Провадження 1кс/712/1192/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2017 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Черкаської місцевої прокуратури юриста 2-го класу ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області майора поліції ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м. Черкаси клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білозір`я, Черкаського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, працює слюсарем у відокремленому підрозділі «Одеської механізованої дистанції навантажувально-розвантажувальних робіт Одеської залізниці», депутатом, учасником ліквідації ЧАЕС, інвалідом не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлені в ході досудового розслідування дату, час та місце, за невстановлених обставин, у невстановленої особи, придбав, а потім, в подальшому, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи наслідки своїх незаконних дій, зберігав в дивані, який знаходиться в одній з кімнат будинку АДРЕСА_1 психотропну речовину з метою збуту.

В подальшому, під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.08.2017, що мав місце 30.08.2017, працівниками Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області спільно з працівниками УПН ГУНП в Черкаській області, за адресою: Черкаська область, Черкаський р-н., с. Білозір`я, вул. Соборності, 3, в присутності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та двох понятих, з дивану в кімнаті загального користування будинку було виявлено згорток з клейкої прозорої стрічки «скотч», всередині якого знаходиться порошкоподібна речовина біло рожевого кольору, що згідно висновку експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №2/2061 від 31.08.2017 містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса амфетаміну (в перерахунку на амфетамін основу) становить 16,859 г., що відповідно до таблиці «Невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 відноситься до особливо великих розмірів, що свідчить про наявність умислу у ОСОБА_5 на подальший збут психотропної речовини.

Також він, у невстановлені в ході досудового розслідування дату, час та місце, за невстановлених обставин, у невстановленої особи, придбав, а потім, в подальшому, усвідомлюючи наслідки своїх незаконних дій, зберігав в сейфі, який знаходиться в гаражному приміщенні на території будинку АДРЕСА_2 гранату Ф-1.

В подальшому, під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.08.2017, що мав місце 30.08.2017, працівниками Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області спільно з працівниками УПН ГУНП в Черкаській області, за адресою: Черкаська область, Черкаський р-н., с. Білозір`я, вул. Ткаченка, 21, в присутності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та двох понятих, з сейфу, що знаходиться в гаражному приміщенні, яке розташоване на території вказаного домоволодіння було виявлено предмет зовні схожий на корпус гранати, який відповідно до висновку експерта №5/109 від 06.09.2017 являється корпусом бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, який споряджений конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротилом масою 50 56 грамів та предмет схожий на підривник, який відповідно до висновку експерта №5/109 від 06.09.2017 являється уніфікованим підривником дистанційної дії до ручних гранат модернізований типу УЗРГМ-2, який є засобом підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42. Відповідно до висновку експерта №5/109 від 06.09.2017, сукупність корпуса бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 з уніфікованим підривником дистанційної дії до ручних гранат модернізованим типу УЗРГМ-2 представляє собою боєприпас (вибуховий пристрій).
Він же, у період часу з початку липня 2017 року до 30 липня 2017 року, на території домоволодіння АДРЕСА_1 , одноособово, умисно, незаконно виконував роботи з догляду за самовільно засіяними нарковмісними рослинами конопель, а саме прополював і обсапував, чим вирощував їх з метою доведення до стадії дозрівання.
В подальшому, під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.08.2017, що мав місце 30.08.2017, працівниками Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області спільно з працівниками УПН ГУНП в Черкаській області, за адресою: Черкаська область, Черкаський р-н., с. Білозір`я, вул. Соборності, 3, в присутності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та двох понятих, з присадибної ділянки будинку АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено 33 (тридцять три) рослини, які відповідно до висновку експерта №2/2073 від 03.10.2017 є рослинами роду коноплі (Cannabis), які містять психотропну речовину.

Підозрюваного ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України 30.08.2017 затримано на місці вчинення кримінального правопорушення, що за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 31.08.2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Відносно підозрюваного ОСОБА_5 01.09.2017 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28 жовтня 2017 року включно.

ОСОБА_5 29.09.2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
23.10.2017 було продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0002809 від 29.03.2016 до трьох місяців, тобто до 30.11.2017 включно, оскільки, необхідно виконати наступне: провести експертизу дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, аналогів та прекурсорів; сформулювати кінцеве обвинувачення по вказаному кримінальному правопорушенню; допитати в якості свідків осіб, які були присутні під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 ; ознайомити учасників кримінального провадження з матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_5 24.10.2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 310 КК України підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Білозір`я, Черкаського району, Черкаської області, українець, громадянин України, з вищою освітою, одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, працює слюсарем у відокремленому підрозділі «Одеської механізованої дистанції навантажувально-розвантажувальних робіт Одеської залізниці», депутатом, учасником ліквідації ЧАЕС, інвалідом не являється, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Умисні дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України незаконне придбання та зберігання психотропної речовини в особливо великих розмірах з метою збуту, ч. 1 ст. 263 КК України незаконне зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу та ч. 1 ст. 310 КК України незаконний посів та вирощування конопель.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти продовження запобіжного заходу тримання під вартою та просив обрати домашній арешт цілодобовий.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання вважає про наступне.

Відповідно до ст. 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються вони у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Міжнародні договори України, які набрали чинності у встановленому законом порядку та встановлюють інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідних актах законодавства України, мають перевагу над внутрішньодержавними законодавчими актами.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув"язнення.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, встановив, що підозрюваний ОСОБА_5 на даний час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 310 КК України.

В своєму клопотанні слідчий та прокурор вказує, що до ОСОБА_5 , необхідно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, тобто особливо тяжкий злочин, умисно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років та умисно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 310 КК України, що свідчить про стійкий характер його злочинної діяльності та можливість вчинення нових умисних злочинів, також те, що в якості понятого під час проведення обшуку за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , було залучено сусіда ОСОБА_5 , який проживає в будинку АДРЕСА_3 , що свідчить про можливість подальшого впливу на понятого зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_5 має належний стан здоров`я, оскільки інше не підтверджено жодними медичними даними, не має постійного місця роботи та навчання, що унеможливлює застосування щодо підозрюваного міри запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, ОСОБА_5 може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, має змогу виїхати за межі України, тим самим переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що унеможливлює запобігання вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При формуванні внутрішнього переконання слідчого, прокурора, слідчого судді, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятися від слідства й суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості. У цьому ключі послідовною та логічною є позиція Європейського суду з прав людини, яка зводиться до наступного: небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалому утриманню під вартою. Небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватися не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявності такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.

В даному випадку слідчим з прокурором не не надано письмових доказів того, що в даному випадку виникли ризики передбачені вимоги ст.177 КПК України та є необхідність продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 30.11.2017.

З матеріалів справи та клопотання вбачається, що підозрюваний має постійне місце проживання, незадовольний стан здоров`я та з урахуванням того, що досудовим розслідуванням не встановлено нових даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеним ризикам будь-яким із передбачених ч.1 п.1,3,4,5 ст. 177 КПК України, тому за таких суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131-132, 176-178, 181,184, 193-196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді у вигляді цілодобового домашнього арешту, терміном на 60 (шістдесят) діб, тобто до 24.12.2017, включно, без електроних засобів контролю.

Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали, тобто з 26.10.2017.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- заборонити цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з свідками, експертами за відсутністю, адвоката, слідчого або прокурора.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Копію ухвали суду вручити підозрюваному ОСОБА_5 , слідчому, та прокурору для контролю за її виконанням.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали мені вручено, одночасно роз`яснено порядок її оскарження.