АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11/2190/810/2012 Головуючий у І інстанції Заболотний В.М.
Категорія - ст. 187 ч. 3 КК Доповідач Непомняща Н.О.
ПОСТАНОВА

про попередній розгляд справи

05 грудня 2012 року суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області Непомняща Н.О., за участю прокурора Коломійця В.С., розглянувши при попередньому розгляді матеріали кримінальної справи за апеляціями прокурора, засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 на вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 01.06.2011 року

в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України раніше судимого 21.03.2008 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ст. ст. 187 ч. 2, 187 ч. 3 КК України до 9 років позбавлення волі, засуджено за ст. 187 ч.3 КК України до десяти років позбавлення волі з конфіскацією в дохід держави всього майна, що належить йому на праві власності. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком, остаточно призначено покарання у виді дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією в дохід держави всього майна, що належить йому на праві приватної власності із відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типа. Термін відбування покарання обчислено з 18.10.2010 року. В строк відбування покарання зараховано строк перебування під вартою з 24 жовтня 2004 року по 28 лютого 2007 року. Запобіжний захід до набрання вироком чинності залишено без змін.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, раніше не судимого, засуджено за ст. 187 ч.3 КК України до дев'яти років позбавлення волі з конфіскацією в дохід держави всього майна, що належить йому на праві власності, за 263 ч. 2 УК України до двох років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК Україну за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді дев'яти років позбавлення волі з конфіскацією в дохід держави всього майна, що належить йому на праві власності із відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типа. Термін відбування покарання обчислено з 18.10.2010 року. Запобіжний захід до набрання вироком чинності залишено тримання під вартою.

Вирішено питання про речові докази і судові витрати.

У апеляційних скаргах:

- прокурор просить вирок суду скасувати у звязку з неправильним застосуванням судом кримінального закону та мякістю призначеного покарання, постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_1 за ст. 187 ч.3 КК України до десяти років позбавлення волі з конфіскацією в дохід держави всього майна, що належить йому на праві власності. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, остаточно призначити покарання у виді тринадцяти років позбавлення волі з конфіскацією в дохід держави всього майна, що належить йому на праві приватної власності, ОСОБА_2 просить призначити покарання за ст. 187 ч.3 КК України у виді десяти років позбавлення волі з конфіскацією в дохід держави всього майна, що належить йому на праві власності, за 263 ч. 2 УК України - двох років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК Україну за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого більш суворим остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді десяти років позбавлення волі з конфіскацією в дохід держави всього майна, що належить йому на праві власності.

- засуджений ОСОБА_1 просить скасувати вирок суду першої інстанції і направити справу на додаткове розслідування, посилаючись на те, що суд поверхово, однобічно та неповно розглянув справу з істотним порушенням вимог кримінального та кримінально-процесуального закону, а на досудовому слідстві допущені істотні порушення, що зумовлює проведення додаткового розслідування, зокрема суд безпідставно не прийняв його доводи про застосування під час досудового слідства до нього незаконних методів фізичного та психологічного впливу, внаслідок яких він обмовив брата ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, не дав належної оцінки показанням свідків, які не бачили в обличчя нападників, отже не впізнали його та брата як осіб, що вчинили розбійні напади, не перевірив його показання в частині вчинення ним злочинів зі своїм знайомим ОСОБА_3, обмежившись перевіркою реєстрації вказаної особи лише на території Запорізької області, хоча він міг проживати на території України в будь-якій іншій області, не встановлено факту наявності пістолету, який фігурує у показаннях свідків, в матеріалах справи відсутній протокол вилучення цього предмету; при проведенні слідчих дій йому не було надано захисника, чим порушено право на захист, його дії за першим епізодом обвинувачення невірно кваліфіковані за ст. 187 ч. 3 КК України, за кваліфікуючою ознакою проникнення у приміщення, хоча він у приміщення не проникав, а зайшов шляхом вільного доступу, за другим епізодом обвинувачення його дії мають кваліфікуватися як замах на вчинення злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, оскільки будь-якої матеріальної шкоди заподіяно не було, тобто він не довів свій злочинний намір до кінця. Також вважає незаконним протокол затримання, який складено 18.07.2010 року, хоча фактично його було затримано 17.07.2010 року, тому слідчі дії, проведені з ним до затримання вважає незаконними, крім того у вироку невірно зазначений строк початку відбуття покарання з 18.10.2012 року, а не з «18.07.2012 року». Вказує на незаконність проведення очних ставок, оскільки з протоколів очних ставок вбачається, що слідчим в один і той самий час проведені дві різні очні ставки, крім того суд розглянув справу незаконним складом, оскільки головуючий у справі, після заявлення відводу судді Ратушній, яка розглядала подання про обрання запобіжного заходу, створив нову колегію у телефонному режимі, суд всупереч вимогам КПК після заміни судді не розпочав розгляд справи спочатку, а продовжив розгляд, не оголосивши в новому складі обвинувального висновку, після виходу до нарадчої кімнати судді Заболотний В.М. та Войцеховська Я.В. до оголошення вироку слухали інші справи, чим було порушено таємницю нарадчої кімнати;

- засуджений ОСОБА_2 просить скасувати вирок суду першої інстанції і направити справу на додаткове розслідування, посилаючись на те, що суд поверхово, однобічно та неповно розглянув справу з істотним порушенням вимог кримінального та кримінально-процесуального закону, зокрема безпідставно не прийняв до уваги його доводи про застосування під час досудового слідства до нього незаконних методів фізичного та психологічного впливу, внаслідок яких він обмовив себе у вчиненні злочинів, які не вчиняв, не дав належної оцінки показанням свідків, які не бачили в обличчя нападників, отже не впізнали його як особу, що вчинила розбійні напади, при допиті більшості свідків прокурор був відсутній в залі суду; при проведенні слідчих дій йому не було надано захисника, чим порушено право на захист, суд належним чином не перевірив показання ОСОБА_1 в частині вчинення ним злочинів зі своїм знайомим ОСОБА_3 «Пиря», а не з ним, обмежившись перевіркою реєстрації вказаної особи лише на території Запорізької області, таким чином не перевірив його алібі щодо непричетності до вчинення злочинів. Також вважає незаконним протокол затримання, який складено 18.07.2010 року, хоча фактично його було затримано об 11:20 год. 17.07.2010 року, тому слідчі дії, проведені з ним до затримання (допит, відтворення обстановки та обставин події) вважає незаконними. Також у вироку невірно визначений строк відбуття покарання «з 18.10.2010 року», замість «з 17.07.2010 року»тобто з дня фактичного затримання. Вказує на незаконність проведення очних ставок між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, оскільки з протоколів очних ставок вбачається, що слідчим в один і той самий час проведені дві різні очні ставки; суд безпідставно не прийняв до уваги показання ОСОБА_1 про те, що ніж, вилучений під час проведення обшуку належить йому, крім того, за відсутності доказів про носіння холодної зброї суд безпідставно кваліфікував його дії за ст. 263 ч. 2 КК України, оскільки кримінальної відповідальності за зберігання холодної зброї не передбачено, а доказів про те, що він носив при собі ніж, на досудовому слідстві та в суді не здобуто, крім того, суд розглянув справу незаконним складом, оскільки головуючий у справі, після заявлення відводу судді Ратушній, яка розглядала подання про обрання запобіжного заходу, створив нову колегію у телефонному режимі, суд всупереч вимогам КПК після заміни судді не розпочав розгляд справи спочатку, а продовжив розгляд, не оголосивши в новому складі обвинувального висновку, після виходу до нарадчої кімнати судді Заболотний В.М. та Войцеховська Я.В. до оголошення вироку слухали інші справи, чим було порушено таємницю нарадчої кімнати.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 358 КПК України 1960 року при попередньому розгляді справи апеляційний суд може розглянути такі питання, повязані із підготовкою справи до апеляційного розгляду як про витребування в необхідних випадках додаткових доказів, доручення суду першої інстанції.

Враховуючи обставини справи та вищезазначене, вважаю необхідним надати доручення голові Дніпровського районного суду м. Херсона про проведення службової перевірки доводів апелянтів щодо порушення суддями таємниці нарадчої кімнати.

Керуючись ст. ст. 357, 358 КПК України 1960 року, -

п о с т а н о в и в:

Доручити голові Дніпровського районного суду м. Херсона провести службову перевірку чи розглядалися суддями Заболотним В.М., Войцеховською Я.В., Дорошинською В.Е. судові справи в період часу з 27.05.2011 року до 16 години 01.06.2011 року.

Документи про результати перевірки надати в строк до 18.12.2012 року.

Суддя Н.О.Непомняща