Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/248/16-к
провадження № 1-в/624/48/17
У Х В А Л А
Іменем України
смт. Кегичівка 17 листопада 2017 року
Кегичівський районний суд Харківської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника органу пробації ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, подання начальника Кегичівського районного сектора з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло подання начальника Кегичівського районного сектора з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 18 квітня 2016 року за ч.1 ст.309 КК України до 3 років обмеження волі. Згідно ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Відповідно до п. 2 та п. 3 ст.76 КК України покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання або роботи. Умовою звільнення від відбування покарання є не вчинення протягом іспитового строку нового злочину, виконання покладених обов`язків.
Клопотання обґрунтоване тим, що 20 травня 2016 року кримінально-виконавчою інспекцією прийнято до виконання вирок Кегичівського районного суду Харківської області від 18 квітня 2016 року відносно ОСОБА_5 , в цей же день про прийняття до виконання вироку були проінформовані всі відповідні інстанції.
13 червня 2016 року засуджений ОСОБА_5 був викликаний для постановки на облік до кримінально-виконавчої інспекції. При постановці із засудженим проведено бесіду про умови звільнення від призначеного покарання та обов`язки, покладені на нього вироком суду. Підписку про ознайомлення з порядком та умовами іспитового строку долучено до особової справи засудженого.
12 липня 2017 року Кегичівський РС з питань пробації направив до Кегичівського районного суду подання про скасування іспитового строку та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання згідно вироку від 18 квітня 2016 року, оскільки встановлено три факти притягнення засудженого до адміністративної відповідальності протягом іспитового строку: 1) протокол №737542 від 18 лютого 2017 року за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП; 2) протокол №737546 від 23 лютого 2017 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП; 3) протокол №695553 від 17 червня 2017 року за ч. 2 ст. 178 КУпАП.
20 липня 2017 року суд виніс ухвалу про відмову у задоволенні подання про скасування відбування покарання з випробуванням.
08 серпня 2017 року ОСОБА_5 був викликаний до Кегичівського РС з питань пробації, де повторно ознайомлений з умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Проте, не зважаючи на винесені попередження, проведені профілактичні бесіди, належних висновків засуджений для себе не зробив, оскільки і надалі продовжує систематично порушувати громадський порядок та 23 липня 2017 року знову вчинив адміністративний проступок, за що відносно нього складено протокол №686615 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 27 липня 2017 року.
06 жовтня 2017 року засудженого було викликано до органу пробації, відібрано пояснення з приводу вчиненого адміністративного правопорушення та винесено застереження у вигляді письмового попередження під його особистий підпис та додатково роз`яснено порядок та умови відбування покарання, дотримання обов`язків, покладених на нього вироком суду та правові наслідки за систематичне порушення адміністративного законодавства.
На підставі викладеного, представник органу пробації вважає за необхідне розглянути питання про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком суду від 18 квітня 2016 року у вигляді 3-х років обмеження волі.
Представник органу пробації ОСОБА_4 викладені у поданні обставини підтримала, просила його задовольнити.
Прокурор подання підтримала, повідомила, що ОСОБА_5 дійсно вчинив ряд адміністративних правопорушень та у провадженні Кегичівського суду відносно нього також розглядається кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України, просила долучити до матеріалів справи копію цього обвинувального акту.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 проти подання заперечив, вважає, що підстав для його задоволення немає.
Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали особової справи, визнано, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 18 квітня 2016 року, ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до 3 років обмеження волі. Згідно ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Відповідно до п. 2 та п. 3 ст.76 КК України покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання або роботи. Умовою звільнення від відбування покарання є не вчинення протягом іспитового строку нового злочину, виконання покладених обов`язків.
Згідно ч. 2 ст. 78 Кримінального кодексу України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно підпунктів 5.1, 5.2, 5.3 пункту 5 розділу IV Інструкції «Про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» затвердженої наказом МВС України №270/1560 від 19 грудня 2003 року, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до інспекції; не порушувати громадського порядку.
Згідно ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.
З огляду на зазначені норми, суд вважає, що подання та додані до нього документи, мають містити докази того, що засуджена особа не виконала покладені на неї судом обов`язки, і що таке невиконання не має поважних причин.
Отже, суддя має переконатися у відсутності поважних причин невиконання обов`язків та з`ясувати, чи мала засуджена особа реальну можливості виконати покладені на неї обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженої особи стати на шлях виправлення.
Раніше, ухвалою суду від 20 липня 2017 року, розглянуте і вирішене питання щодо наявності в діях засудженого ОСОБА_5 ознак не виконання покладених на нього судом обов`язків внаслідок вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 178 КУпАП та ст. 175-1 КУпАП, що полягали у палінні та появі у стані алкогольного сп`яніння в громадському місці, та визнано, що такі дії засудженого не можуть свідчити про його небажання стати на шлях виправлення, зокрема враховуючи і те, що згідно з вироком суду, ОСОБА_5 знаходиться на обліку у нарколога з діагнозом синдром алкогольної залежності. Сама лише формальна наявність встановленої законом кількості адміністративних правопорушень з боку засудженої особи не може бути прийнята судом як достатня підстава для задоволення подання.
Щодо притягнення постановою суду від 12 вересня 2017 року ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП суд також вважає, що вчинення засудженим зазначеного адміністративного правопорушення не свідчить про його небажання виконувати обов`язки, що встановлені вироком суду від 18 квітня 2016 року, оскільки має одиночний характер.
За наведених обставин, питання системності адміністративних правопорушень, вчинених ОСОБА_5 , та невиконання ним обов`язків, покладених на нього вироком суду, розглядатися не може.
Крім того, керуючись принципом презумпції невинуватості, що закріплений в ч. 2 ст. 2 КК України, ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини та п. 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, доводи прокурора про необхідність скасування звільнення від покарання з випробуванням через наявність відносно ОСОБА_5 обвинувального акту за ч. 1 ст. 125 КК України суд також не бере до уваги, оскільки, відповідно зазначеного принципу, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне у задоволенні подання Кегичівського РС з питань пробації про скасування звільнення від покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 відмовити та повернути особову справу до органу пробації для продовження виконання призначеного покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання ОСОБА_5 - відмовити.
Повернути особову справу щодо ОСОБА_5 до Кегичівського районного сектора з питань пробації для продовження виконання призначеного покарання.
Ухвала може бути оскаржена через Кегичівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1