Номер провадження: 11-кп/785/196/18
Номер справи місцевого суду: 507/292/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.02.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 на обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.10.2017 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Колониця, Страшенкского району, Республіка Молдова, з неповною середньою освітою закінчив 9 класів, не одруженого, українця, громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше засудженого: 08 грудня 1995 року Кодимським районним судом Одеської області за ст.ст. 94, 104 ч. 2, ст. 140 ч. 3, 42 КК України (у редакції 1960 року) до 15 років позбавлення волі; 15 жовтня 2009 року Котовським міськрайонним судом Одеської області за ст. 263 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі; 19.10.2011р. звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених п. 13 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 121 та ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років;
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
У відповідності до ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення трасологічної експертизи у розмірі 3310.20грн., дактилоскопічної експертизи у розмірі 1058,40грн., та проведення експертизи холодної зброї у розмірі 882,00 грн., на загальну суму 5250,60 грн.
Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою в Одеський установі виконання покарань УДПС України в Одеській області № 21.
ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

ОСОБА_8 , будучи судимим вироком Кодимського районного суду Одеської області від 08.12.1995р. за вчинення умисного вбивства за ст.94 КК України (у редакції КК України 1960 року) до 15 років позбавлення волі, відбувши покарання, маючи не зняту та не погашену судимість, не зробивши для себе необхідних висновків, знову вчинив ряд умисних злочинів, серед яких злочини проти життя.
Так, ОСОБА_8 22 січня 2012 близько 1:00год, перебуваючи в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_9 , спільно з останнім вживав спиртні напої, під час чого між ними виникла суперечка на побутовому ґрунті. Під час суперечки у ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, виник умисел на протиправне спричинення смерті ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне спричинення смерті ОСОБА_9 , в той же день та час, знаходячись в кімнаті будинку, розташованого за вищевказаною адресою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_8 схопив дерев`яну лавку та бажаючи настання смерті ОСОБА_9 , завдав нею потерпілому декілька ударів в область голови, розуміючи, що наносить удари важким предметом у життєво важливий орган, чим заподіяв потерпілому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 4 від 04.04.2012 наступні тілесні ушкодження: відкриту черепно-мозкову травму, у вигляді множинних ран обличчя і волосистої частини голови, багато осколкового вдавленого переламу луски потиличної кістки, з забиттям речовини мозку та масивним крововиливом під оболонки головного мозку, які є небезпечними для життя в момент спричинення та за цією ознакою відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер на місці події.. Смерть ОСОБА_9 знаходиться в причинному зв`язку з вказаними тілесними ушкодженнями та настала в результаті відкритої черепно-мозкової травми у вигляді багато осколкового вдавленого перелому луски потиличної кістки з вогнищевим забоєм речовини мозку і масивним крововиливом під оболонку головного мозку. ОСОБА_8 переконавшись, що довів свій умисел до кінця і ОСОБА_9 помер, з місця скоєння злочину зник.
Крім того, ОСОБА_8 28 січня 2012 року, близько 20 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , щоб придбати алкогольні напої, де, скориставшись незамкненими вхідними дверима зайшов до будинку ОСОБА_10 .. Знаходячись у будинку, він попросив ОСОБА_11 продати йому алкогольні напої, на що останній відповів відмовою та почав проганяти ОСОБА_8 з будинку, що спровокувало між ними сварку, під час якої ОСОБА_12 декілька разів вдарив ОСОБА_8 по обличчю, використовуючи кастет, та став в нецензурній формі ображати ОСОБА_8 ..
На ґрунті особистих неприязних стосунків, викликаних побоями та нецензурною лайкою на його адресу, ОСОБА_8 з почуття розправи вирішив протиправно заподіяти смерть ОСОБА_11 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел, в той же день та час, перебуваючи в приміщенні коридору будинку потерпілого, розташованого за вищевказаною адресою, ОСОБА_8 , схопив з підлоги порожню скляну пляшку, бажаючи настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_11 , завдав тому один удар в область голови, від чого потерпілий впав на підлогу. Продовжуючи реалізовувати свій умисел, направлений на убивство ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , піднявши з підлоги іншу скляну пляшку, знову завдав удар в область голови лежачому на підлозі ОСОБА_11 , а потім фрагментом розбитої пляшки (шийкою) завдав удар в область лівого ока потерпілому. Далі, ОСОБА_8 ліктем правої руки наніс декілька ударів в область грудної клітини потерпілому. Таким чином, ОСОБА_8 заподіяв потерпілому ОСОБА_11 згідно висновку експерта № 3/12 від 20.02.2012р. наступні тілесні ушкодження: відкриту черепно-лицьову травму у вигляді різаної рани в області лівої очниці, множинні поверхневі колото-різані ушкодження лівої щоки, лівої вісочної області і лівої бокової поверхні шиї, синці обличчя, очагові крововиливи в м`які тканини лобної, лівої і правої вісочної області, багато осколкового перелому кісток лівої очниці з переходом на основу черепа, очагові забиття речовини головного мозку, субдуральні крововиливи, очагові субарахноїдальні крововиливи м`яких мозкових оболонок великих півкуль, закриту травму грудини, травми кінцівок, які є небезпечними для життя в момент спричинення та за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_11 помер на місці події. Смерть ОСОБА_11 знаходиться в причинному зв`язку з вищевказаною відкритою черепно-лицьовою травмою у вигляді багато осколкового перелому кісток лівої очниці з переходом на основу черепу, вогнищевого забою речовини мозку, субдуральних крововиливів, вогнищевих субарахноідальних крововиливів м`яких мозкових оболонок великих півкуль. Безпосередньою причиною смерті стало ускладнення черепно-лицевої травми, травматичний шок, що розвинувся впродовж травматичного процесу.
Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 залишаючись в будинку ОСОБА_11 та переночувавши там, 29 січня 2012 року, близько 6 години ранку, вирішив викрасти з будинку майно. З цією метою він з корисливих мотивів, таємно викрав належне майно ОСОБА_11 , а саме: тільняшку вартістю 20 грн., чоловічі брюки вартістю 35 грн., дві банки ємкістю 0,5 літра кожна з медом вартістю 30 грн. за кожну, на суму 60 грн., дві банки ємкістю 0,5 літра консервація абрикосового варення вартістю 15 грн. за кожну, на загальну суму 30 грн., 1 кг. цукру вартістю 8 грн., 1 кг кукурудзяної крупи вартістю 6 грн., майку чоловічу вартістю 30 грн., підштаники чоловічі вартістю 50 грн., тільняшку синтетичну вартістю 30 грн., господарську сумку вартістю 5 грн., господарчу матерчату сумку вартістю 5 грн., механічний годинник «Чайка» вартістю 50 грн. Після чого, заволодівши викраденим, з місця події зник, чим причинив матеріальний збиток потерпілому на загальну суму 329 гривень.
