Справа № 734/2831/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/215/2018
Категорія - ст. 185 ч. 3 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 07 березня 2017 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2017 року, по кримінальному провадженню щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ Луганської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не судимого в порядку ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_7

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні, засудити за ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання змінено на тримання під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі Управління Державної Пенітенціарної служби України в Чернігівській області, взявши під варту із зали суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного його затримання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 1386 грн. 00 коп. за проведення судової експертизи.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, У період часу з 03 години по 04 годину 06.03.2017, ОСОБА_6 , з метою вчинення крадіжки, з корисливих мотивів, шляхом відтиску вікна проник до будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав матеріальні цінності, які належать ОСОБА_8 , спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3816,00 грн. після чого з місця вчинення зник, отримавши змогу розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

У невстановлений досудовим розслідуванням день та час, в період з 07 по 20 березня 2017 року, ОСОБА_6 , з метою вчинення крадіжки, з корисливих мотивів, через незамкнену хвіртку проник до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , де шляхом відтиску вікна, проник до будинку, звідки таємно, повторно, викрав зварювальний апарат «Kende» модель MS 200L вартістю 1771,70 грн., що належить ОСОБА_9 , спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму, після чого з місця вчинення злочину зник, отримавши змогу розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Не погоджуючись з рішенням суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію своїх дій, доведеність вини, просив вирок стосовно ОСОБА_6 змінити в частині призначення покарання, застосувавши до нього ст. 75 КК України.

Вказує, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано, що він не працює по причині того, що в даний час складно знайти роботу, а підробляє не офіційно, не має вищої освіти, оскільки бракує коштів на навчання, має сім`ю, щиро покаявся у вчиненому, а тому має підстави та можливість для його виправлення без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, обставини скоєння злочину, особу обвинуваченого, раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, але притягувався до кримінальної відповідальності за злочин проти власності, що може свідчить про його схильність до вчинення злочинів, його характеристику з місця проживання, з якої вбачається, що він проживає без реєстрації, інші дані які б характеризували обвинуваченого відсутні, не працює, не має джерела доходу, розмір матеріальної шкоди завданої злочином, його поведінку в судовому засіданні та ставлення до вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття та сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, тяжких наслідків від вчиненого злочину не наступило, а також соціально-психологічна характеристика обвинуваченого складена представником органу пробації, .

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 , що суд першої інстанції не врахував чи врахував не в повній мірі всі обставини є такими, що не зайшли свого підтвердження. Так, на переконання колегії, судом першої інстанції в повній мірі враховані всі обставини на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі про що вказано у вироку. Посилання обвинуваченого, ніби на об`єктивні причини відсутності у нього роботи та освіти, колегія вважає надуманими та розцінює їх як спробу уникнути відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

Тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2017 року, щодо ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до касаційного суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою на протязі такого ж строку з моменту вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4