03 січня 2018 р. Справа № 632/1490/17 провадження № 1-кп/632/36/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
/про продовження запобіжного заходу/

03 січня 2018 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

02.11.2017 з Первомайської місцевої прокуратури Харківської області надійшов обвинувальний акт та додані до нього документи по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, ухвалою судді від 03 листопада 2017 року вказані матеріали призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Обвинуваченому ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11.09.2017 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.11.2017 було продовжено. Строк дії запобіжного заходу закінчується 05 січня 2018 року, у зв`язку з чим прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про подовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватися від суду, впливати на потерпілого, свідків, а тому наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Обвинувачений проти клопотання прокурора заперечував, просив змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту. Захисник погодився з думкою свого підзахисного.

Потерпілий заперечував проти зміни запобіжного заходу на більш м`який, просив продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Вирішуючи в даному випадку питання про можливість продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , суд враховує, що статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачені випадки коли особу може бути позбавлено свободи відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема це може бути здійснено з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення (пункт «с»).

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Так, в даній ситуації Кримінально процесуальним кодексом України встановлені випадки і процедура для позбавлення свободи з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

При цьому, судом береться до уваги те, що в даних правовідносинах наявні підстави для продовження тримання під вартою, вони змінились в порівнянні з підставами, які були попередньо покладені в основу для тримання під вартою, і це пояснюється сукупністю таких нових обставин, як:

- саме вагомість наявних доказів, що вже були досліджені при судовому розгляді, а не їх зміст для встановлення винуватості;

- поряд з іншим тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у інкримінованому кримінальному правопорушенні, хоча при цьому суд розуміє, що це не може бути вирішальною і єдиною підставою для продовження строку тримання під вартою, а тому така обставина розглядається в сукупності з іншими;

- вік та стан його здоров`я;

- міцність соціальних зв`язків в місці його проживання;

- відсутність постійного офіційного місця роботи;

- репутацію обвинуваченого;

- майновий стан;

У зв`язку із чим, в даному випадку обґрунтована наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК, а тому суд знаходить підстави для продовження строку тримання під вартою, оскільки вказані обставини є наявними і достатніми для цього у відповідності до статей 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 199 КПК.

На даний час підстав для обрання щодо нього інших більш м`яких запобіжних заходів, суд не вбачає, що не позбавляє права ОСОБА_5 порушувати питання про зміну йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, коли відпадуть наведені вище обставини.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що, окрім загальної складності справи, існують особливі обставини, пов`язані з конкретним становищем обвинуваченого, які виправдовують його тримання під вартою протягом такого строку (наприклад рішення у справі «Еререн проти Німеччини» (Ereren v. Germany), заява № 67522/09, пп. 64 та 65, від 6 листопада 2014 року).

Також, відповідно до частини четвертої статті 183 КПК, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтею 177 та статтею 178 КПК є недоцільним визначити йому розмір застави у кримінальному проваджені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 177, 178, 183, 199, 331, 371, 372 КПК

України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - тримання під вартою в ДУ «Харківська УВП (№ 27)», залишити без змін і вважати продовженим на 60 діб, тобто по 03 березня 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1