Також, 30 січня 2012 близько 10:00год. ОСОБА_8 з метою придбання спиртних напоїв прийшов до будинку ОСОБА_13 , розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , де скориставшись тим, що ОСОБА_13 не замкнула вхідні двері, шляхом вільного доступу, проник всередину будинку, де став просити у ОСОБА_13 спиртне. Отримавши відмову, ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, взяв зі столу чавунну сковороду, якою наніс декілька ударів в область голови ОСОБА_13 . В результаті ОСОБА_8 заподіяв потерпілій ОСОБА_13 згідно висновку експерта № 6 наступні тілесні ушкодження: відкриту черепну лицьову травму, синці верхнього і нижнього віка лівого та правого ока, синця лівої щоки, синця лівого підборіддя, забитої рани правої виличної області, осколкового перелому кісток носа, багато осколкового перелому верхньої щелепи з обох сторін зі змішанням уламків і пошкодженням кісткових структур придаткових пазух, праворуч з переходом перелому на нижню стінку правої орбіти, осколковий перелом правої частини голови, в результаті чого розвинулась в силу заподіяних тілесних ушкоджень тромбоемболія легеневої артерії. 13 лютого 2012 року від отриманих тяжких тілесних ушкоджень настала смерть потерпілої ОСОБА_14 . Смерть ОСОБА_13 знаходиться в причинному зв`язку з ускладненням, що розвинулось протягом посттравматичного періоду черепно- лицьової травми у вигляді багато осколкового перелому верхньої щелепи з обох сторін з порушенням цілісності кісних структур придаткових пазух, осколкового перелому кісток носу, правої акулової кості, нижньої стінки правої орбіти, в результаті тромбоемболії легеневої артерії, що стало безпосередньою причиною смерті.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок скасувати, винести ухвали новий вирок, яким перекваліфікувати дії ОСОБА_8 по епізоду умисного вбивства ОСОБА_9 з п.13 ч.2 ст.115 КК України на ч.2 ст. 121 КК України та по епізоду вбивства ОСОБА_15 з п.13 ч.2 ст. 115 КК України на ст. 124 КК України та призначити покарання в межах вказаних статей. Суд першої інстанції незважаючи на правдиві та послідовні покази ОСОБА_8 проігнорував їх та зробив свій висновок про кваліфікацію його дій як умисне вбивство ОСОБА_9 , на припущеннях, оскільки в умовах відсутності безпосередніх свідків даної події, усі сумніви щодо доведеності вино особи тлумачаться на її користь. В судовому засіданні по даному епізоду не був допитаний ні потерпілий, ні жоден свідок. При вказаних обставинах при відсутності у ОСОБА_8 умислу на вбивство ОСОБА_9 , не було, тому дії ОСОБА_8 , належить кваліфікувати на ч.2 ст. 121 КК України.

Суд в вироку, допустив припущення та проігнорувавши доводи сторони захисту, безпідставно зробив висновок, що в діях ОСОБА_8 був відсутній стан необхідної оборони або перевищення її меж, оскільки дії останнього були направлені не на відвернення нападу та захист, а навпаки носили умисний характер та були направлені на вчинення розправи над потерпілим. ОСОБА_16 був значно сильнішим за ОСОБА_17 , що підтвердив син потерпілого в судовому засіданні. В умовах відсутності безпосередніх свідків даної події суд поставив під сумнів покази ОСОБА_8 .

В апеляції засуджений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, справу направити на новий розгляд в суд першої інстанції. Він своєї участі та вини не заперечує, та не може погодитись із рішенням суду, у спричиненні смерті ОСОБА_9 , - це був лише самозахист, та по відношенню до потерпілого він перебував в стані сильного душевного хвилювання, та у той саме момент не міг у повній мірі повністю усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тому просить перекваліфікувати дії на ч.2 ст. 121 КК України. В судове засідання 12.10.2017 року не зявились адвокат та прокурор, в результаті чого суд прийняв рішення провести судове засідання без їх участі, та виніс обвинувальний вирок, істотно порушуючи вимоги кримінального процесуального закону в порядку передбаченому ст. 412 КПК України.

Заслухавши прокурора, який просив апеляційні скарги захисника та обвинуваченого залишити без задоволення, захисника та обвинуваченого, які підтримали доводи апеляційних скарг та просили про їх задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні ОСОБА_8 свою причетність до скоєного не заперечував, підтверджував факт знаходження на місцях події та нанесення ударів потерпілим, але вказував, що його дії невірно кваліфіковані та пояснив, що всі його дії були спровоковані самими потерпілими, які першими на нього нападали, били та висловлювалися на його адресу нецензурною лайкою, його вказане дратувало, він, перебуваючи в стані психологічного розладу, намагався себе захищати. Вважав, що його дії були направлені не на скоєння навмисних вбивств, а все трапилося по необережності, в стані душевного хвилювання.
Суд, заслухавши покази обвинуваченого, потерпілих, свідків, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 у інкримінованих йому злочинах повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Так, за фактом вбивства ОСОБА_9 вина підтверджується наступними доказами.
Показами самого обвинуваченого ОСОБА_8 , який пояснив, що між ним та ОСОБА_9 виник конфлікт з - за жінки «Ірини», яка на той момент була його цивільною дружиною. Так, 22.01.2012р., він, повернувшись з базару додому до ОСОБА_9 (де деякий час мешкав), побачив на ОСОБА_18 порвану одежу, тілесних ушкоджень на неї не було. При цьому ОСОБА_9 приставав до ОСОБА_18 та мав намір її зґвалтувати. Ірина мовчала, про допомогу не просила. Надалі він зробив зауваження ОСОБА_9 , останній першим на нього «пригнув» щоб вдарити, але йому вдалося ухилитися. Після чого у нього зірвало «кришу» та він вдарив його по обличчю, далі бив чим попало, спочатку чимось металевим, а потім табуреткою добив, так і вбив не маючи іншого вибору та захищаючи жінку. Після цього, він разом з ОСОБА_19 залишили будинок. Місцезнаходження «Ірини» пояснити не міг, але зазначив, що остання не теперішній час мешкає в Білорусії. Крім того, в судовому засіданні обвинувачений не оспорюючи факту нанесення вказаних тілесних ушкоджень потерпілому вказував, що коли вони втрьох він, ОСОБА_9 та дівчина за ім`ям « ОСОБА_18 » вживали спиртні напої, ОСОБА_9 став «приділяти увагу» ОСОБА_18 , його вказане обурило, та тому він вдарив потерпілого спочатку один раз, а потім добив. Інший раз обвинувачений також наполягав, що перший його вдарив саме ОСОБА_9 , тому його це обурило, тому він наносив удари та захищав гідність жінки.
Витягом з кримінального провадження, щодо внесення 10.04.2014 року відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_20 про навмисне вбивство громадянином ОСОБА_8 ОСОБА_9 (т.1к.п. а.с. 145).
Протоколом огляду та фото таблиць до нього від 07.03.2012р. відповідно до якого в домоволодінні, що належить ОСОБА_21 за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено труп ОСОБА_9 з ознаками насильницької смерті, під час огляду були вилучені речі. (т.2 к.п, а.с.10-18).
Згідно акту судово-медичного дослідження експерта № 40 від 04.04.2012р. зі схемою додатком до судово медичного, висновку експерта № 4 від 09.03.2012р. у трупа ОСОБА_9 були виявлені множинні забиті рани обличчя волосистої частини голови, вогнищеві крововиливи у м`які покриви голови, багатоуламковий втиснутий перелом луски потиличної кістки з переходом на основу черепа, субдуральная гематома потиличних часток, вогнище забиття лівої потиличної частки, осередкові субарахноїдальні крововиливи обох півкуль головного мозку. Характер і морфологічні особливості зазначених ушкоджень (осаднені краї, наявність тканинних перемичок в краях і глибині ран, багатоуламковий перелом черепа) свідчать про те, що вони заподіяні в результаті дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, що має ребра і грані, що сходяться під прямим кутом, не виключається можливість утворення даних ушкоджень різними частинами одного травмуючого предмета - дерев`яною лавкою. Смерть ОСОБА_9 знаходиться у причинному зв`язку з наявними пошкодженнями і настала від відкритої черепно-мозкової травми, у вигляді многооскольчатого вдавленого перелому луски потиличної кістки, з вогнищем забиття речовини мозку і масивним крововиливом під оболонки головного мозку, які складали єдиний нерозривний морфологічний комплекс відкритої черепно-мозкової травми, були небезпечні для життя та за цим критеріям відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. ( т.2 к.п, а.с.40-42; 51; т.2 к.п, а.с.36-39).
Згідно акту судово-медичного дослідження № 1683/40 від 19.03.2012р. в крові трупа ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт концентрації 2,4%.(т.2 к.п.а.с.44).
Згідно акту судово-медичного дослідження № 828/40 від 14.03.2012.у ОСОБА_9 на тілі аутолиза і промерзання тканин визначається субарахноїдальні і контузіонні крововиливи головного мозку без вираженої перифокальної клітинної реакції. Набряк головного мозку. Венозний повнокров`я, набряк легенів. Периваскулярний склероз, осередкове ожиріння, дистрофія міокарда. Дифузна жирова дистрофія печінки.(т.2 к.п, а.с.45).
Згідно акту судово-медичного дослідження № 144 від 14.03.2012р. з фототаблицею, на клапті шкіри потиличної області голови, вилученого від трупа ОСОБА_9 виявлено:
- Пошкодження кутоутворюючої форми, пошкодження, яке могло бути утворене тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, що має ребра і грані, що сходяться під кутом, близьким до прямого.
