04.07.2014 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, маючи прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи поблизу багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, підійшов до припаркованого за вищевказаною адресою автомобіля марки «Фольцваген Т 4», н.з. НОМЕР_1 , після чого через відчинені задні двері проник до салону вищезазначеного автомобіля, звідки повторно таємно викрав належний ОСОБА_5 двоканальний автомобільний відеореєстратор, який поклав до кишені верхнього одягу, в який був одягнений.

Після цього, продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в салоні даного автомобіля, утримуючи при собі вищевказаний відеореєстратор, ОСОБА_4 зняв із кріплення магнітолу марки «SVS» та в цей момент був помічений бійцями ГФ «Дельта».

Після чого, з метою продовження злочину намагався відкрито заволодіти вказаним вище відеореєстратором, утримуючи його при собі, та втекти із викраденим із місця вчинення злочину, а магнітолу марки «SVS» залишив на передньому сидінні автомобіля, проте з причин, які не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, викраденим не зміг розпорядитися на власний розсуд, оскільки був зупинений бійцями ГФ «Дельта».

15.03.2018 слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 було проведено огляд ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_1 . Під час огляду виявлено та вилучено двоканальний автомобільний відеореєстратор, який належить ОСОБА_5 .

Встановлено, що вилучений двоканальний автомобільний відеореєстратор є предметом вчинення вказаного кримінального провадження.

Вказаний двоканальний автомобільний відеореєстратор у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
У судовому засіданні слідча підтримала клопотання, просила суд задовольнити його у повному обсязі.

Клопотань, щодо фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування від учасників не надходило.

Враховуючи припис ст. 107 КПК України, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі предметом вчинення злочину, знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У даному випадку вказане нерухоме майно є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001673 від 15.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

15.03.2018 близько 05:20 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 11.02.2014 вироком Печерського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України; 04.07.2014 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, маючи прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи поблизу багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, підійшов до припаркованого за вищевказаною адресою автомобіля марки «Фольцваген Т 4», н.з. НОМЕР_1 , після чого через відчинені задні двері проник до салону вищезазначеного автомобіля, звідки повторно таємно викрав належний ОСОБА_5 двоканальний автомобільний відеореєстратор, який поклав до кишені верхнього одягу, в який був одягнений.

Після цього, продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в салоні даного автомобіля, утримуючи при собі вищевказаний відеореєстратор, ОСОБА_4 зняв із кріплення магнітолу марки «SVS» та в цей момент був помічений бійцями ГФ «Дельта».

Після чого, з метою продовження злочину намагався відкрито заволодіти вказаним вище відеореєстратором, утримуючи його при собі, та втекти із викраденим із місця вчинення злочину, а магнітолу марки «SVS» залишив на передньому сидінні автомобіля, проте з причин, які не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, викраденим не зміг розпорядитися на власний розсуд, оскільки був зупинений бійцями ГФ «Дельта».

15.03.2018 слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 було проведено огляд ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_1 . Під час огляду виявлено та вилучено двоканальний автомобільний відеореєстратор, який належить ОСОБА_5 .

Встановлено, що вилучений двоканальний автомобільний відеореєстратор є предметом вчинення вказаного кримінального провадження.

Вказаний двоканальний автомобільний відеореєстратор у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку слідчого, приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання, оскільки слідча у судовому засіданні обґрунтувала необхідність такого арешту, який необхідний з метою збереження даного майна як речових доказів, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170- 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на виявлений та вилучений під час проведення огляду двоканальний автомобільний відеореєстратор задля забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1