Провадження № 1-в/537/1051/2017
Справа № 537/4858/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2017 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 , представника державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 , розглянувши у виїзному судовому засіданні в приміщенні державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» заяву засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Полтави, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про умовно-дострокове звільнення в порядку статті 81 КК України на невідбуту частину покарання, -
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області із заявою, в якій просив звільнити його умовно-достроково на невідбуту частину покарання.
Засуджений, ОСОБА_4 в судовому засіданні свою заяву підтримав, просив звільнити його умовно-достроково на невідбуту частину покарання.
Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 заперечував проти звільнення засудженого ОСОБА_4 умовно-достроково на невідбуту частину покарання з підстав не доведення ним виправлення.
Представник державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» ОСОБА_3 проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 заперечував.
Суд, вислухавши думку прокурора, приймаючи до уваги думку представника державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)», засудженого, дослідивши та проаналізувавши заяву та матеріали особової справи, прийшов до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_4 , останній був засуджений 23 січня 1997 року Октябрським райсудом місті Полтави за ст.ст. 140 ч.2, 141 ч.2, 42 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 23 квітня 1997 року Октябрським райсудом міста Полтави за ст.ст. 141 ч.2, 42 КК України до 3 років позбавлення волі; 12 травня 2000 року Октябрським райсудом міста Полтави за ст. 141 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі; 16 березня 2001 року Октябрським районним судом міста Полтави за ст. 140 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі; 16 липня 2002 року Октябрським райсудом місті Полтави за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі; 25 серпня 2004 року Ленінським райсудом міста Полтави за ст. 186 ч.2, 187 ч.1, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до постанови Крюківського райсуду міств Кременчука Полтавської області від 06 травня 2006 року звільнений умовно достроково на не відбутий строк 1 рік 3 місяці 1 день; 26 лютого 2007 року Київським райсудом міста Полтави за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 309 ч.2, 70, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 27 грудня 2010 року Октябрським райсудом міста Полтави за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі; 06 березня 2013 року Октябрським райсудом міста Полтави за ст. 185 ч.2 КК України до 4 місяців арешту; 16 квітня 2013 року Октябрським районним судом сіста Полтави за ст. 190 ч.2 КК України до штрафу на користь держави в сумі 900 гривень, який сплачено 16 квітня 2013 року в повному обсязі; 10 жовтня 2014 року Печерським райсудом міста Києва за ст. 185 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, який скасований 13 березня 2015 року вироком Апеляційного суду міста Києва та постановлено новий вирок яким ОСОБА_4 призначено покарання за ст. 185 ч.2 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі; 24 липня 2015 року Київським райсудом міста Полтави за ст. 190 ч. 2 КК України до 2 років 8 місяців позбавлення волі.
По даній справі ОСОБА_4 засуджений вироком Октябрського районного суду міста Полтави 28 серпня 2015 року за статтею 186 частиною 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі статті 70 частини 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за попереднім вироком Київського районного суду міста Полтави від 24 липня 2015 року більш суворим, призначеним за даним вироком, ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 17 квітня 2015 року. Вирок набрав законної сили 28 вересня 2015 року.
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 05 лютого 2016 року за частиною 5 статті 72 КК України засудженому зараховано термін попереднього ув`язнення з 17 квітня 2015 року по 28 вересня 2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку покарання 17 квітня 2015 року.
Кінець строку відбування покарання 06 листопада 2018 року.
Відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відтак, згідно характеристики, затвердженої 14 листопада 2017 року в.о. начальника державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69» ОСОБА_6 , засуджений ОСОБА_4 з 02 листопада 2015 року відбуває покарання в державній установі «Кременчуцька виправна колонія №69». За час відбування покарання два рази допустив порушення вимог режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності . Під впливом заходів виховного характеру переглянув своє ставлення до вимог режиму і змінив поведінку на кращу. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Має три заохочення. Працевлаштований в господарській обслузі відділення СПС № 6. До праці ставиться сумлінно, проявляв розумну ініціативу. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими різної спрямованості. По відношенню до представників адміністрації установи ввічливий, виконує їх законні вимоги. На заходи виховного характеру реагує задовільно. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», відвідує позапланові заходи. Свою вину визнає.
З довідки про наявність заохочень та стягнень, засуджений ОСОБА_4 має три стягнення, одне з яких у вигляді суворої догани, а також три подяки.
З матеріалів особової справи ОСОБА_4 вбачається, що рішенням комісії установи від 11 травня 2016 року відмовлено в застосуванні статей 100, 101 КВК України як особі, яка не стає на шлях виправлення.
Рішенням комісії державної установи від 11 листопада 2016 року засудженому відмовлено в застосуванні статті 82 КК України як особі, яка не стала на шлях виправлення.
Рішенням комісії державної установи від 13 липня 2017 року засудженому відмовлено в застосуванні статті 81 КК України як особі, яка не стала на шлях виправлення.
Приймаючи до уваги вищевикладене, думку прокурора, висновки комісії установи, згідно яких засудженому відмовлено у застосуванні статей 101 КВК України, 82 та 81 КК України у зв`язку з недоведеністю останнім свого виправлення, той факт, що ОСОБА_4 має одинадцять судимостей за вчинення умисних тяжких злочинів, при цьому вже звільнявся умовно-достроково, однак належних висновків для себе не зробив; приймаючи до уваги те, що засуджений став на шлях виправлення, однак на даний час його не довів, суд вважає заяву ОСОБА_4 такою, що задоволенню не підлягає.
Керуючись статтею 81 КК України, статтею 537, статтею 539 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення в порядку статті 81 КК України на невідбуту частину покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1