- Ушкодження лінійної, щелевидної форми, які могли бути утворені тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, що має ребро.
- Ушкодження променевої форми, які могли бути утворені тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, що має ребра і грані, які сходяться під кутом. Не виключається можливість утворення даних ушкоджень різними частинами одного травмуючого предмета.
На поверхні клаптя шкіри, в області ушкоджень виявлені плоскі сторонні частинки білого і зелено кольору, схожі на кусочки підсохлої фарби.(т.2к.п, а.с.46-50).
Згідно висновку експерта № 164 від 07.03.2012р. з фототаблицею до висновку, забиті рани на клапті шкіри голови від трупа ОСОБА_22 могли бути заподіяні дерев`яною лавкою, представленою на дослідження.(т.2 к.п, а.с.95-101).
Згідно висновку експерта № 231 від 07.03.2012р. зі зведеною таблицею результатів визначення групової приналежності крові, - кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи АВ по изосерологичній системі АВО. На шматку лінолеуму, відрізку килима, частини завіси, вилучених з місця події виявлено кров людини. При визначенні групової приналежності крові виявлені антигени А і В, властиві групі крові АВ по изосерологичній системі АВО, що не виключає її походження від будь-якої особи - носія даної групової властивості, в тому числі від потерпілого ОСОБА_9 (т.2 к.п. а.с.110-113).
У відповідності до протоколу предявлення для впізнання свідок ОСОБА_23 впізнав ОСОБА_8 , як особу, якого він познайомив з ОСОБА_9 та із ОСОБА_8 став у нього проживати (т. т. 2 а.к.п. 8).
За фактом вбивства ОСОБА_15 та викрадення його речей.
Показами потерпілого ОСОБА_24 , який суду показав, що він є сином ОСОБА_15 . В січні 2012 року точної дати не пам`ятає, приблизно об 19 годині йому подзвонили та повідомили, що у його батька, який проживав один, цілий день горить світло, а ворота закриті та цеп та замок. Приїхавши до будинку, він побачив тіло батька, яке лежало на підлозі, навколо було багато пляшок, недопалків, розкидані речі, відро в якому була вода з кров`ю. В будинку були і чужі речі. Він відразу подзвонив сестрі та попросив її викликати поліцію, яка приїхала приблизно через 30 хвилин. У батька бачив багато тілесних ушкоджень, бачив на правому оці рвану рану нібито вирізано, в батька в руці на пальцях був одягнутий кастет. Йому казали, що батько помер від больового шоку. Крім того, потерпілий пояснював, що він був присутній під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , який поясняв, що прийшов він до ОСОБА_15 за пляшкою спиртного, перелізши через паркан, сказав, що хоче випити, але батько йому відмовив та закрив двері на деревинний гачок. При цьому обвинувачений стверджував, що батько перший вдарив його кастетом, він втратив свідомість на короткий час, потім розлютився, взяв пусту пляшку та вдарив батька по голові, потім зробив з пляшки «розочку» та вдарив його в око, потім ще п`ять раз в грудну клітину ліктем. Надалі, обвинувачений, знайшовши бутилу горілки, почав її розпивати, а потерпілий в коридорі хропів. Після того як він випив горілку, заснув. Прокинувшись вранці, він вирішив вкрасти речі, для цього перевернув усі речі, зломив у шафах всі замки переодягнувся і пішов. У батька при житті був кастет, яким він ніколи не користувався, він його зберігав в столі для самозахисту. Зазначав, що в той день кастет був у батька, він лежав на видному місці, а вказане свідчить про те, що у батька були якісь побоювання. Батько ніколи б першим не почав бійку, він завжди вчив тільки сомооборона. Було також зрозуміло, що ОСОБА_8 ще довго знаходився в будинку, це було видно, оскільки там була почата пляшка спиртного, відро з водою і кров`ю. З будинку пропали: варення, сахар, крупи, одяг - тільняшка, брюки, годинник, гроші старого зразку, можливо і пенсію забрав, це йому не відомо. З викраденого нічого не повернули. Батько був дуже сильним чоловіком, йому було 81 рік, він сам обробляв огород, міг випити трохи горілки розведеної чаєм, приблизно сім років тому продавав вино, потім перестав. Мав в будинку колись і рушницю але її у нього вкрали. Також в будинку у батька була встановлена відеокамера, яка нажаль знімала тільки вулицю, оскільки його декілька разів обкрадали. З перегляду відео йому відомо, що світло на вулиці включилося через хвилин 15, тобто батько вийшов на вулицю можливо вже з кастетом перевірити чи пішов ОСОБА_8 чи ні, та мабуть тоді саме і отримав удар по голові. Для того, щоб в будинку пройти до кімнати, потрібно пройти прихожу, веранду, коридор. В будинку все було в крові. Просив призначити ОСОБА_8 довічне позбавлення волі.
Обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що по перше після перегляду з відеокамери диску не було видно хто входив та виходив з будинку. По друге, достатньо було одного удару по голові пляшкою, а потім удару в око «розочкою», щоб чоловік помер на місці від больового шоку. Якщо слідчі вказали це в обвинуваченні, значить це дійсно зробив він. Коли він прийшов до ОСОБА_15 , той стоячи в коридорі, де було темно, спочатку образив його нецензурною лайкою, потім ударив кастетом в голову ( в лоб з лівої сторони), після чого він впав. Розлючений, піднявшись, він скляною пляшкою у відповідь вдарив ОСОБА_15 по голові, пляшка розбилась, тоді другий удар «розочкою» він наніс йому в око, після чого він відразу помер на місці. Не заперечував момент нанесення потерпілому ударів в грудну клітину, начебто не бив, але якщо точніше то він не пам`ятає. Все це відбувалось миттєво та одночасно. Наявність в будинку відра з водою та кров`ю, припускає оскільки можливо руки були в крові то він їх у відрі і вимив. Випивши пляшку горілки, заснув, спав до ранку перед самим світанком пішов, забравши деякі речі та переодягнувшись. Сказав, що в будинку він був не один, але з ким він був нікому не скаже.
Допитаний свідок ОСОБА_25 , суду пояснив, що він був запрошений в якості понятого на місце події в с. Вестерничани. ОСОБА_8 , якого він впізнає як особу, який все показував розповідав, що він проживаючи в зазначеному селі, прийшов до чоловіка та попросив у нього пляшку горілки в борг, випив у нього її та заснув, а коли прокинувся, чоловік був мертвий. При відтворенні події він все показував добровільно, як переліз через тин, в коморці взяв бутилу горілки, де він спав. В будинку він бачив пусті пляшки, розкидані речі. При ньому було з`ясовано, що коли ОСОБА_8 попросив пляшку горілки, потерпілий йому відмовив, вдаривши обвинуваченого та між ними виникли сутички. Потерпілий оборонявся, хто кого вдарив першим він не пам`ятає, оскільки він все це чув тільки зі слів ОСОБА_8 під час слідчого експерименту. Протокол був складений вірно, ним підписаний, ніяких претензій до його складання він не мав, оскільки в ньому було все правильно зафіксовано та відображено, протоколом підтримує.
Витягом з кримінального провадження, щодо внесення 11.04.2014 року відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_11 про викрадення майна у ОСОБА_11 на суму 329грн., громадянином ОСОБА_8 (т.1к.п. а.с.151).
Витягом з кримінального провадження, щодо внесення 15.04.2014 року відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_24 про навмисне вбивство громадянином ОСОБА_8 ОСОБА_11 (т.1к.п. а.с.154).
Ксерокопією паспорту ОСОБА_11 підтверджується, шо останній народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.к.п. 203-204).
Протоколом огляду місця події, схем та фототаблиць до нього від 29.01.2012року відповідно до якого огляду підлягала територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . В домоволодінні в кухонній кімнаті в її північно - західній частині було виявлено труп ОСОБА_15 з ознаками насильницької смерті, при детальному огляді будинку слідів злому та проникнення виявлено не було, були вилучені речі з слідами бурого кольору. На правій руці трупа виявлено кастет світлого (металевого) кольору, в інших кімнатах обстановка також нарушена, .(т.1 к.п.а.с.179-201).
