Справа № 314/2261/17
Провадження № 1-м/314/1/2017
У Х В А Л А

м.Вільнянськ 26 вересня 2017 року

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду іноземної держави відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 був засуджений вироком Анучінського районного суду Приморського краю Російської Федерації від 08.05.2008 року за ч.1 ст.161 КК РФ до 2-х років позбавлення волі; на підставі ст.73 КК РФ покарання вважати умовним з іспитовим строком на 2 роки.

Після цього ОСОБА_5 був засуджений вироком Михайловського районного суду Приморського краю Російської Федерації від 18.12.2008 року за п."В" ч.3 ст.132 КК РФ до 12-ти років позбавлення волі; відповідно до ст.70 КК РФ, частково приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком Анучінського районного суду Приморського краю від 08.05.2008 року, та призначено остаточне покарання у виді 13-ти років позбавлення волі.

Під час відбуття покарання в Російській Федерації ОСОБА_5 , який є громадянином України, звернувся із клопотанням про передачу його для відбуття покарання до України. Це клопотання було задоволено компетентними органами Російської Федерації та України.

У червні 2017 року Міністерство юстиції України звернулося в порядку ст.610 КПК України до Вільнянського районного суду Запорізької області, в якому просить привести вироки відносно ОСОБА_5 , ухвалені судами Російської Федерації, у відповідність до законодавства України.

Вирішуючи це клопотання, суд виходить з наступного.

Пунктом "b" частини 1 статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Пунктом "d" статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним Законом України.

За вироком Анучінського районного суду Приморського краю РФ від 08.05.2008 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.161 КК РФ за грабіж, тобто за відкрите викрадення чужого майна. За вказані дії в Україні передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Цей злочин, згідно санкції ч.1 ст.186 КК України, карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до чотирьох років. Тобто, покарання за цей злочин у виді 2-х років позбавлення волі, призначене ОСОБА_5 , відповідає розміру покарання, що може бути призначено йому згідно КК України. Також, за вироком Анучінського районного суду Приморського краю РФ від 08.05.2008 року, до ОСОБА_5 застосовані положення ст.73 КК РФ, яка за своїм змістом відповідає положенням ст.75 КК України.

За вироком Михайловського районного суду Приморського краю Російської Федерації від 18.12.2008 року, ОСОБА_5 за п."В" ч.3 ст.132 КК РФ за дії сексуального характеру із застосуванням насильства до потерпілої, з використанням безпомічного стану потерпілої, поєднані з погрозою вбивством, скоєні відносно особи, яка завідомо не досягла чотирнадцятирічного віку. За вказані дії в Україні передбачена відповідальність згідно ч.4 ст.152 КК України, за кваліфікуючими ознаками зґвалтування (статеві зносини із застосуванням погрози застосування фізичного насильства з використанням безпорадного стану потерпілої особи), вчинене відносно малолітньої. Цей злочин, згідно санкції ч.4 ст.152 КК України, карається позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років. Тобто, покарання за цей злочин у виді 12-ти років позбавлення волі, призначене ОСОБА_5 , відповідає розміру покарання, що може бути призначено йому згідно КК України. Також, за вироком Михайлівського районного суду Приморського краю РФ від 18.12.2008 року, остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 13-ти років позбавлення волі призначено на підставі ст.70 КК РФ, яка за своїм змістом відповідає положенням ст.71 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.609-610 КК України, суд

у х в а л и в :
Привести вирок Анучінського районного суду Приморського краю Російської Федерації від 08.05.2008 року відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України, а саме: вважати, що ОСОБА_6 засуджений згідно цього вироку за ч.1 ст.186 КК України, та йому призначено покарання у виді 2-х років позбавлення волі, із застосуванням положень ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

Привести вирок Михайловського районного суду Приморського краю Російської Федерації від 18.12.2008 року відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України, а саме вважати, що за цим вироком:

ОСОБА_6 засуджений за ч.4 ст.152 КК України, та йому призначено покарання за цей злочин у виді 12-ти років позбавлення волі;

на підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Анучінського районного суду Приморського краю Російської Федерації від 08.05.2008 року, та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 13-ти (тринадцяти) років позбавлення волі;

строк відбуття покарання обраховувати з 16 червня 2008 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте на неї протягом семи діб може бути подана апеляція до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя ОСОБА_1

26.09.2017
ОСОБА_1

26.09.2017