АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/789/250/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - підсудність
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 002853 від 29 серпня 2017 року за апеляційною скаргою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодар, Російська Федерація, жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні злочинів, передбачних ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2017 року задоволено клопотання слідчого СВ Тернопільського ВИ ГУЩІ в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 162 КК України ОСОБА_8 та застосовано до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 33 000 грн.
Визначено строк дії ухвали до 00 год. 00 хв. 10 листопада 2017 року.
У випадку внесення застави покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Як слідує з клопотання та доданих до нього матерілів, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 29 серпня 2017 року близько 14 год. 00 хв. з метою вчинення крадіжки зайшов у під`їзд будинку АДРЕСА_2 . Після чого, з`ясувавши, що вхідні двері квартири АДРЕСА_3 на замок не зачинені, шляхом вільного доступу через залишені відімкнені вхідні двері проник у дану квартиру. В подальшому переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно з корисливих мотивів викрав з коридору вказаної квартири із гаманця який знаходився в джинсах які належать ОСОБА_11 , грошові кошти в сумі 5000 гривень. З викраденим майном ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік, чим спричинив ОСОБА_11 шкоду на загальну суму 5000 гривень,
Окрім цього, ОСОБА_8 14 вересня 2017 року близько 16:30 год. перебуваючи на другому поверсі під`їзду АДРЕСА_4 вирішив проникнути у приміщенні квартири АДРЕСА_5 . і цією метою ОСОБА_8 зайшовши через вхідні двері до під`їзду АДРЕСА_4 попрямував до вхідних дверей квартири АДРЕСА_5 . яка належить ОСОБА_12 та без будь-якого дозволу, усвідомлюючи протиправність своїх дій. без відома власника ОСОБА_12 свідомо порушуючи його право на недоторканість володіння особи, відчинивши вказані двері, які були незамкнені - проник у дану квартиру, у якій перебував упродовж нетривалого періоду часу та в подальшому був виявлений ОСОБА_12 .
Відомості про правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України 29.08.2017 року внесено до ЄРДР № 002853, а 14.09.2017 року за № 03031-по другому злочину, які 15.09.2017 року об`єднані в одне провадження за № 002853.
14 вересня 2017 року ОСОБА_8 було затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 162 КК України та 15 вересня 2017 року йому повідомлено про підозру у їх вчиненні.
Клопотання про необхідність застосування до підозрюваного найсуворішого виду запобіжного заходу слідчий обгрунтував наявністю вагомих доказів підозри у скоєнні цих злочинів та ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України з огляду на суспільну небезпеку ОСОБА_8 як особи, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, тяжкістю інкримінованих йому злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких, тяжкістю покарання, яке йому загрожує у випадку визнання винним, відсутністю міцних соціальних зв`язків та роботи, що в сукупності вказує на неможливість застосування до нього менш суворого запоібжного заходу
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, підозрюваний подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати йому менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою посилаючись на істотне порушення слідчим вимог КПК України при підписані ним підозри у скоєнні інкримінаованих йому злочинів, який змусив його це зробити, порушення його права на захист у зв`язку з незабезпеченням захисника при його затриманні, не роз`яснення йому підстав затримання та невручення пам`ятки про права підозрюваного, визначені у ст.42 КПК України, слідчий судя при розгляді справи не дослідив докази, які підтверджують обгрунтованість підозри у скоєнні ним злочинів та формально зіслався на ризики. Передбачені ст.177 КПК України не підтвертдивши свої висновки доказами.
Просить обрати йому менш суворий запобіжний захід з огялду на те, що він здійснює догляд за матір`ю похолого віку, яка хворіє та потребує постійної сторонньої допомоги.
Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду; пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та думку його захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу із наведених в ній мотивів; прокурора, який заперечив відносно задоволення вказаної апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали кримінального провадження; перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.
Розглядаючи клопотання слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України правильно ухвалив рішення про задоволення клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою відносно ОСОБА_8 .
При цьому, місцевий суд належним чином мотивував своє рішення, вказавши, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке є тяжким злочином і санкція якого встановлює покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років та кримінального правопорушення за ч.1 ст.162 КК України, яке є злочином невеликої тяжкості, що підтверджується оголошеними та дослідженими в судовому засідання доказами, а також зазначив про наявність ризиків, визначених в п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачений.
Колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання слідчий суддя вірно обгрунтував свій висновок наявністю доказів, які вказують на те, що вищеперелічені ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Зокрема, суд першої інстанції правильно врахував те, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини проти власності, судимість за які не погашена та не знята в установленому законом порядку, що свідчить про стійкість його протиправної поведінки, небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання і слабкі соціальні зв`язки підозрюваного, враховуючи вид покарання, що може бути застосовано до ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим рішення про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З огляду на сукупність наведних обставин, прийшов до правильного висновку про те, що для запобігання зазначеним ризикам застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім.

Здійснити перевірку доводів апелянта про порушення його прав при затриманні, оголошенні підозри, вчиненні на нього тиску при проведнні слідчих дій під час досудовго розслідування слідчим вірно доручено Тернопільському місцевому прокурору .

Твердження апелянта про допущені слідчим суддею порушення вимог КПК України при перевірці обгрунтованості підозри у скоєнні інкримінованих йому злочинів не заслуговує на увагу, оскільки на даній стадії кримінального провадження суд перевіряє лише наявність доказів, які можуть переконати стороннього спостерігача у тому, що саме ця особа вчинила злочин, перевірка достаності та достовірності доказів, необхідних для предв`ялення обвинувачення та засудження злочини у вчиенні яких підозрюється ОСОБА_8 належить до компенеції органу(посадової особи), повноваження якого розповсюджуються на ці стадії кримінального провадженння.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2017 року щодо ОСОБА_8 , слід залишити без змін,а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 без змін.
Ухвала є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2