МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"25" січня 2018 р. Справа № 370/2000/17

Слідчий суддя Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у смт. Макарів Київської області заяву про відвід слідчого судді Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_3 , при розгляді клопотання про доступ до речей та документів за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000566 від 01.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України,

в с т а н о в и в:
У судовому засіданні 22.01.2018 року представниками володільця речей і документів, до яких просив доступ прокурор, адвокатами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , заявлено відвід слідчому судді Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_3 , з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Свою заяву адвокати обґрунтували порушеннями суддею ОСОБА_3 , вимог Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Кримінального процесуального кодексу України при розгляді інших клопотань прокурора щодо заходів забезпечення кримінального провадження у межах даного досудового розслідування, вважаючи, що існують об`єктивні сумніви щодо її упередженості.

Прокурор ОСОБА_6 , у судовому засіданні проти задоволення заяви про відвід заперечив за її безпідставністю.

Суддя ОСОБА_3 , не виявила бажання надавати пояснення та бути присутньою при розгляді заяви про її відвід.

Вислухавши пояснення адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , думку прокурора ОСОБА_6 , дослідивши заяву про відвід судді ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчому судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Зі змісту статті 6 Конвенції та практики Європейського Суду з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Поза сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, п. 93). ЄСПЛ у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; П`єрсак проти Бельгії, п. 30; Грівз проти Сполученого Королівства, п. 69). Разом з тим, чітка відмінність між цими поняттями відсутня, оскільки поведінка судді може не тільки об`єктивно викликати сумніви в його неупередженості з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний тест), але мова може також йти про його або її особисте переконання (суб`єктивний тест). Виходячи з наведеного, практика ЄСПЛ говорить про те, що кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти).

Враховуючи викладене, а також доводи наведені адвокатами у заяві про відвід слідчого судді Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_3 , приходжу до висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде задовольнити заяву адвокатів про відвід судді ОСОБА_3 , з метою виключення будь-яких сумнівів у її неупередженості при розгляді вказаного вище клопотання про доступ до речей та документів.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст.ст. 2, 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 75, 81, 372, 376 КПК України, практикою ЄСПЛ, слідчий суддя -

у х в а л и в :
Заяву адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відвід слідчого судді Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_3 , при розгляді клопотання про доступ до речей та документів за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000566 від 01.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України задовольнити, а вказане клопотання передати на розгляд іншому слідчому судді у порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1