Згідно протоколу огляду від 30.01.2012 року, відповідно до якого оглядався труп ОСОБА_15 , який знаходився у відділені Котовського бюро СМЕ, було виявлено багато тілесних пошкоджень в тому числі і рвано-різане рана в області лівої орбіти,діаметром приблизно 9см., численні колото-різані рани м`яких покровів лівої частини обличчя, крововиливи та садна, під час огляду були вилучені речі потерпілого.(т.1к.п.а.с.202).
Відповідно до протоколу додаткового огляду місця події від 30.01.2012 року в с. Вестерничани, Котовського району, яким місто події була територія домоволодіння по АДРЕСА_3 , де було виявлено два фрагмента розбитих пляшок зеленого кольору та при огляді території біля будинку була знайдена матерчата клітчата сумка, в якій знаходилися літні чоловічі брюки світлого кольору, тільняшка чоловіча, навісний замок, з доданою фототаблицею.(т.1к.п.а.с.205-206).
У ОСОБА_8 були вилучені особисті речі, в тому числі які належали потерпілому ОСОБА_11 тільняшка, підштаники (т. 1 а.к.п. 209).
З місця мешкання ОСОБА_8 були вилучені речі, які належали потерпілому ОСОБА_11 , а саме: сумка, два банки з медом, та варінням, часи, крупа та цукор, грошові купюри карбованці (т. 1 а.к.п. 208).
Згідно висновку судово - медичної експертизи № 3/12 від 30.01.2012. смерть ОСОБА_15 знаходиться у причинному зв`язку з відкритою черепно-лицевою травмою, у вигляді многооскольчатого перелому кісток лівої очниці з переходом на основу черепа,вогнища пошкодження речовини мозку, субдуральних крововиливів, вогнищ субарахноїдальних крововиливів м`яких мозкових оболонок великих півкуль.Безпосередньою причиною смерті є ускладнення черепно-лицьової травми - травматичний шок, який розвинувся в перебігу травматичного процесу.(т.1к.п.а.с.276-279).
Згідно акту судово-медичного дослідження № 397/12 від 02.02.2012. у ОСОБА_15 було виявлено субарахноїдальний крововилив головного мозку без вираженою перифокальною клітинної реакції. Недокрів`я органів. Вогнища гострої емфіземи легень. набряк головного мозку. Склероз судин серця, гловного мозку, нирок.Дифузний і вогнищевий міокардіосклероз, липофусциноз міокарда, вогнищевий нефросклероз.(т.1 к.п.а.с.280).
Згідно акту судово-медичного дослідження № 70 від 02.02.2012р. на клаптику шкіри лівої половини обличчя ОСОБА_15 виявлена різана рана, утворена від дії гострого предмета, що має гострий край (ріжучу кромку), з доданою фототаблицею до акту.(т.1к.п.а.с.281-283).
Згідно висновку експерта № 27 від 31.01.2012р. у ОСОБА_8 , виявлені наступні тілесні ушкодження: забита рана лобової області і надбрівної дуги зліва; синці і садна обличчя, садно тім`яної області голови, садна нижніх кінцівок. Дані ушкодження заподіяні дією тупого предмету, не виключено, що таким предметом міг бути металевий кастет.(т.2 к.п. а.с.20-21).
Згідно висновку експерта № 15 від 16.02.2012р. з таблицею з висновком датолоскопічної експертизи, - слід папилярного візерунка долоні руки з відрізка стрічки, розміром 44х41 мм, залишений долонею лівої руки ОСОБА_8 (т.2 к.п. а.с.59-68).
Згідно висновку експерта № 28 від 26.03. 2012р. з фототаблицею, - слід каблука підошви взуття на ліву ногу, виявлений і вилучений при огляді місця події в будинку ОСОБА_15 залишений черевиком на ліву ногу, вилученого у ОСОБА_26 (т.2 к.п. а.с.76-88).
Згідно висновку експерта № 147 від 14.03.2012р. з фототаблицею, на клаптику шкіри лівої половини обличчя ОСОБА_15 виявлена різана рана, утворена не менш, ніж від одного впливу гострого предмета, що має гострий край (ріжучу кромку). Дане пошкодження могло бути заподіяно як і одним з фрагментів розбитих пляшок, так і будь-яким іншим предметом, що має гострий край. Напрямок впливу був близьким до дотичного з зануренням відносно поверхні шкіри. (т.2 к.п. а.с.90-93).
Згідно висновку експерта № 82 від 21.02.2012р. зі зведеною таблицею результатів визначення групової приналежності крові,- кров потерпілого ОСОБА_15 и підозрюваного ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемагглютининами анті-А і анті-В ізосерологічної системи АВО.
При досліджені по сивороточній системі Нр в крові ОСОБА_15 встановлений фенотип Нр1-1, в крові ОСОБА_8 фенотип Нр2-1.
В речовині з відра та на кастеті, вилучених з місця пригоди, виявлена кров людини, при дослідженні групової приналежності на кастеті встановлена група О з ізогемагглютининами анті-А і анті-В, в речовині виявлено тільки антиген Н, властивий, як основній, цій же групі системи АВО. Враховуючи результати дослідження і групові характеристики, не виключається можливість походження крові в речовині як від потерпілого ОСОБА_15 так і від підозрюваного ОСОБА_8 на кастеті не виключається можливість походження крові від потерпілого ОСОБА_15 в той же час, неможливо виключити вірогідність наявності крові підозрюваного ОСОБА_26 на вказаному кастеті в якості домішок.( т.2 к.п. а.с.27-30).
Згідно висновку експерта № 79 від 29.02.2012р. зі зведеною таблицею результатів визначення групової приналежності крові, не виключається походження крові та кліток в піднігтевому вмісті обох рук потерпілого ОСОБА_15 , як від самого потерпілого, так і від підозрюваного ОСОБА_8 .
А в піднігтевому вмісті обох рук ОСОБА_8 не виключає походження крові і єпітеліоцидів, як від самого підозрюваного, так і від потерпілого ОСОБА_15 ( т.2 к.п. а.с.32-35).
Згідно акту судово медичного дослідження(обстеження) № 101/12 від 20.02.2012 року було проведено дослідження крові трупа ОСОБА_15 та зроблений висновок, що кров трупа ОСОБА_15 відноситься до групи 0(1) з ізогемагглютининами анті-А і анті-В.(т.1к.п.а.с.284).
Згідно акту судово медичного дослідження (обстеження) № 786/12 по крові трупу ОСОБА_15 від 07.02.2012 року з висновком, що в крові трупа ОСОБА_15 єтилового спирту виявлено не було, з схемою додатком до експертизи(т.1.к.п.а.с.285-286).
Причетність до вчиненого злочину ОСОБА_8 підтвердив також 01.02.2012 року при проведенні відтворення події та обставин події , підтвердженого відповідним протоколом з фототаблицями до нього за участю підозрюваного, в ході якого ОСОБА_8 на місці події детально розказав і показав як та чим наносив удари потерпілому, а саме: пустою пляшкою по голові та область ока, де останній впав, як він його бив ліктем в область грудини, потім випив, ліг відпочивати, а вранці переодягнувся та вкрав речі (т.1к.п.а.с.255-264).
Суд вважає, що вказана слідча дія була проведена з дотриманням всіх вимог законодавства у присутності понятих та захисника підозрюваного, без будь-яких порушень; під час її проведення обвинувачений добровільно все розповідав та показував. Окрім того, вказана слідча дія фіксувалася за допомогою відеокамери та всі події зафіксовані на DVD-R носії, який є речовим доказом по справі, вказаний носій був відтворений судом у повному обсязі та фактично відповідає змісту зазначеного протоколу, будь-яких порушень вимог законодавства не містить.
Крім того, під час судового розгляду судом відтворювався відео носій, наданий потерпілий ОСОБА_24 з відеокамер, які були розташовані у дворі в будинку його батька, згідно яких відображено як ОСОБА_8 стоїть біля калитки, перелазить через неї, проходить повз собаки та заходить у будинок, при цьому зафіксований час 18:30:13год. Надалі об 07:23 07:28 ОСОБА_8 ходить по двору, курить, викидає замок, бере дві сумки, проходить взворотньому напрямку, перекидає річі через паркан, перелазить його та уходить (т. 1 а.к.п. 274, 275).
