№ 336/157/18
пр. № 1-кп/336/6388/2017
УХВАЛА
Іменем України
29 січня 2018 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження з обвинувальним актом, складеним щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає у АДРЕСА_1 , звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 408 ч. 1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України 10.11.2017 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя було направлено кримінальне провадження з обвинувальним актом, складеним за звинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 408 ч. 1 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2017 року було призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні на 04.12.2017 року.

В підготовче судове засідання 04.12.2017 року прокурор не з`явився, причини неявки суду не повідомив, судом підготовче судове засідання відкладено на 27.12.2017 року.

В судовому засіданні 27.12.2017 року з`явився прокурор, а також чоловік, який назвався ОСОБА_4 , однак, не надав суду будь-якого документу, який би посвідчував його особу, вказуючи, що усі документи, які у нього існували (паспорт, військовий квиток, тощо), були знищені у листопаді 2014 року та з того часу він жодного документу не мав та не має на цей час.

Також вказана особа повідомила, що під час досудового розслідування слідчим його особу встановлював лише з його слів, оскільки будь-яких документів, які б посвідчували його особу, він не мав та не надавав.

Прокурор повідомив суду, що слідчим та прокурором особу ОСОБА_4 під час досудового розслідування встановлювали за ксерокопією якогось документа.

Судом підготовче судове засідання було відкладено, а прокурору судом роз`яснено, що у разі неможливості точно та безсумнівно встановити особу обвинуваченого, суд буде позбавлений змоги розглядати кримінальне провадження, та наданий час для того, щоб сповістити суд про те, в який саме спосіб особи підозрюваного встановлювалась в ході досудового розслідування та яким чином може бути встановлена особа обвинуваченого зараз, зокрема вказано на можливість отримання оригіналу чи належним чином засвідченої копії форми № 1, або іншого документу з фотокарткою, за яким можна було б пересвідчитись в особі обвинуваченого.

Водночас в судовому засіданні 29.01.2018 року прокурор повідомив, що, на його думку, особу обвинуваченого можна встановити за ксерокопією документа, яка не засвідчена ніким, а оригінал документів не є потрібним.

При вирішенні питання щодо можливості призначення кримінального провадження до розгляду суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 314 КПК України за результатами проведення підготовчого судового засідання суд має право прийняти наступні рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу; закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

При дослідженні обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування судом встановлено наступне.

За вказаним кримінальним провадженням у скоєнні злочину обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Однією з основних засад кримінального провадження є законність, яка визначає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Чинним законодавством України, зокрема Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 року передбачено, що документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України:

а) паспорт громадянина України;

б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

в) дипломатичний паспорт України;

г) службовий паспорт України;

ґ) посвідчення особи моряка;

д) посвідчення члена екіпажу;

е) посвідчення особи на повернення в Україну;

є) тимчасове посвідчення громадянина України;

2) документами, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус:

а) посвідчення водія;

б) посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон;

в) посвідка на постійне проживання;

г) посвідка на тимчасове проживання;

ґ) картка мігранта;

д) посвідчення біженця;

е) проїзний документ біженця;

є) посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту.

ж) проїзний документ особи, якій надано додатковий захист.

Саме за допомогою оригіналів документів може бути встановлена особа обвинуваченого, встановлені її дійсні прізвище, ім`я та по батькові, адреса зареєстрованого місця проживання, а також і в порядку, передбаченому чинним законодавством встановлені відомості щодо фактичного місця проживання, індивідуальний ідентифікаційний номер, відомості про судимість, відомості про стан здоров`я, перебування на обліках в наркологічному чи психіатричному диспансерах, також і перевірено наявність чи відсутність у неї спеціального статусу, зокрема і статусу і учасника бойових дій.

Встановлення вказаних відомостей є безумовно також необхідним для визначення того, чи не потребується залучення підозрюваному або обвинуваченому захисника в обов`язковому порядку.

Суд також зауважує, що статтею 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав законної сили 07.09.2017 року, визначено наявність підстав звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410,частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

Таким чином, оскільки за вказаною статтею КК України може бути застосовано звільнення особи від відбування покарання у разі наявності у неї спеціального статусу учасника бойових дій, тож стороною обвинувачення у відповідності до положень ст. 91 ч. 1 п. 5 КПК України повинні бути встановлені обставини, які що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Також стороною обвинувачення мали бути встановлені обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Встановлення та перевірка вказаних обставин можлива лише за умови встановлення особи підозрюваного та його точних анкетних данних.

Натомість в ході досудового розслідування стороною обвинувачення, слідчим та прокурором, не було встановлено особу підозрюваного, не з`ясовані обставини, які підлягають встановленню в ході досудового розслідування.

Відповідно до ст. 291 ч. 3, 4 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Натомість обвинувальний акт вищевказаним вимогам не відповідає, оскільки фактично в ході досудового розслідування не встановлено особу, а рівно і анкетні відомості обвинуваченого, а в обвинувальному акті вказані відомості зазначені безпідставно без належної перевірки.

Суд, за відсутності будь-якої можливості встановити особу обвинуваченого, також позбавлений можливості розглянути кримінальне провадження з дотриманням положень чинного законодавства.

Таким чином, суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам чинного законодавства, а суд позбавлений можливості провести судовий розгляд справи в установленому порядку, у зв`язку з чим обвинувальний акт належить повернути прокурору.

Керуючись ст. 314, 392, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 408 ч. 1 КК України, повернути прокурору військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів після її оголошення через суд, який її ухвалив.

Суддя ОСОБА_1