25.09.2017 Провадження № 1-кп/331/176/2017
Єдиний унікальний номер 331/8558/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2017 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжя обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
В провадженні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_8 заявлено клопотання про встановлення судом розумного строку для сторони обвинувачення щодо подання доказів стосовно ОСОБА_7 , оскільки вже тривалий проміжок часу в судові засідання не з`являються свідки.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали клопотання захисника.

Прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 1 заперечував проти задоволення клопотання, просив відкласти розгляд справи, надавши йому можливість забезпечити участь свідка в наступному судовому засіданні.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Так з 13.02.2017 року в провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Судові засідання неодноразово відкладались у зв`язку з неявкою в судові засідання свідка ОСОБА_10 , зокрема: 09.06.2017 року, 30.06.2017 року, 19.07.2017 року, 14.08.2017 року.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається в даному випадку на прокурора, проте стороною обвинувачення не вжито заходів для розгляду кримінального провадження у розумінні положень про розумність строків.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 114 КПК України, суд вважає за доцільне для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку встановити стороні обвинувачення строк для подачі до суду доказів у інкримінованому кримінальному правопорушенні.

Для визначення розумності строків кримінального провадження важливе значення має не тільки судове провадження у суді першої інстанції, а й провадження в апеляційній та касаційній інстанціях. У п. 97 рішення ЄСПЛ від 16.09.2010 р. у справі «Вітрук проти України» зазначено, що «в кримінальних справах «розумний строк», передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з того

часу, коли особі було «пред`явлено обвинувачення», тобто, іншими словами, з моменту офіційного повідомлення заявника компетентним органом про те, що він обвинувачується у вчиненні злочину. Це визначення також застосовується до питання, чи мало місце «суттєве погіршення становища [підозрюваного]», чи ні. Щодо закінчення «відповідного строку», то в кримінальних справах період, передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, включає весь строк провадження у справі, у тому числі перегляд рішення в апеляції (п. 70 рішення ЄСПЛ у справі «Меріт проти України» (Merit v. Ukraine))».

Критерієм оцінювання розумності строку є складність справи, що може бути зумовлена як фактичними обставинами справи, так і різними правовими аспектами, пов`язаними зі справою опосередковано. Складність справи визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених, підсудних та інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характеру фактичних даних, що підлягають встановленню, кількості учасників справи (потерпілих, свідків), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, забезпечення допомоги перекладача, об`єднання матеріалів справи тощо.

У п. 116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 р. у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів». При цьому ЄСПЛ зазначає, що відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь судді в розгляді інших справ, повернення кримінальної справи прокуророві з метою усунення допущених порушень кримінально-процесуального законодавства самі по собі не суперечать чинному законодавству, але не можуть призводити до порушення права особи на судочинство в розумний строк (рішення ЄСПЛ від 13.07.1983 р. у справі «Цимерман і Штайген проти Швейцарії»). Не може також бути виправданням збільшення строків судового розгляду відсутність достатньої кількості суддів та їх перевантаженість. Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж «розумного строку» (рішення від 06.09.2005 р. у справі «Павлюлінець проти України»).

Вимоги оперативності розгляду кримінальних проваджень у справах, по яких підсудний тримається під вартою, грунтуються на підвищених вимогах до розумного строку розгляду (з урахуванням виключного ступеня обмеження права особи на свободу). Усталена правова позиція ЄСПЛ із зазначеного питання наведена у п. 90 рішення у справі «Тодоров проти України»: «Суд також зазначає, що протягом усього кримінального провадження заявник у цій справі тримався під вартою, що вимагало від державних органів, які розглядали справу, особливу сумлінність у здійсненні правосуддя без затримок (див., наприклад, п. 83 рішення у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia) та п. 31 рішення від 31.01.2006 р. у справі «Юртаєв проти України» (Yurtayev v. Ukraine))».

Вимоги про дотримання розумних строків провадження законодавчо закріплені у ст. 28 КПК України та відповідають існуючій практиці ЄСПЛ та нормам Конвенції стосовно дотримання прав людини у цій сфері. Зокрема, відповідно до ч. 4 ст. 28 КПК України кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово. Підвищені вимоги до судового розгляду кримінальних справ у порядку КПК 1960 року ґрунтуються на існуючій практиці ЄСПЛ та мають враховуватися судами з огляду на положення ст. 17 Закону України від 23.02.2006р. № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Тому, враховуючи той факт, що справа в провадженні суду перебуває більше ніж півроку, а дослідження доказів триває з порушенням вимог розумності строку, суд встановлює для державного обвинувачення строк подачі доказів до 17.10.2017 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 114, 372 КПК України, суд

у х в а л и в:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про встановлення судом розумного строку для подання стороною обвинувачення доказів задовольнити.
Встановити стороні обвинувачення строк до 17 жовтня 2017 року для подання доказів у

кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_11