За фактом нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_13 .
Показами потерпілого ОСОБА_27 , який в судовому засіданні суду пояснив, що 30.01.2012 року йому подзвонила сусідка його матері на ім`я « ОСОБА_28 » та сказала, що побили його мати та її забрала швидка. Він приїхав в лікарню, мати опритомніла, але була в дуже важкому стані та розмовляти не могла, тільки хлопала віками, з трудом розповіла, що її вхідні двері були прикриті, зайшов чоловік та почав вимагати у неї спиртне та гроші, вона йому відповіла, що спиртним не торгує, а грошей в квартирі не має. Схопивши сковороду зі стола він почав нею її бити по голові, вона кричала та звала на допомогу, її крики почули сусіди ОСОБА_28 та ОСОБА_29 . Жінки, ОСОБА_28 , прізвища точно не пам`ятає, можливо ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , коротко описали, ті події, ОСОБА_28 намагалась зупинити чоловіка вчепившись в його куртку, але відштовхуючи її він вибіжав з квартири в сторону магазина. Потім його виявили в лікарні та встановили, що це був ОСОБА_8 . Мати добре пам`ятала два удари по голові з боку та с заду, ОСОБА_17 бачила вперше, говорила, що чоловік її душив подушкою, а потім бив сковородою, все відбувалося дуже швидко. Пояснив, що ОСОБА_13 народилася у 1937 році, проживала сама, грошей у неї дійсно не було, їй було 73 роки, вона померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в лікарні, перенесла мікроінфаркт, в легенях відірвався тромб.. Просив суд, застосувати до ОСОБА_8 вищу міру покарання, розстріл.
Обвинувачений ОСОБА_8 пояснення потерпілого підтвердив, тільки уточнив, що не пам`ятає, як душив подушкою, а сковородою бив, оскільки потерпіла відмовилася надати йому спиртне, тому він обурився, взяв сковороду на наносів останній удари по голові.
Скоєння злочину підтверджується витягом з кримінального провадження, щодо внесення 10.04.2014 року відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_27 про навмисне вбивство громадянином ОСОБА_8 ОСОБА_13 (т.1к.п. а.с.147).
ОСОБА_13 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується її паспортом (т. 1 а.к.п. 226).
Протоколами пред`явлення особи для впізнання від 02.04.2012р. свідки ОСОБА_32 та ОСОБА_33 впізнали ОСОБА_8 по фотознімкам як особу, яку вони застали в будинку ОСОБА_13 та намагалися затримати, але останній убіг, а ОСОБА_13 була з тілесними ушкодженнями (т. 1 а.к.п. 265-266, 267-268).
Відповідно до протоколу огляду від 30.01.2012 року в м. Котовськ, було оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_4 , яке належало ОСОБА_13 . В ході огляду в кімнаті було багато плям схожих на кров, відсутній порядок, все хаотично розкидано. До протоколу огляду додаються фото таблиця та сліди рук виявлені та вилучені з місця огляду.(т.1к.п.а.с.210-216).
Відповідно до протоколу огляду від 14.02.2012 року, яким оглядалась палата №12 травматологічного відділення Котовської міської лікарні, де знаходилася на лікуванні ОСОБА_13 до протоколу огляду додається фото таблиця.(т.1 к.п.а.с.217-218).
Згідно до протоколу огляду від 14.02.2012 року, яким оглядався труп ОСОБА_13 в секційному залі на столі в Котовському відділені СМЕ. При огляді були виявлені тілесні пошкодження голови, садини обличчя, синці, Під час огляду були вилучені особисти речі потерпілої, до протоколу осмотра додається фото таблиця.(т.1к.п.а.с.219-222).
Протоколом осмотру трупу ОСОБА_13 від 14.02.2012р., згідно якого був оглянутий труп та виявлені численні ушкодження, в тому числі ушиблена рана правої скулової області, крововиливи в області підборіддя та очничь, щоки, з місця огляду ничого не вилучалося, з фототаблицею до нього (т. 1 а.к.п. 223-224).
У відповідності до лікарського свідоцтва про смерть № 26 від 14.02.2012р. смерть ОСОБА_13 наступила в результаті легневого тромбозу, множинних переломів кісток лицевого черепа (т. 1 а.к.п. 225).
Згідно висновку експерта № 6 від 25.04.2012. смерть ОСОБА_13 знаходиться у причинному зв`язку з ускладненням, що розвинувся протягом посттравматичного періоду черепно-лицьової травми у вигляді многооскольчатого перелому верхньої щелепи з обох сторін з порушенням цілісності кісткових структур придаткових пазух, оскольчатого перелому кісток носа, правої виличної кістки, нижньої стінки правої орбіти, в результаті тромбоэболии легеневої артерії, що і виявилося безпосередньою причиною смерті. Під час дослідження трупу ОСОБА_13 були виявлені тілесні ушкодження: відкрита черепно-лицьова травма, крововиливи верхнього та нижнього віка лівого та правого ока, синець підборіддя, забита рана правої щелепи, осколковий перелом костей носа, багатосколковий перелом верхньої щелепи з обох сторін, осколковий перелом правої скулової кості; численні очагові крововиливи в м`які покрови волосяної частини голови, які в сукупності утворювали єдиний нерозривний морфологічний комплекс відкритої черепно-мозкової травми, були небезпечні для життя та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень (т.1 к.п.а.с.227-230).
Згідно акту судово медичного дослідження(обстеження) №26 від 14.02.2012 року трупа ОСОБА_13 , з наданої медичної картки стаціонарного хворого № 607/36 Котовської МЛ відомо при прибутті в лікарню 30.01.2012 року були виявлені слідуючи пошкодження: черепно мозкова травма, синці і садна обличчя, ушибленна рана правої скулової області, відкритий осколковий перелом верхньої челюсті та ліцьових кісток, забій мозку середньої тяжкості. Смерть ОСОБА_13 стоїть в причинному зв`язку з ускладненням, розвинувся в посттравматичному періоді черепно ліцьової травми у вигляді многоосколкового перелому верхньої челюсті з обох сторін з порушенням цілісності кісних структур придаткових пазух, осколкового перелому костей носа, правої виличної кістки, нижньої стінки правої орбіти, в результаті тромбоемболії легочної артерії, що послужило безпосередньою причиною смерті. До акту додається схема додаток. (т.1к.п.а.с.231-234).
Згідно акту судово-медичного дослідження № 527/26 від 15.02.2012р. у ОСОБА_13 виявлено нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів. Генералізований склероз судин внутрішніх органів, з переважним ураженням судин головного мозку, м`яких мозкових оболонок, серця. Склероз м`яких мозкових оболонок зі скупченням грудочок бурого пігменту після давніх крововиливів. Атеросклероз церебральних судин. Дифузний дрібновогнищевий кардіосклероз, дистрофія, нерівномірна гіпертрофія, ділянки фрагментації кардіоміоцитів у міокарді. Тромб легеневого стовбура. Диссеминорований жировий гепатоз. Дрібновогнищевий артериолосклеротичний гломерулосклероз. (т.1 к.п.а.с.235).
Згідно акту судово-медичного дослідження № 134/26 від 15.02.2012р. кров трупа ОСОБА_34 належить до групи А (І) з ізогемагглютинином анти-В по системі АВО. (т.1 к.п.а.с.236).
Згідно висновку експерта № 193 від 15.03.2012 року зі зведеною таблицею результатів визначення групової приналежності крові, було проведено експертизу куртки, шапки та джемпера ОСОБА_8 . Відповідно до висновку кров ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемагглютинином анти-А та анти-В ізосерологической еритроцитарної системи АВО. Кров потерпілої ОСОБА_13 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В і супутнім антигеном Н ізосерологической еритроцитарної системи АВО. На куртці, шапці, джемпері ОСОБА_8 виявлено кров людини, при дослідженні групової належності якої на шапці та джемпері встановлена група О з ізогемагглютинином анти-А та анти-В, на куртці виявлений тільки антиген Н, властиві, як основної цій же групі системи АВО. Таким чином, враховуючи результати досліджень та групові характеристики не виключається можливість походження крові на вказаних вещевих доказів від лиця групи О з ізогемагглютинином анти-А та анти-В системи АВО, в тому числі від ОСОБА_8 . Даних про наявність крові потерпілої ОСОБА_13 в досліджених об`єктах не отримано.(т.1к.п.а.с.238-242).
