АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

27 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , яка діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_7
представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 00000319 від 09.09.2016 року, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, було частково задоволено клопотання детектива Національного бюро третього відділу детективів першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_12 , погоджене із прокурором другого відділу управління процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- нежитловий будинок літ. А (реєстраційний номер 000), загальною площею 193,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;
- квартиру (реєстраційний номер 01) загальною площею 67,34 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 ;
- гараж - машиномісце в підземній автостоянці (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) загальною площею 11,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 ;
- квартиру (реєстраційний номер 37799011) загальною площею 136 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 ;
- корпоративні права - частка у статутному капіталі ТОВ «Мультіплекс- Холдинг» () в сумі 34490480,00 грн.;
- корпоративні права - частка у статутному капіталі ТОВ «Хайфед, ЛТД» () в сумі 18085800,00 грн.;
- легковий автомобіль марки Mercedes-Benz S 500C, 2003 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_2 ;
- легковий автомобіль марки Lexus NX300H, 2016 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_3 ;
- легковий автомобіль марки Lexus LS 600Н L, 2010 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_4 ;
- легковий автомобіль марки Land Rover Range Rover, 2006 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_5 ;
- легковий автомобіль марки Lexus NX300H, 2016 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_6 ;
- мобільний телефон сріблястого кольору Iphone в чохлі чорного кольору, із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном будь-якими особами у будь-який спосіб.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку, що є необхідність у забезпеченні кримінального провадження, як арешт зазначеного майна, переслідуючи мету його збереження, оскільки у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КПК України у встановленому законом порядку, а тому наявні підстави для конфіскації майна, при цьому обмеження права власності та наслідки арешту майна для підозрюваного і третіх осіб відповідає принципам розумності та співрозмірності по відношенню до завдань кримінального провадження.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції представник власника майна адвокат ОСОБА_5 , яка діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання детектива Національного бюро третього відділу детективів першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_12 , погодженого із прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 .

В обґрунтування поданої апеляційної скарги посилається на те, що стороною обвинувачення у клопотанні не доведено, а у суду першої інстанції не було жодних підстав вважати, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, що свідчить про відсутність такої мети накладення арешту, як накладення арешту на майно для забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Вказує на те, що в органу досудового розслідування немає жодного допустимого доказу, яким було б можливо обґрунтувати підозру ОСОБА_6 , з огляду на те, що останній не вчиняв і не міг вчинити розтрати грошових коштів державного бюджету, що йому інкримінується, оскільки кошти державного бюджету не були і не могли бути йому ввірені та не перебували і не могли перебувати у його відданні, а сам ОСОБА_6 не був та не є службовою особою, до повноважень якої входить розпорядження коштами державного бюджету.

Крім того, слідчий суддя, в порушення вимог ст. 172 КПК України, розглядаючи клопотання про арешт майна без виклику власників цього майна та виклику його представника, порушив право ОСОБА_6 на участь у розгляді судом питання щодо накладення арешту на його майно та викладення власних аргументів з цього приводу, чим порушив як принцип змагальності, так і справедливість судового розгляду в цілому.

Також на думку сторони захисту, слідчий суддя належним чином не встановив правового режиму майна, на яке накладено арешт, тобто незаконно наклав арешт на майно третіх осіб.

Додатково апелянт, звертає увагу суду на те, що майно, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді перебуває у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , яка в свою чергу, не є учасником кримінального провадження № 00000319 від 09.09.2016 року, а оскільки з метою забезпечення конфіскації майна арешт може бути накладено лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, то арешт слідчим суддею було накладено незаконно, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала, на переконання сторони захисту, підлягає скасуванню.

Одночасно апелянтом заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.10.2017 р. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження представник власника майна вказує на те, що розгляд клопотання детектива про накладення арешту на майно ОСОБА_6 відбувався без його повідомлення та участі.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, при цьому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами частини 2 статті 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 17.10.2017 р. було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів справи, Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000319 від 09.09.2016 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В даному кримінальному провадженні 13.10.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

17.10.2017 року детектив Національного бюро третього відділу детективів першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_12 , за погодженням із прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном будь-якими особами у будь-який спосіб, а саме:

