Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2524/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2018 року Слідчий Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання в режимі відеоконференції в залі суду м. Черкаси клопотання прокурора Звенигородської місцевої прокуратури юриста 2 класу ОСОБА_3 по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000302 від 31.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрківка Звенигородського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше судимого за ч. 2 та ч.4 ст. 187 КК України

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудове розслідування здійснюється за обставинами, відповідно до яких 31.03.2018 близько 02 години 40 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні житлового будинку будинковолодіння, яке розміщене в по АДРЕСА_2 , з метою вбивства, на ґрунті неприязних відносин до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно наніс їй численні удари дерев`яною качалкою та ногами по голові та тулубу, в результаті чого потерпіла ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31.03.2018 затримано в порядку ст. 208 КПК України о 13 годині 00 хвилин та повідомлено про підозру 31.03.2018 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- даними рапорту оперативного чергового про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.03.2018;

- протоколом огляду місця події від 31.03.2018 року, в ході якого зафіксовано обстановку місця вчинення злочину та вилучено речові докази.

- показаннями свідків ОСОБА_7

- показаннями свідка ОСОБА_8

- показаннями свідка ОСОБА_9

- показаннями свідка ОСОБА_10

- показаннями свідка ОСОБА_11

- показаннями свідка ОСОБА_12

- показаннями свідка ОСОБА_13

- даними тесту на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 від 31.03.2018.

- даними протоколу затримання ОСОБА_5 ;

- даними повідомлення про підозру ОСОБА_5 ;

- іншими матеріалами провадження.

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 причетний до вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій особі.

Враховуючи викладені вище обставини, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, тому прокурор звертається до суду з клопотанням про обрання стосовно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. З ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання і наполягав на його задоволенні.

В судовому засіданні адвокат просив застосувати більш мякий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому зазначив, що на даний час відсутні докази скоєння злочину підозрюваним, відсутній висновок судово-медичної експертизи щодо причин смерті потерпілої.

Підозрюваний пояснив, що дійсно між ним і потерпілою була сварка. Коли він виявив, що вона впала в погріб він особисто двонив на швидку допомогу та в поліцію. Просив застосувати до нього домашній арешт. При цьому зобов`язався сприяти розкриттю злочину, з`являтись до слідчого та суду. Впливати на свідків він ніяк не може, оскільки свідки конфлікту відсутні.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000302 від 31.03.2018, та, дослідивши докази по даних матеріалах (надані сторонами письмові документи), заслухавши думку прокурора, адвоката, підозрюваного, прихожу до наступних висновків.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.

Відповідно до вимог п.п. 4 пункту 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув"язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в листі від 04.04.2013 року №511-550/0/4-13 слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, а саме:

- рапорт оперативного чергового про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.03.2018;

- протокол огляду місця події від 31.03.2018 року, в ході якого зафіксовано обстановку місця вчинення злочину та вилучено речові докази.

- показання свідка ОСОБА_7

- показання свідка ОСОБА_8

- показання свідка ОСОБА_9

- показання свідка ОСОБА_10

- показання свідка ОСОБА_11

- показання свідка ОСОБА_12

- показання свідка ОСОБА_13

- дані тесту на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 від 31.03.2018.

- дані протоколу затримання ОСОБА_5 ;

- дані повідомлення про підозру ОСОБА_5 ;

вважаю доведеною наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі.

Так, імовірність можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування обумовлюється тяжкістю вчиненого правопорушення та покарання, яке може бути до нього застосоване у випадку доведеності його вини. Цілком обґрунтованими є доводи прокурора, щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків, що враховуючи особливості вчиненого злочину та значення показань таких осіб для повноти та об`єктивності досудового розслідування має вкрай важливе значення. Так само обґрунтованим є доводи прокурора щодо наявності ймовірності продовження підозрюваним протиправної поведінки з огляду на те, що підозрюваний раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 злочину та наявність вищезазначених ризиків надають підстави для обрання йому запобіжного заходу.

Варто зауважити, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має хоча і має постійне місце проживання, але разом з тим, підозрюваний на теперішній час не працює і не має стабільних доходів, не має у власності нерухомого чи рухомого майна, не має міцних соціальних зв`язків, раніше притягався до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину. Крім цього суд зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 , має непогашену судимість за вчинення злочину проти власності (засуджений вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 07.04.2008 за ч. 2 та ч.4 ст. 187 КК України до покарання у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково з ВК № 49 з невідбутим терміном покарання строком 1 рік 8 місяців 10 днів).

За таких обставин вважаю, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Так, враховуючи майновий стан підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, нестабільність місця проживання, а також особливості події кримінального правопорушення (місце, спосіб, засоби вчинення т.і.), які в контексті рівня освіти та обставин життя підозрюваного свідчать про його неспроможність до об`єктивного повноцінного самоконтролю в емоційно-напружених ситуаціях, вважаю недостатнім застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт не може бути застосований з огляду на те, що у підозрюваного відсутнє особисте житло і по обставинах життєдіяльності він проживає за однією адресою, а зареєстрований за іншою. При цьому житло, яким користується підозрюваний, не належить йому на праві власності.

За таких обставин, беручи до уваги стан здоров`я підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків т.і.), ступень суспільної небезпечності, які несуть в собі злочинні діяння, направлені проти життя і здоров`я, вважаю, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженню, є тримання під вартою.

Рівнозначним за суворістю запобіжним заходом триманню під вартою є застава, оскільки закон передбачає обов`язкове визначення її розміру, як альтернативного запобіжного заходу. Разом з тим, зважаючи на особливості події кримінальних правопорушень та об`єкти суспільних відносин, на які вони посягають, зокрема те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, що направлений проти життя і здоров`я, а відтак таке діяння становить особливу небезпеку найвищим соціальним цінностям демократичного суспільства, то на підставі п.2 ч.4 ст.183 КПК України та вищевикладених обставин, які обумовлюють необхідність застосування запобіжного заходу, вважаю за необхідне не визначати підозрюваному заставу, оскільки такий захід не відповідає меті його застосування в даному випадку і не забезпечить гарантування належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Визначаючи строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу варто звернути увагу, що в даному випадку тривалість застосування попереднього ув`язнення на період часу у 60 діб, тобто в межах строку досудового розслідування, є виправданою.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 181, 193, 194, 199 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Звенигородської місцевої прокуратури юриста 2 класу ОСОБА_3 по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000302 від 31.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 діб.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, прокурору.

Строк дії ухвали до 29 травня 2018 року.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 02.04.2018 року.
Слідчий суддя: ОСОБА_1