Згідно висновку експерта № 190 від 16.03.2014р. зі зведеною таблицею результатів визначення групової приналежності крові на речах, вилучених у потерпілої ОСОБА_13 не виключається можливість походження крові від самої потерпілої ОСОБА_13 . Присутність крові ОСОБА_8 в цих же об`єктах можливе тільки в якості домішки при наявності ушкоджень, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею на момент події. (т.1 к.п.а.с.244-248).
Сумніви щодо осудності ОСОБА_8 у суду відсутні, оскільки згідно висновку комісійної стаціонарної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи № 69 від 27.05.2014р., ОСОБА_8 в період скоєння інкримінованих йому правопорушень не страждав яким-небудь хронічним болючим психічним розладом, тимчасовим болючим розладом психіки, вродженим або придбаним недоумством, розладом зрілої особистості (психопатією), іншим хворобливим психічним розладом психотичного рівня, виявляв психічні порушення у вигляді «розлади особистості та поведінки внаслідок вживання алкоголю у примітивній особистості». Його дії не були обумовлені хвилюванням психотичного рівня та не позбавляли його можливості у повній мірі усвідомлювати своїм діям та керувати ними. Після скоєння злочинів, в період слідства , з лютого 2012 року на фоні наявних у нього не психотичного рівня розладів особистості та поведінки внаслідок вживання алкоголю у примітивній особистості, розвилося тимчасовий хворобливий психічний розлад, психотичного рівня у вигляді «резідуального психотичного, шизефреноподібного розладу, з піздним (відставний) дебютом, внаслідок систематичного зловживання алкоголю», у зв`язку з чим до нього були застосавані примусові міри медичного характеру у вигляді госпиталізації в психічний заклад. В процесі проведеного лікування тимчасовий хворобливий психичний розлад у ОСОБА_8 повністю вирішився та вказане не потягло заглиблень розладів, зміни особистісних особистостей, зниження конгитивних та вольових функцій. (т. 2 а.к.п. 193-215).
Згідно акту № 1965 психіатричного огляду особи ОСОБА_8 від 22.11.2013 року на підставі аналізу клінічних даних, отриманих під час огляду пацієнта, перебігу захворювання за час перебування в ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» комісія лікарів психіатрів дійшла висновку, що на даний час у ОСОБА_8 ознак гострого шизофреноподібного психотичного розладу не виявлено. Стан пацієнта характеризується упорядковою поведінкою, відсутністю тривоги, пригніченості, розладів сприйняття продуктивних розладів мислення, агресивних та ауто агресивних тенденцій, наявністю формальних розладів мислення у вигляді докладності, торпідності, сповільненості за темпом, деякого зниження когнітивних функцій. В зв`язку з чим, ОСОБА_8 було припинено застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом.(т.1 к.п. а.с.176-177)
На теперішній час ОСОБА_8 не страждає яким-небудь хронічним хворобливим психічний розладом, або іншим хворобливим психічним розладом. ОСОБА_8 виявляє психічне порушення у вигляд розладу особистості та поведінки в наслідок вживання алкоголю у примітивній особистості, які по ступеню впливу на його вольові та критичні функції не настільки виражені і не позбавляють його здатності повною мірою усвідомлювати обставини, давати по ним пояснення, предстати перед слідством та судом, розуміти суть пред`явленого йому обвинувачення. В застосуванні примусових мір медичного характеру не потребує. Посилання випробуваного в ході дослідження на наявність у нього на даний час (голосів) не пов`язані з якою-небудь декомпенсацією його психічного стану або прогредієнтністю больового процесу, або іншим патологічним станом психотичного рівня, носять надуманий характер та є проявом настановної форми поведінки, тобто симуляції психичного розладу, що не є підставою для діагностики патологічного стану (т. 2 а.к.п. 193-215).
Суд першої інстанції в повному обсязі проаналізував зібрані в кримінальному провадженні докази в своїй сукупності, прийшов до висновку, що приведені в вироку докази є повними. Достовірними і доповнюють один одний. У суду немає підстав сумніватися в достовірності висновків проведених у справі експертиз, оскільки вони проведені з дотриманням встановленого процесуального порядку, компетентними фахівцями, що володіють спеціальними знаннями для вирішення постановлених перед ними питань і мають тривалий стаж експертної роботи, експертні висновки не суперечать іншим, зібраним по справі доказам, є науково обґрунтованими.
В обґрунтування своїх доводів, обвинувачений та захист посилався на необхідність кваліфікації дій за ст.ст. 116, 118, 119, 121, 124 КК України.
Відповідно до ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було перевищення меж необхідної оборони. Перевищення меж необхідної оборони веде за собою кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 КК.
На думку суду особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів. Потерпілі ж навпаки вимагали від обвинуваченого, щоб він покінув їх оселі, куди він незаконно проник і чого він робити не бажав, що виключає необхідну оборону в обвинуваченого, так як такі дії були в потерпілих.
З фактичних обставин та матеріалів кримінального провадження, доводів обвинуваченого наданих в судовому засіданні та під час проведення слідчого експерименту вбачається, що біля 20годин вечора взимку 2012 року обвинувачений ОСОБА_8 через незачинені двері самостійно зайшов до будинку ОСОБА_11 та вимагав у останнього надати йому алкогольні напої; ОСОБА_8 на відмову не реагував та будинок не залишив, а продовжував наполягати щоб йому надали спиртні напої, між ними виник конфлікт з цього приводу, тому, у ОСОБА_11 (якому виповнилося 81 рік, він в будинку був один) були підстави побоюватися за своє життя, що в подальшому виразилося в тому, що ОСОБА_11 взяв кастет та мав намір захистити себе та своє життя, в результаті чого наніс один удар металевим кастетом обвинуваченому в область голови. За словами обвинуваченого зненацький для нього напад з боку потерпілого його розлютив, та тому він взяв порожню пляшку, яка знаходилася на полу в приміщенні, розбив її об голову потерпілого, потім взяв іншу пляшку, теж розбив її об голову потерпілого та потім так званою «розочкою» вдарив потерпілого в область ока, від чого останній впав на підлогу. Надалі обвинувачений, продовжуючи свої дії, продовжував наносити численні удари лежачому потерпілому пляшкою по обличчю та в область очей, численні удари ногами та руками в різні частини тіла, а останній удар - ліктем в грудну клітину.
Факт можливого побоювання потерпілим ОСОБА_11 за своє життя, підтвердив в судовому засіданні і потерпілий ОСОБА_24 , який вказував, що його батько проживав самостійно, його неодноразово обкрадали, тому він встановив біля будинку камеру відеоспостереження та тримав вдома кастет для самозахисту, оскільки рушницю в нього вкрали раніше. Наявність відеоспостереження у вказаному будинку також знайшло підтвердження під час судового розгляду, оскільки судом відтворювався відеозапис подій, які відбувалися безпосередньо 28.01.2012р.
Суд констатує, що після того як потерпілий впав, ОСОБА_8 міг самостійно покинути будинок ОСОБА_11 , тобто мав реальну можливість уникнути продовження конфлікту. Натомість обвинувачений, продовжуючи злочинні дії, перебуваючи стоячи по відношенню до лежачого потерпілого, наніс потерпілому множинні удари як в область голови, так і в область грудини, поки останній не почав хрипіти, що свідчить про направленніст умислу обвинуваченого на умисне вбивство.
Ці обставини підтверджують і висновки експертів про те, що всі тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого ОСОБА_11 , бути заподіяні йому при життєво; при цьому удари в область голови (крім ушкоджень у вигляді синців та крововиливів) наносилися спереду-назад та зверху донизу по відношенню до потерпілого; крім того, тілесні ушкодження у вигляді крововиливів грудини, крововиливи в м`які ткані грудини та міжреберні м`язи, осколкові переломи ребер та перелом грудини, свідчать про отримання вказаних тілесних ушкоджень потерпілим в горизонтальному положенні, що виключає наявність будь-якого посягання з його боку в бік обвинуваченого, а свідчать про те, що дійсною метою нападаючого було нанесення саме умисних ударів.
Колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження факт того, що дійсно ОСОБА_8 отримав удар, який наніс йому потерпілий в область голови, але з урахуванням того, що потерпілий не давав дозвілу щоб він заходив до його хати і намагався всіма засобами вигнати обвинуваченого який вів себе агресивно, можно говорити про наявність в діях потерпілого ознак самозахисту.
Факт наявності у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень у вигляді забитої рани лобової області і надбрівної дуги зліва; синці і садна обличчя, садно тім`яної області голови, садна нижніх кінцівок знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджений висновком експерта. Вказані ушкодження заподіяні дією тупого предмету - металевим кастетом та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 20-21) і на думку колегії суддів, ці пошкодження не встановлювали ознак безпеки для його життя.
Аналізуючи вказані обставини справи та висновки експертів, суд вважає, що співвідношення дій обвинуваченого та потерпілого не свідчить про відповідність захисту небезпечності посягання, а висновок експерта № 27 від 01.02.2012 року про наявність у ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень, без наявності інших об`єктивних даних, не вказує, що останній оборонявся.
Судом робиться висновок про те, що, хоча відносно обвинуваченого і було здійснено суспільно небезпечне посягання, але в діях ОСОБА_8 був відсутній стан необхідної оборони або перевищення її меж, оскільки дії останнього (після отримання удару) були направлені не на відвернення нападу та захист, а навпаки носили умисний характер та були направлені на вчинення розправи над потерпілим.
Таким чином, на переконання суду, поведінка обвинуваченого після того як від його удару потерпілий ОСОБА_11 був нейтралізований та впав, наявність можливості уникнути продовження бійки; кількість, локалізація, характер та обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , свідчать про умисел обвинуваченого на позбавлення життя потерпілого, що мотивом його дій була розправа за дії потерпілого, неприязнь за відмову надати алкогольні напої та тому дії ОСОБА_8 виключають кваліфікацію умисного вбивства в стані необхідної оборони або перевищення її меж, а мають розцінюватись на загальних підставах.
З цих же підстав суд вважає, що в діях обвинуваченого відсутні ознаки вбивства з необережності, оскільки судом перевірялися доводи захисту про вчинення обвинуваченим вбивства як ОСОБА_11 так і ОСОБА_9 в стані сильного душевного хвилювання, яке було викликано неправомірною поведінкою потерпілих, а також вбивства через необережність.
Так, суб`єктивна сторона вбивства, відповідальність за яке передбачена статтею 116 КК, характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними. Необхідною умовою кваліфікації дій винного за зазначеною статтею є сильне душевне хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого. Насильство, яке викликає у винного стан сильного душевного хвилювання, обов`язково має бути протизаконним. Протизаконний характер означає, що потерпілий не мав за законом права у даному випадку застосовувати таке насильство. Протизаконність дій потерпілого у даному випадку виступає причиною виникнення у винного специфічного емоційно-психологічного стану, який, у свою чергу, викликає відповідну його реакцію у вигляді заподіяння смерті потерпілому. Насильство може бути як фізичним (заподіяння тілесних ушкоджень або побоїв, незаконне позбавлення волі тощо), так і психічним (наприклад, погроза завдати фізичної, моральної чи майнової шкоди). До тяжкої образи слід відносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 7 лютого 2003 року N 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» - надалі Пленум).
У випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст. 119 чи ст. 128 КК (п. 26 Пленуму).
Судовим розглядом встановлено, що жодного доказу будь-якого систематичного знущанням або тяжких образ з боку обох потерпілих на адресу обвинуваченого, не було та не надходило. Обвинувачений з потерпілими були знайомі особисто, оскільки у ОСОБА_11 раніше придбавав спиртні напої, а у ОСОБА_9 тимчасово мешкав.
Зі стверджень самого ОСОБА_8 в судовому засіданні, його обурив той факт, що потерпілий ОСОБА_11 на його вимогу надати алкогольні напої, відповів відмовою, сказав «Пішов геть» та вдарив його кастетом, а ОСОБА_9 перший вдарив обвинуваченого, що і стало підставою для подальшого нанесення ним численних ударів потерпілим в життєво важливі органи, від яких настала їх смерть. При цьому, суд констатує, що обвинувачений доволі детально, без будь-якого хвилювання та нічого не забуваючи, пояснював суду послідовність своїх дій, як та чим наносив удари. Підтвердив в судовому засіданні обвинувачений і факт знаходження 22 та 28 січня в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, судовим розглядом не встановлено фактів того, що дії обвинуваченого були спровоковані насильством з боку обох потерпілих, оскільки визначальним для кваліфікації дій за ст. 116 КК України є той факт, що насильство повинно бути незаконним. При цьому судом враховується, що потерпілий ОСОБА_11 правомірно намагався змусити обвинуваченого покинути своє домоволодіння, а зі слів обвинуваченого в суді, під час того, як ОСОБА_9 намагався роздягнути дівчину за ім`ям « ОСОБА_18 », остання про допомогу не просила та супротив не чинила.
Суд також не встановив в судовому засіданні, що під час вчинення злочинів ОСОБА_8 перебував у стані будь-якого душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства на його адресу (або адреси інших осіб) з боку потерпілих, будь-якого знущання або тяжкої образи з боку потерпілих, що узгоджується з висновком проведеної психіатричної експертизи, фактичні дані якої суд визнає належними та допустимими, а також підтверджується сукупністю досліджених доказів.
Так, у відповідності до висновку комісійної стаціонарної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи № 69 від 27.05.2014р., ОСОБА_8 в період скоєння інкримінованих йому правопорушень не страждав яким-небудь хронічним болючим психічним розладом, тимчасовим болючим розладом психіки, вродженим або придбаним недоумством, розладом зрілої особистості (психопатією), іншим хворобливим психічним розладом психотичного рівня, виявляв психічні порушення у вигляді «розлади особистості та поведінки внаслідок вживання алкоголю у примітивній особистості» (т. 2 а.к.п. 193-215).
На думку суду, вказані посилання обвинуваченого мають мету уникнути відповідальності за вчинення ним саме умисних дій, оскільки ОСОБА_8 під час всього судового розгляду зазначав, що він знає як необхідно вбивати та навіть розповідав алгоритм необхідних поступових дій для вчинення вбивства; зазначав, що коли бачить кров зупинитися вже не може. Суд вважає, що вказана специфічність особистості обвинуваченого, його перебування в стані алкогольного сп`яніння, вчинення численних ударів потерпілим в область голови, в сукупності з наявним порушенням розладом особистості та поведінки внаслідок із зловживанням алкоголем у примітивний особистості, не досягли псіхотичного рівня та не позбавляли його можливості у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Судовим розглядом перебування обвинуваченого в стані сильного душевного хвилювання, або скоєння вбивства через необережність, не встановлено.
Таким чином, під час судового розгляду судом не встановлено будь-яких об`єктивних даних, які б надавали суду можливість стверджувати наявність в діях обвинуваченого як з суб`єктивної так і об`єктивної сторони злочину, ознак кримінальних злочинів, передбачених ст.ст. 116, 118, 119, 124 КК України, що виключає можливість кваліфікації його дій за вказаними складами кримінального кодексу.
Також, суд вважає, що посилання захисту щодо необхідності кваліфікації дій обвинуваченого по епізоду вбивства ОСОБА_9 за ст. 121 ч. 2 КК України, є необґрунтованими з огляду на наступне.
Так, статтею 121 частиною 2 КК України передбачена відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.
З фактичних обставин та матеріалів кримінального провадження, та згідно висновку експерта № 4 від 04.04.2012р., акту судово-медичного дослідження № 40 від 04.04.2012р., акту № 828/40 від 27.03.2012р. вбачається, що смерть ОСОБА_9 перебуває у причинному зв`язку з наявними численними ушкодженнями та послідувала від відкритої черепно-мозкової травми, у вигляді многооскольчатого вдавленого перелому луски потиличної кістки, з вогнищем забиття речовини мозку і масивним крововиливом під оболонки головного мозку; набряк та забій головного мозку. Наявні тілесні ушкодження утворюють єдиний морфологічний комплекс відкритої черепно-мозкової травми та по зазначеному критерію відносяться до небезпечних для життя (т. 2 а.к.п. 36-39, 40-42, 45).