- нежитловий будинок літ. А (реєстраційний номер 000), загальною площею 193,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;
- квартиру (реєстраційний номер 01) загальною площею 67,34 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 ;
- гараж - машиномісце в підземній автостоянці (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) загальною площею 11,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 ;
- квартиру (реєстраційний номер 37799011) загальною площею 136 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 ;
- корпоративні права - частка у статутному капіталі ТОВ «Мультіплекс- Холдинг» () в сумі 34490480,00 грн.;
- корпоративні права - частка у статутному капіталі ТОВ «Хайфед, ЛТД» () в сумі 18085800,00 грн.;
- легковий автомобіль марки Mercedes-Benz S 500C, 2003 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_2 ;
- легковий автомобіль марки Lexus NX300H, 2016 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_3 ;
- легковий автомобіль марки Lexus LS 600Н L, 2010 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_4 ;
- легковий автомобіль марки Land Rover Range Rover, 2006 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_5 ;
- легковий автомобіль марки Lexus NX300H, 2016 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_6 ;
- мобільний телефон сріблястого кольору Iphone в чохлі чорного кольору.

17.10.2017 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва клопотання детектива було задоволено.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи детектива, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні детектива правові підстави для арешту майна, враховано достатність доказів, що вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, відповідність майна критеріям, зазначеним у ст. 170 КПК України, доведеність слідчим мети застосування арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання детектива про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Посилання апелянта на те, що в органу досудового розслідування немає жодного допустимого доказу, яким було б можливо обґрунтувати підозру ОСОБА_6 , з огляду на те, що останній не вчиняв і не міг вчинити розтрати грошових коштів державного бюджету, що йому інкримінується, оскільки кошти державного бюджету не були і не могли бути йому ввірені та не перебували і не могли перебувати у його відданні, а сам ОСОБА_6 не був та не є службовою особою, до повноважень якої входить розпорядження коштами державного бюджету, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке детектив просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання детектива та накладення арешту на вказане майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може зникнути або може бути приховане, пошкоджене, втрачене, знищене, перетворене чи відчужене.

Доводи сторони захисту про те, що майно, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді перебуває у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , яка в свою чергу, не є учасником кримінального провадження № 00000319 від 09.09.2016 року, а оскільки з метою забезпечення конфіскації майна арешт може бути накладено лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, то арешт слідчим суддею було накладено незаконно, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, колегія суддів вважає не обґрунтованими, оскільки виходячи з положень ст. 60 СК України, відповідно до якої кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на майно та дійшов обґрунтованого висновку, що в матеріалах кримінального провадження наявна справжня потреба в накладенні арешту на вказане майно, що належить на праві власності ОСОБА_6 .

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Доводи представника власника майна про порушення слідчим суддею вимог ст. 172 КПК України та розгляд клопотання про арешт майна без виклику власників цього майна та виклику його представника, що стало підставою порушення права ОСОБА_6 на участь у розгляді судом питання щодо накладення арешту на його майно та викладення власних аргументів з цього приводу, не заслуговують на увагу, оскільки згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику власника майна адвокату ОСОБА_5 , яка діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2017 року.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 00000319 від 09.09.2016 року, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, якою було частково задоволено клопотання детектива Національного бюро третього відділу детективів першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_12 , погоджене із прокурором другого відділу управління процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- нежитловий будинок літ. А (реєстраційний номер 000), загальною площею 193,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;
- квартиру (реєстраційний номер 01) загальною площею 67,34 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 ;
- гараж - машиномісце в підземній автостоянці (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) загальною площею 11,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 ;
- квартиру (реєстраційний номер 37799011) загальною площею 136 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 ;
- корпоративні права - частка у статутному капіталі ТОВ «Мультіплекс- Холдинг» () в сумі 34490480,00 грн.;
- корпоративні права - частка у статутному капіталі ТОВ «Хайфед, ЛТД» () в сумі 18085800,00 грн.;
- легковий автомобіль марки Mercedes-Benz S 500C, 2003 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_2 ;
- легковий автомобіль марки Lexus NX300H, 2016 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_3 ;
- легковий автомобіль марки Lexus LS 600Н L, 2010 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_4 ;
- легковий автомобіль марки Land Rover Range Rover, 2006 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_5 ;
- легковий автомобіль марки Lexus NX300H, 2016 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_6 ;
- мобільний телефон сріблястого кольору Iphone в чохлі чорного кольору, із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном будь-якими особами у будь-який спосіб залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , яка діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_15 ОСОБА_16 с і к