печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб прокуратури м. Києвата зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльністьпосадових осіб прокуратури м. Києва та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що 22.03.2017 вона, в рамках кримінального провадження № 0000082, звернулася до посадових осіб прокуратури м. Києваз клопотанням. Відповіді на зазначене клопотання не отримала.

Особа, що подала скаргу, в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, просив відмовити у її задоволенні.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що особа, яка подала скаргу в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, зпяв про розгляд скарги за її відсутності не надходило, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без її участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Вивчивши скаргу, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 ,22.03.2017, в рамках кримінального провадження № 0000082, звернулася до посадових осіб прокуратури м. Києваз клопотанням. Відповіді заявник не отримав.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що скаргу слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 93, 94, 220, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб прокуратури м. Києва та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Зобов`язати компетентних посадових осіб прокуратури м. Києвавиконати вимоги ст. 220 КПК України та розглянути клопотання адвоката ОСОБА_4 від 22.03.2017.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1