Справа №: 343/1035/17
Провадження №: 1-кп/0343/21/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника- ОСОБА_5
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000220 від 20.04.2017 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, депутатом не являється, розлученого, з середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей немає, інваліда 2 групи,в минулому згідно ст.89 КК України не судимого ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Князівське Рожнятівського району та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, непрацюючого, депутатом не обирався та не являється, одруженого, з середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимого,
у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб.

Злочин вчинено за наступних обставин.
ОСОБА_6 , переслідуючи корисливу ціль, з метою особистого збагачення, на початку квітня 2017 року вступив у злочинну змову із ОСОБА_7 , з яким вирішив вчинити крадіжку металевих труб, належних односельчанину ОСОБА_8 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 06 квітня 2017 року близько опівночі, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою заволодіння чужим майном, прибули до господарства ОСОБА_8 , розташованого в АДРЕСА_1 , де переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, руками витягувати металеві стовпчики із землі. Витягнувши 10 металевих стовпчиків, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 поносили їх до будинку за місцем проживання останнього, а саме в АДРЕСА_1 , та маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном, довели свій злочинний умисел до кінця.
Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили крадіжку майна, належаного ОСОБА_8 , заподіявши йому матеріальну шкоду у сумі 1800,00 грн.
ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав, пояснив, що до таких дій його спонукало скрутне матеріальне становище, у вчиненому щиросердечно розкаюється та просить його суворо не карати. Подав заяву, в якій просив застосувати до нього Закон України „Про амністію у 2016 році", так як він інвалід другої групи.

ОСОБА_7 в судовому засіданні вину визнав, пояснив, що до таких дій його спонукало скрутне матеріальне становище, у вчиненому щиросердечно розкаюється та просить його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з"явився, подав заяву, в якій просив розглядати спаву у його відсутності, обвинувачених суворо не карати, претензій до них не має.
Окрім визнання вини обвинуваченими, винуватість останніх у вчиненні злочину, передбачено ст. 185 ч.2 КК України, доведена показаннями свідків та матеріалами провадження.
З показань свідка ОСОБА_9 встановлено про те, що ОСОБА_6 продав йому 10 стовпчиків, за які він заплатив 300 грн. Наступного дня вони вули вилучені працівниками поліції.
З показань свідка ОСОБА_10 встановлено, що крадіжку стовпчиків з господарства потерпілого вчинили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яких він бачив, про що вони повідомили потерпілого.
Згідно даних витягу з кримінального провадження за №0000220, внесеного 20.04.2017 року в ЄРДР, вбачається, що в ніч на 06.04.2017 року АДРЕСА_3 ОСОБА_6 , шляхом демонтажу таємно викрав металеві стовпчики з огорожі, спричинивши матеріальних збитків потерпілому. Особами, яким повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину, є ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .
Протоколом огляду місця події від 20.04.2017 року, чим являється територія домогосподарства ОСОБА_9 , з території якого вилучили 10 металевих стовпчиків, придбаних у ОСОБА_11 .
Даними товарного чеку від 21.04.2017 року, виданого ФОП ОСОБА_12 про те, що вартість труби діаметром 73 мм б/у становить 90,00 грн.
Показання свідка і обвинувачених послідовні та узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, а тому беруться за основу обвинувального вироку.
Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати за ст. 185 ч.2 КК України, оскільки вони вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ними кримінального правопорушення, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом враховується те, що він щиро розкаявся у вчиненні правопорушення, вину визнав, активно сприяв розкриттю злочину та добровільно відшкодував завдані збитки.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлені.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом враховується те, що він щиро розкаявся у вчиненні правопорушення, вину визнав, активно сприяв розкриттю злочину та добровільно відшкодував завдані збитки.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлені.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він по місцю проживання характеризується позитивно, скарг на його поведінку по місцю проживання до виконкому Яворівської сільської ради не поступало, на обліку в психоневрологічному, наркологічному кабінетах Долинської ЦРЛ не знаходиться, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №232/2017 від 25.07.2017 року обмежено здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Згідно доповіді Долинського міськрайонного сектору з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про обвинувачення ОСОБА_6 вбачається, що він проживає у власному будинку в АДРЕСА_1 , розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не є депутатом сільської ради, участі у підготовці досудової доповіді не брав. Ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.
Орган пробації прийшов до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можлививе без позбавлення або обмеження волі на певний строк. Виконання покарання в громаді можливо за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
У ст. 3 вказаного Закону зазначено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIIІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.13 названого Закону).
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, які на день набрання чинності цим Законом визнані інвалідами другої групи .
ОСОБА_6 в минулому не судимий, вчинив злочин, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України належить до злочинів які не є тяжкими чи особливо тяжкими. Вказаний злочин вчинено в квітні 2017 року, тобто до дня набрання чинності (07.09.2017 року) Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин, суд вважає, що на ОСОБА_6 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», наслідки застосування цього закону йому зрозумілі, а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він по місцю проживання характеризується позитивно, скарг на його поведінку по місцю проживання до виконкому Яворівської сільської ради не поступало, на обліку в психоневрологічному, наркологічному кабінетах Долинської ЦРЛ не знаходиться.
Згідно доповіді Долинського міськрайонного сектору з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про обвинувачення ОСОБА_7 вбачається, що він проживає у будинку брата в АДРЕСА_2 , на утриманні неповнолітніх дітей немає, не є депутатом сільської ради, участі у підготовці досудової доповіді не брав. Ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.
Орган пробації прийшов до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можлививе без позбавлення або обмеження волі на певний строк. Виконання покарання в громаді можливо за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Беручи до уваги те, для осіб, які вчинили правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для їхнього виправлення та попередження нових правопорушень, одночасно, враховуючи думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні обвинувачених, висновоки органу пробації, наявність у обвинувачених пом`якшуючих обставин, та відсутність обтяжуючих обставин покарання, тяжкість вчиненого ОСОБА_7 злочину, особу винного, суд вважає необхідним обрати їм покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст ст. 75,76 КК України.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальних витрат не понесено.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 Кримінального кодексу України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 Кримінального кодексу України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 Кримінального кодексу України, ОСОБА_7 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст.76 Кримінального кодексу України обов`язків періодично з"являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: металеві стовпчики в кількості дасяти штук, довжиною 2 м, діаметром 7 см, товщиною стінки 5 мм кожний, які знаходяться на зберіганні в законного власника,- повернути ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: