Провадження №1-кс/750/2436/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2017 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові клопотання слідчого слідчого відділу Чернігівського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0011507 від 09.12.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
31.10.2017 року до суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділу ЧВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , в якому просить, з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні, запобіганню подальшого відчуження та реалізації нерухомого майна, накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 .
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримала подане клопотання, просила його задовольнити, з наведених у ньому підстав. Крім того, уточнила вимоги клопотання та просила накласти арешт на вказану квартиру, із забороною власнику відчужувати та розпоряджатися таким майном. Також пояснила, що на даний час триває досудове розслідування у кримінальному провадженні, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , має значення речового доказу, є предметом кримінального правопорушення, а тому з метою збереження речових доказів, запобігання подальшого відчуження та реалізації квартири, що унеможливить повернення вказаного майна законному власнику, оскільки існує реальна загроза вчинення таких дій, враховуючи, що квартира одного разу вже була перепродана, а також для виконання завдань досудового розслідування, направлених на всебічне, об`єктивне та неупереджене розслідування та встановлення істини у справі, необхідно накласти такий арешт.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про час та місце проведення судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття учасника провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання, з огляду на таке.

Слідчим відділом Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0011507 від 09.12.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, за фактом підробки документів на квартиру АДРЕСА_1 з боку невстановлених осіб, та у кримінальному провадженні за №0008263 від 23.10.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, за фактом заволодіння невстановленою особою майном квартирою АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_6 . Вказані матеріали об`єднані в одне провадження.

Як вбачається з клопотання, під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження було встановлено, що 15.02.1995 року невідома особа, знаходячись у м. Чернігові, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_6 , заволоділа належною йому квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а договір про купівлю-продаж від 15.02.1995 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , про продаж двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , укладений на підставі підробленого свідоцтва про право власності на квартиру.

Згідно Інформаційної Довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира АДРЕСА_1 знаходиться у приватній власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.2016 року, а як слідує з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 , використовується фактично ним з 2002 року.
24.10.2017 року постановою слідчого Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про визнання речових доказів, вищезазначене нерухоме майно у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0011507.

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту, слідчий вказує на те, що зазначене у клопотанні нерухоме майно, а саме квартира, є предметом кримінального правопорушення, оскільки була об`єктом кримінально протиправних дій та визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення збереження речового доказу для з`ясування всіх необхідних обставин вчинених кримінальних правопорушень, а також запобіганню незаконному відчуженню та реалізації даного нерухомого майна, просить накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

А саме, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження, користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч.1 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і як слідує з ч.3 цієї ж статті у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та пояснень слідчого в судовому засіданні, нерухоме майно, зазначене у клопотанні слідчого, а саме: квартира АДРЕСА_1 , є речовим доказом в даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки є предметом кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів для з`ясування всіх необхідних обставин вчинених кримінальних правопорушень, а також запобіганню незаконному відчуженню даного нерухомого майна, належне ОСОБА_5 майно підлягає арешту, а клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Згідно п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.
Враховуючи викладене вище, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, необхідно накласти арешт на вказане майно, заборонивши його власнику відчужувати та розпоряджатися зазначеним у клопотанні слідчого майном з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170, 172, 173 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Заборонити ОСОБА_5 відчужувати та розпоряджатися вказаним майном - квартирою АДРЕСА_1 .

Слідчому слідчого відділу Чернігівського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 забезпечити виконання ухвали та зберігання арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Роз`яснити, що підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання слідчому судді про скасування арешту майна повністю або частково. За клопотанням вказаних осіб арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1