У Х В А Л А
14.12.17р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 отримавши матеріали клопотання засудженого ОСОБА_2 про застосування покарання за наявністю кількох вироків,-
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_2 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі в Білоцерківській ВК-35, звернувся до суду поштою з зазначеним клопотанням, яке мотивував тим, що відбуває покарання за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16.04.2015 року, яким був засуджений за ст. 185 ч.3,75 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з випробувальним іспитовим строком 3 роки, ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайсуду від 06.10.2015 року скасовано іспитовий строк та направлено для відбування покарання до місця позбавлення волі, а тому він не погоджується з рішеннями (вироком та ухвалою суду) так як вважає, що у нього попередня судимість знята, суддя неправильно застосував вимоги Закону під час прийняття рішення від 16.04.2015 року, а тому просить застосувати до нього « справедливе та законне покарання за двома вироками» суду.
Дослідивши матеріали клопотання, прийшов до висновку щодо необхідності відмови у відкритті провадження за клопотанням, повернення клопотання засудженому ОСОБА_2 по таким підставам.
У відповідності до вимог ст.ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:
1) про відстрочку виконання вироку;
2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;
3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;
4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;
5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;
6) про звільнення від покарання за хворобою;
7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;
8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;
9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;
10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;
11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;
12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;
13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;
14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Як вбачається з клопотання, засудженим ОСОБА_2 фактично оскаржується вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16.04.2015 року, яким він був засуджений за ст. 185 ч.3,75 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з випробувальним іспитовим строком 3 роки, та ухвала Переяслав-Хмельницького міськрайсуду від 06.10.2015 року, якою засудженому було скасовано іспитовий строк та направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком суду, в частині призначення йому покарання у виді позбавлення волі, тобто предметом клопотання є незгода засудженого з вироком та ухвалою місцевого суду, які набрали законної сили і перегляд, надання оцінки яким можливо лише судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційних скарг засудженого в порядку ст.392 КПК України, вказані дії не підлягають вирішенню Білоцерківським міськрайонним судом в порядку ст.ст. 537-539 КПК країни, а тому у відкритті провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_2 слід відмовити, повернути матеріали клопотання засудженому, додатково роз`яснивши йому право на звернення н з апеляційною скаргою на ухвалу, вирок місцевого суду, які ним оскаржуються, до Апеляційного суду відповідної інстанції.
Крім цього, зазначаю, що ухвала Переяслав-Хмельницького міськрайсуду від 06.10.2015 року, якою засудженому ОСОБА_2 скасовано іспитовий строк та направлено для відбування покарання до місця позбавлення волі, не являється вироком суду , за яким засуджений відбуває покарання, а тому посилання засудженого на те, що необхідно привести у відповідність до закону два вироки суду не відповідає дійсності, фактичним обставинам справи, клопотання подане до суду, не підлягає розгляду в порядку ст. 537-539 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, -
У Х В А Л И В:
У відкритті провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_2 про застосувати до нього покарання за вироком суду відмовити, копію ухвали, клопотання з додатками негайно повернути засудженому.
Ухвала може бути оскарженою до Апеляційного суду Київської області протягом семи днів з моменту її проголошення, засудженим з моменту отримання її копії.
Суддя ОСОБА_1