Провадження № 1-кп/752/388/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.03.2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

законних представників

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, учня 8-Г класу загальноосвітньої школи "Перспектива" №194 Оболонського району міста Києва, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Києва, громадянина України, учня 8-Б класу загальноосвітньої школи №256 Оболонського району міста Києва, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 15.05.2017 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи поблизу будинку №29/22 по вулиці Васильківській в місті Києві, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, зустрілись з раніше незнайомим їм ОСОБА_9 під приводом придбання його мобільного телефону марки "Meizu MX 5", вартістю 4200 гривень, який потерпілий ОСОБА_9 добровільно передав їм для огляду з метою продажу. Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_7 , діючи згідно відведеної йому ролі, бризнув газовим балончиком "Терен-4М" у обличчя ОСОБА_9 , та спільно з обвинуваченим ОСОБА_8 намагались залишити місце вчинення злочину з викраденим майном - мобільним телефоном "Meizu MX 5", однак не довели спільний злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки потерпілий ОСОБА_9 наздогнав та затримав обвинувачених з викраденим майном.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав у повному обсязі та показав суду про те, що у травні 2017 року він домовився зі своїм товаришем ОСОБА_8 про спільне вчинення крадіжки мобільного телефону у раніше незнайомого їм ОСОБА_9 і з метою викрадення мобільного телефону він бризнув балончиком потерпілому у обличчя, після чого вони намагалися залишити місце вчинення злочину з викраденим телефоном, однак потерпілий їх затримав.

Щиро розкаявся у вчиненому.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав у повному обсязі та показав суду про те, що в середині травня 2017 року він домовився зі своїм товаришем ОСОБА_7 про спільне вчинення крадіжки мобільного телефону у раніше незнайомого їм ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_7 бризнув потерпілому балончиком у обличчя та вони намагалися залишити місце вчинення злочину з викраденим телефоном, однак потерпілий їх затримав.

Щиро розкаявся у вчиненому.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинувачених та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують їх особи, та надійшов до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК України правильно як відкрите викрадення чужого майна грабіж, вчинений за попередньою змовою групою осіб, однак не доведений до кінця з причин, що не залежали від волі обвинуваченого, дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані за ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК України правильно як відкрите викрадення чужого майна грабіж, вчинений за попередньою змовою групою осіб, однак не доведений до кінця з причин, що не залежали від волі обвинуваченого.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує:

- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії тяжких злочинів, та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця;

- особу обвинуваченого, який є учнем 7-го класу спеціалізованої школи №194 "Перспектива" Оболонського району міста Києва, не одружений, за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно, за місцем навчання характеризується позитивно, на обліку у секторі ювенальної превенції Голосіївського управління поліції Національної поліції України в місті Києві не перебуває, на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах у Службі у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації не перебуває, згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 31.05.2017 року умови для проживання, виховання та розвитку дитини створені, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України, є його щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує:

- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії тяжких злочинів, та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця;

- особу обвинуваченого, який є учнем 8-го класу загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №256 Оболонського району міста Києва, не одружений, за місцем навчання характеризується задовільно, на обліку у секторі ювенальної превенції Голосіївського управління поліції Національної поліції України в місті Києві не перебуває, на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах у Службі у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації не перебуває, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 згідно ст. 66 КК України, є його щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК України з урахуванням вимог ст. 68 КК України у виді позбавлення волі, однак із застосуванням правил ст. ст. 75, 104 КК України - звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та навчання, перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 також можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК України з урахуванням вимог ст. 68 КК України у виді позбавлення волі, однак із застосуванням правил ст. ст. 75, 104 КК України - звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та навчання, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винних та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Згідно ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та навчання.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Згідно ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та навчання.

Речові докази:

мобільний телефон "Meizu MX 5", що переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 , залишити йому ж за належністю;

газовий балончик "Терен-4М", що зберігається в камері схову речових доказів Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1