Суд вважає, що характер, послідовність, рішучість і динамічність дій, вчинених обвинуваченим відносно потерпілого ОСОБА_9 , механізм їх спричинення, усе це в сукупності свідчить про те, що ОСОБА_8 мав прямий умисел саме на позбавлення життя потерпілого. Діяння, до якого вдався обвинувачений, не дають підстав вважати, що він мав намір спричинити потерпілому будь-які тілесні ушкодження, вони (діяння) були завідомо для нього такими, що потягнуть смерть, т.я. вказані відносяться до небезпечних для життя.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за своїми ознаками ці діяння утворюють склад злочину, передбачений статтею 115 КК, і виключають їх кваліфікацію за частиною другої статті 121 КК.
Суд критично оцінив показання обвинуваченого щодо відсутності умислу на вбивство, оскільки сукупність досліджених судом доказів свідчить про направленість умислу обвинуваченого саме на умисне вбивство потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , що підтверджено в суді показами самого обвинуваченого про скоєння вказаних злочинів ним, висновками проведених у кримінальному провадженні експертиз, та розцінює таку позицію обвинуваченого в ході судового розгляду як права на свій захист від обвинувачення і бажання уникнення від кримінальної відповідальності у вигляді довічного позбавлення волі за вчинення кримінальних правопорушень.
При цьому судом наголошується, що суд безпосередньо дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, відтворив відео носії, допитав обвинуваченого, потерпілих та всіх заявлених свідків, розглянув справу в рамках заявлених клопотань, дослідив письмові докази. При цьому під час слухання справи не відбувався допит свідків ОСОБА_35 (помер); свідки ОСОБА_36 , ОСОБА_37 та ОСОБА_38 місце проживання змінили та воно не відомо; свідок ОСОБА_39 перебуває у відрядженні працює моряком; свідки ОСОБА_32 та ОСОБА_40 скористалися своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції та від показів відмовилися, свідок ОСОБА_41 виїхала на заробітки та встановити її місцезнаходження неможливо, у зв`язку з чим прокурором клопотання про допит вказаних осіб було знято так як відбувся великий проміжок часу після вказаних подій. Сторона захисту в судовому засіданні свідків захисту та будь-яких клопотань не заявляла.
Таким чином, на переконання суду, під час судового розгляду беззаперечно встановлено причетність саме ОСОБА_8 до вчинення всіх вказаних злочинів, оскільки він свою причетність до скоєного не заперечував; на місці події в будинку ОСОБА_11 обвинуваченого було зафіксовано за допомогою камери відеоспостереження; у ОСОБА_8 були вилучені речі ОСОБА_11 ; сліди папілярного узору долоні ОСОБА_8 були знайдені в будинку ОСОБА_11 , свідки ОСОБА_42 та ОСОБА_30 впізнали ОСОБА_8 як особу, яку вони намагалися затримати в будинку ОСОБА_13 ..
Більш того, на думку колегії суддів всі злочини скоєні на грунті зловживання алкогольними напоями і в стані алкогольного сп`яніння, що виключає посилання на скоєння злочину в стані душевного хвилювання. По всім епізодам вбачається, що дії обвинуваченого пов`язані з неповагою до людства, загально прийнятих норм поведінки в суспільстві, так як незаконно проникнув в чужі оселі, він не тільки намагався власників їх собі підкорити, а на зауваження покінути хати, починав людей знищувати фізично ігноруючи їх право на життя і недоторканість. Посилання, що між ними виникали конфлікти, на думку колегії суддів є голослівним і крім, пояснень обвинуваченого нічим не підтверджується.
Сам стиль повідінки є рецидивним і сопостовляється з попереднім засудженням.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження винуватості ОСОБА_8 у вчиненні вказаних злочинів, суд вважає, що жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, при цьому суд керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», згідно з яким доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Застосування зазначеного критерію при оцінці доказів узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини, висловленій у п.78 рішення ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року. Вказане в судовому засіданні також не оспорювалося стороною захисту, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Крім того, оскільки згідно вироку Кодимського районного суду Одеської області від 08.12.1995 року ОСОБА_8 був засуджений за ст. 94 КК України до покарання у виді 15років позбавлення волі; в подальшому був засуджений 15.10.2009р. Котовським міськрайонним судом Одеської області за ст. 263 ч. 2, 81 ч. 4 КК України та звільнений з місця відбування покарання по закінченню строку, а саме 19.10.2011 року, вказані судимості ОСОБА_8 в тому числі і за раніше вчинене вбивство не знята та не погашена в установленому законом порядку, тому він є особою, яка раніше вчинила умисно вбивство (т. 2 а.к.п. 187-189, 191).
Дії ОСОБА_17 на думку колегії суддів вірно кваліфіковані судом за п.13 ч.2, 115, п.13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.121, ч.1 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання винуватому районний суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочинів, щире каяття обвинуваченого у скоєному судом не може бути визнано за обставину, яка пом`якшує покарання, не тільки з врахуванням ступені тяжкості вчинених ним злочинів, а й з врахуванням його показань під час судового розгляду, який наполягав, що вбивства він вчиняти умислу не мав, а захищався або перевищував межі необхідної оборони, тобто провину визнавав частково, скоєння всіх злочинів в стані алкогольного сп`яніння, вчинених проти осіб похилого віку ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , всі злочини вчинив, будучи в стані алкогольного сп`яніння, а також вказане навіть підтверджується власноручним записом ОСОБА_8 на протоколі про його затримання про скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння , раніше судимий на шлях виправлення не встав, тому суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання можливе в ізоляції від суспільства.

Суд першої інстанції обґрунтовано виклав позицію, по якій він з урахуванням скоєного не бачить підстав про призначення покарання в виді тривалого позбавлення волі і тільки довічне позбавлення волі буде відповідати скоєному.

Призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання в повному обсязі відповідає вимогам ст. 65 КК України.

В апеляціях захисника та обвинуваченого ОСОБА_8 , викладені тіж самі доводи, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і які були перевірені при розгляді справи в апеляційній інстанції і які відповідають вимогам діючого законодавства.

Посилання обвинуваченого і захісника про те, що 12 жовтня 2017 р. судове засідання відбулось без захісника і прокурора чим суттєво було порушено право на захист обвинуваченого, на думку колегії є надуманою обставиною яка ніяким чином не завадила повному всебічному і об`єктивному розгляду справи.

Як вбачається з журналу судового засідання і матеріалів справи. все досудове і судове слідство пройшло з повним дотриманням прав підозрюваного, обвинуваченого і всі слідчи дії і дослідження доказів пройшли з участю як сторони обвинувачення, так і сторони захисту. Після закінчення судового слідства і проведення дебатів, заслухання останнього слова обвинуваченого 10.10.2017 р. суд першої інстанції вдалився до нарадчої кімнати де складав вирок і 12.10.2017 р. після виходу з нарадчої кімнати був проголошений вирок з відсутність не зявившогося навмисно захисника і прокурора.

Відсутність вказаних осіб при оголошенні вироку ніяким чином не порушила права на захист обвинуваченого, так як вони в встановлений час отримали копію вироку і оскаржили його, чи мали таку можливість.

При таких обставинах колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку і приходить до думки в необґрунтованості апеляцій захисника та обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.10.2017 року відносно ОСОБА_8 у скоєні кримінальних правопорушеннях, передбачених п.13 ч.2, 115, п.13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.121, ч.1 ст. 185 КК України залишити без зміни.

Клопотання про застосування ст.72 ч. 5 КК України задовольнити, зарахував ОСОБА_8 у строк відбування покарання срок попереднього ув`язнення з 30 січня 2012 р. до 01.02.2018 р. з рахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці, а обвинуваченим у той же строк з мементу одержання копії ухвали апеляційної інстанції.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .

З ориігналом згідно суддя: ОСОБА_2