АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 594/1133/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/275/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.121 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю -

секретаря- ОСОБА_5

прокурора- ОСОБА_6

потерпілої - ОСОБА_7

представника потерпілої - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Борщівського відділу Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2017 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_10 , -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000269 від 12 липня 2017 року відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, повернуто прокурору, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК України.

В обґрунтування прийнятого рішення місцевим судом зазначено про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України. Зокрема, судом вказано, що в порушення вказаної норми закону, досудовим слідством не сформульовано підозрюваному ОСОБА_10 обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 вказує на незаконність ухвали Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2017 року у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що приймаючи рішення про повернення обвинувального акту судом зроблено безпідставний висновок про те, що в обвинувальному акті досудовим розслідуванням не сформульовано обвинувачення ОСОБА_10 , а викладено зміст підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що не підтверджує доведеність його винуватості на стадії досудового розслідування.

Просить скасувати ухвалу Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2017 року про повернення прокурору Борщівського відділу Чортківської місцевої прокуратури обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000269 від 12 липня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_10 за ч.2 ст.121 КК України та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_11 , в запереченні на апеляційну скаргу прокурора вказує, що суд вірно прийшов до висновку про повернення обвинувального акта прокурору, а тому просить апеляційну скаргу відхилити а ухвалу Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2017 року залишити без змін. Посилається на те, що досудовим слідством не сформульовано конкретне обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що порушує його право на захист.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду, міркування прокурора, який підтримали подану ним апеляційну скаргу і просить скасувати ухвалу Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2017 року та повернути матеріали кримінального провадження до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст.314-316 КПК України; потерпілу ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_8 , які рішення суду першої інстанції вважають законним та обґрунтованим і тому просять залишити його без зміни і відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Так, відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості, які прокурор вважає встановленими, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Європейським Судом з прав людини сформульовано ряд положень, згідно з якими під обвинуваченням у сенсі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський Суд з прав людини розуміє не лише офіційне повідомлення про обвинувачення, а й інші заходи, пов`язані з підозрою у вчиненні злочину, які спричиняють серйозні наслідки або істотним чином позначаються на становищі підозрюваного, тобто вважає необхідним виходити зі змістовного, а не формального розуміння обвинувачення (рішення у справі «Девеєр проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року; «Екле проти ФРН» від 15 липня 1982 року, «Фоті та інші проти Італії» від 10 грудня 1982 року).

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції вірно зазначив, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, зокрема, вимогам, встановленими ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КПК України.

Колегія суддів погоджується з доводами, наведеними судом першої інстанції про те, що обвинувачений має право знати у чому він обвинувачується, а обвинувальний акт повинен бути конкретним за своїм змістом. Неконкретність такого обвинувачення порушує право особи на захист, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Колегія суддів вважає, що такі порушення позбавляють можливості суд першої інстанції повно та всебічно розглянути дане кримінальне провадження, а отже прийняти законне та обґрунтоване рішення.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України є обґрунтованими і належно мотивованими, а тому підстав для скасування ухвали Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2017 року, про що ставить питання прокурор, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України , колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Борщівського відділу Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000269 від 12 липня 2017 року відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, повернуто прокурору без зміни.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2