Дата документу Справа № 336/1581/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/1133/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 336/1581/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 .

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий СВ Шевченківського ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, мотивуючи його тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, є ризики, що у відсутність вказаного слідчим запобіжного заходу він може ухилитися від органу досудового розслідування і суду, продовжити вчинення кримінально караних діянь, перешкоджати проведенню досудового розслідування.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що слідчий і прокурор не довели наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, спробам вчинення яких в силу закону призвані перешкоджати запобіжні заходи.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що слідчим суддею не надано оцінки доказам сторони обвинувачення при прийнятті рішення про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, 19.06.2017 року підозрюваний ОСОБА_7 оголошений у розшук та досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено. 30.06.2017 року досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено у зв`язку з встановленням місцезнаходження підозрюваного. Проте, у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 переховувався від органу досудового розслідування, 21.08.2017 року останній знову оголошений у розшук. Зазначене свідчить про наявність такого ризику, як переховування від органу досудового розслідування, який слідчим суддею проігнорований при обранні запобіжного заходу. Окрім цього, судом не у повному обсязі оцінені обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вчинення підозрюваним ОСОБА_7 тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, покарання за яке передбачене у вигляді позбавлення волі на певний строк та розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яка становить 20 068 грн. 96 коп.

Враховуючи викладене, просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, відповідно до якої клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити повністю та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною відлучатися з місця постійного проживання в проміжок часу з 22:00 години до 06:00 години наступної доби з покладенням на підозрюваного обов`язків прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом; не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчому, прокурору або суду про зміну свого місця проживання.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; підозрюваного і захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження; вислухавши доводи сторін, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду з метою уникнення кримінального покарання; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілих чи свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя погодилась з обґрунтованістю підозри, разом з тим, дійшла висновку, що сторона обвинувачення не довела існування заявлених у клопотанні ризиків.

Позиція з цього приводу в ухвалі слідчого судді належним чином обґрунтована та вмотивована і колегія суддів повністю з нею погоджується.

Колегія суддів вважає необґрунтованим доводи апелянта на предмет того, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 було здійснено у передбачений законом спосіб.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру; особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Частиною першою статті 136 цього Кодексу встановлено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі, на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

З матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання слідчого, випливає що 19 червня 2017 року слідчим складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Разом з цим, у наданих матеріалах провадження відсутні відомості про те, що ОСОБА_7 про підозру, яка складена 19.06.2017 року, було повідомлено у спосіб, визначений у ст.ст. 42, 135, 136, 278 КПК України.

Зі змісту апеляційної скарги випливає, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вищевказаному правопорушенні вручено його матері, однак у доданих до клопотання матеріалів такі відомості відсутні.

Більш того, згідно матеріалів провадження ОСОБА_7 зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Відомості про те, що мати ОСОБА_7 проживає разом з ним відсутні (так ОСОБА_7 має власну родину - дружину і неповнолітніх дітей; батько ОСОБА_7 - ОСОБА_11 проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Окремо слід звернути увагу, що розшук ОСОБА_7 було оголошено у той самий день 19.06.2017 року, коли слідчим було складено письмове повідомлення про підозру, при відсутності відомостей про обізнаність останнього про підозру.

30.06.2017 року ОСОБА_7 офіційно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, цього дня складено протокол допиту ОСОБА_7 в якості підозрюваного.

За твердженням апелянта 21 серпня 2017 року ОСОБА_7 повторно оголошувався в розшук, однак процесуального рішення щодо цього, матеріали наданого провадження не містять.

Таким чином, залишаючи без задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінила всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, врахувала відомості про особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, позитивні характеристики, те, що він вперше притягається до відповідальності, і належним чином мотивувала своє рішення, вказавши в ухвалі про відсутність ризиків, вказаних в клопотанні.

Відсутність ризику переховування від досудового розслідування і суду також підтверджується тим фактом, що підозрюваний в добровільному порядку прибув до суду і під час розгляду клопотання слідчим суддею, і під час апеляційного розгляду провадження, не ухиляється і від явки до слідчого (принаймні відомості про це відсутні).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді постановлена на підставі наданих органом досудового розслідування матеріалів кримінального провадження, є вмотивованою та відповідає вимогам, встановленими нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4