Єдиний унікальний номер 722/2316/16-к
Номер провадження 1-кп/722/19/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2017 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000357 від 25.09.2016 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя с.Романківці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше судимого вироком Сокирянського районного суду від 09.08.2016 року за ст.345 ч.1 КК України на 1 рік обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.186 ч.2, 125 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно первинного обвинувачення, підтриманого потерпілою ОСОБА_6 під час судового розгляду в порядку ч.3 ст.338 КПК України, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що будучи засудженим вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09.08.2016 року за ст.345 ч.1 КК України на 1 рік обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин.

Так, 25.09.2016 року, приблизно о 13.30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в центрі с.Романківці Сокирянського району Чернівецької області, біля магазину «Рута», на грунті неприязних відносин з ОСОБА_6 , вчинив з останньою суперечку, під час якої діючи умисно, протиправно, погрожуючи їй словесно застосуванням насильства, яке не є небезпечним для її життя і здоров`я і застосовуючи таке насильство, яке виразилося в нанесенні металевим автомобільним домкратом удару по носі та кулаком руки в область правої вушної раковини, відкрито заволодів належним їй мобільним телефоном «Флай» вартістю 800 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15 грн., на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 70 грн., які належать ОСОБА_6 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: закритий перелом бокової стінки носу зліва, забійну рану спинки носу, синці верхнього та нижнього повіка лівого ока, нижнього повіка правого ока, верхньої частини правої вушної раковини, які згідно із висновком експерта №188 від 18.10.2016 року належать до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Після цього ОСОБА_5 місце вчинення злочину залишив та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 885 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства.

Згідно зміненого в суді прокурором ОСОБА_3 обвинувачення, яке суд визнав доведеним, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09.08.2016 року за ст.345 ч.1 КК України на 1 рік обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, на шлях виправлення не став та до повного відбуття призначеного покарання вчинив новий злочин.

Так, 25.09.2016 року, приблизно о 13.30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в центрі с.Романківці Сокирянського району Чернівецької області, буля магазину «Рута», на грунті існуючих раніше неприязних відносин з ОСОБА_6 , вчинив з нею суперечку, під час якої діючи умисно, протиправно, наніс удар автомобільним домкратом по носі та кулаком руки в область вушної раковини ОСОБА_6 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: закритий перелом бокової стінки носу зліва, забійну рану спинки носу, синці верхнього та нижнього повіка лівого ока, нижнього повіка правого ока, верхньої частини правої вушної раковини, які згідно із висновком експерта №188 від 18.10.2016 року належать до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні будь-якого із злочинів не визнав та дав наступні показання: вже протягом 7 років тривають їхні з сім`єю ОСОБА_6 спори з приводу його нерухомого майна, що перебувало в оренді чоловіка останньої, які неодноразово вирішувалися судом. Незважаючи на те, що 3 роки тому останнім рішенням суду було зобов`язано чоловіка ОСОБА_6 ОСОБА_8 звільнити належне йому приміщенні кіоску, розташованого по АДРЕСА_2 , сім`я потерпілої не бажає звільняти дане приміщення, без його згоди зробили його переобладнання: заварили задні двері, відключили електропостачання та зняли передні двері. ОСОБА_6 орендувала автомобіль ВАЗ-2106, припаркувала його біля приміщення його кіоску і здійснює цілодобове чергування, з метою не допустити його до його майна. В неділю, 25.09.2016 року, приблизно 13.30 год., він на своєму автомобілі марки «Фіат», разом із жителем с.Романківці ОСОБА_9 , зупинилися біля приміщення свого магазину, трохи далі автомобіля ОСОБА_6 . Не вимикаючи двигуна, залишивши відчиненими водійські двері, він підійшов до автомобіля ОСОБА_6 , який стояв за тротуаром, на площадці та, з метою з`ясувати, коли вони виконають рішення суду, підійшов до останньої, присів біля автомобіля потерпілої та розпочав розмову. Телефона в руках останньої він не бачив. На його запитання, ОСОБА_6 відповіла, що рішення суду виконувати не буде і свого приміщення йому не бачити. У зв`язку з цим, між ними відбулася чергова словесна перепалка, яка тривала не більше 10 хвилин, під час якої він ОСОБА_6 не бив, за руки її не ловив і телефон у неї не забирав. Домкрат із свого автомобіля він під час події, не діставав, з ним до ОСОБА_6 не підходив. Словесні перепалки між ними виникають часто, внаслідок чого кожен із них неодноразово викликав працівників поліції. Після цього він сів в свій автомобіль і поїхав з місця події. Вважає, що потерпіла шахрайським шляхом намагається відібрати у нього приміщення кіоску, для чого штучно створює подібні ситуації. За підозрою у вчиненні злочину щодо ОСОБА_6 він був затриманий працівниками поліції на 3 дні: з 25.09.2016 року по 28.09.2016 року. Після його затримання потерпіла відразу ж самостійно встановила нові вхідні двері в його кіоск, з трьома замками, щоб перешкодити його доступ в приміщення. Під час обшуку в його домоволодінні було виявлено 8 домкратів, однак працівники поліції вилучили 2: червоний, маленький з естакади та чорний, винтовий,з автомобіля, діючи на свій розсуд. Червоний домкрат маленький, з естакади, до автомобіля не підходить, тому він його не возив в своєму автомобілі, а возив чорний, винтовий. Мобільного телефону ОСОБА_6 під час обшуку у нього не знайшли.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, підтверджується сукупністю наступних досліджених під час проведення судового розгляду доказів, зокрема:

Показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, в яких він стверджує існування між сторонами кримінального провадження триваючих неприязних відносин, які часто спричиняли виклик працівників поліції. Також, ОСОБА_5 підтвердив те, що в момент події, на місці події він навмисно підійшов до потерпілої, з метою з`ясувати з нею питання щодо повернення кіоску, у зв`язку з чим між ними відбулася словесна перепалка, яка тривала близько 10 хвилин.

Показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що 25.09.2016 року, приблизно о 13.30 год. вона, сидячи на передньому пасажирському сидінні орендованого автомобіля, знаходилася в центрі с.Романківці, через дорогу від магазину «Рута», в районі криниці. В цей час ОСОБА_5 на своєму автомобілі під`їхав, зупинився неподалік, паралельно до її автомобіля, з іншої сторони криниці, різко відкрив двері, вийшов з автомобіля і направився до неї. Підійшовши до багажника свого автомобіля, ОСОБА_5 дістав автомобільний, залізний, гідравлічний домкрат і рушив в її сторону. Вона закрилась в автомобілі, однак обвинувачений вимагав вийти, погрожуючи побити домкратом автомобіль. Не бажаючи пошкодження довіреного їй автомобіля, вона вийшла з нього. Коли ОСОБА_5 замахнувся, щоб вдарити по автомобілю, вона штовхнула його, тому удар прийшовся по задній стійці і склу, однак жодних пошкоджень не спричинено. Після цього ОСОБА_7 почав іншою рукою бити її по голові в районі правого вуха, нанісши близько 5 ударів. В цей момент на їх голос повернулися ОСОБА_10 з дружиною та ОСОБА_11 , які перебували неподалік. Тоді ОСОБА_5 розмахнувся і вдарив її домкратом по обличчю, внаслідок чого обличчя залила кров. Вона закричала, своєю правою рукою впіймала його за руку з домкратом та притиснула її до автомашини. Обвинувачений намагався вирвати руку, однак вона її тримала. Бажаючи вирватися, ОСОБА_5 вдаряв ліктем її руки об задні двері автомобіля. Намагаючись зателефонувати на «102», вона переклала свій телефон в праву руку. В цей момент до них підійшов ОСОБА_11 , тоді ОСОБА_5 іншою рукою почав бити її по голові, а вона намагалася набрати «102». ОСОБА_12 зробив ОСОБА_5 зауваження, після чого той сів в свій автомобіль і поїхав. Тоді вона попросила у ОСОБА_13 телефон та зателефонувала на «102». Пізніше приїхали бригада «Швидкої допомоги» та працівники поліції. Від запропонованої госпіталізації вона відмовилася.

Показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що в один із днів на початку осені 2016 року він йшов на автостанцію, розташовану в центрі с.Романківці, по вул.28 Червня. При цьому побачив, що за криницею, біля магазину ОСОБА_5 стояла автомашина марки ВАЗ голубого кольору ОСОБА_6 , автомашина ОСОБА_5 стояла на тротуарі, на відстані близько 4-5 метрів від автомобіля ОСОБА_6 , а криниця була посередині між ними. В цей момент потерпіла сиділа на передньому пасажирському сидінні автомобіля, а обвинувачений стояв навприсядки біля неї і вони мирно розмовляли, не сварилися. При цьому, в руці у потерпілої був мобільний телефон, а у обвинуваченого нічого не було. Привітавшись, він пішов на автостанцію, розташовану на відстані близько 15 метрів від потерпілої, де з ним стояли ОСОБА_10 з дружиною. Приблизно через 15-20 хвилин він почув сварку між потерпілою та обвинуваченим, яка тривала не більше 10 хвилин, однак тему сварки він не зрозумів. Коли він підійшов до останніх, то вони за руки тримали один одного та обоє кричали, при цьому в руках ОСОБА_6 тримала телефон, а у ОСОБА_5 не було нічого. На переносиці потерпілої з`явилися садна, інших тілесних ушкоджень не було та кров не текла. Від чого у потерпілої виникли тілесні ушкодження, він не бачив, однак крім них двох поблизу нікого не було. Коли він наказав їм заспокоїтися, вони відразу ж розійшлися, при цьому, у ОСОБА_6 в руці залишався мобільний телефон. Коли він відійшов на 4-5 метрів, то сторони продовжили перекрикуватися, але вже не билися і не тягалися, тобто їхня бійки на той момент вже закінчилася. Після цього ОСОБА_5 поїхав, а у ОСОБА_6 була істерика, вона була знервоною, заплаканою та попросила дати їй телефон, щоб зателефонувати в поліцію. Де подівся телефон ОСОБА_6 , йому не відомо. Він не бачив, щоб ОСОБА_5 відкривав багажник свого автомобіля та щось звідти брав, а також щоб у останнього було щось в руках. Потерпіла розповідала, що обвинувачений бив домкратом по її автомобілю, однак на даному автомобілі не було жодних подряпин.

Дослідженими під час проведення судового розгляду письмовими доказами:

Рапортом чергового Сокирянського відділення поліції ОСОБА_15 від 25.09.2016 року про те, що 25.09.2016 року о 13.45 год. надійшло телефонне повідомлення від ОСОБА_6 про те, що в центрі с.Романківці, біля магазину «Рута» її побив ОСОБА_5 (т.2, а.с.2).

Рапортом оперативного чергового Сокирянського відділення поліції ОСОБА_16 про те, що 06.10.2016 року о 19.00 год. надійшло телефонне повідомлення від чергового Новодністровського відділення поліції про те, що ц.ч. на ЛШМД м.Новодністровськ за медичною допомогою звернулася ОСОБА_6 з діагнозом: ЗЧМТ, СГМ. Зі слів 25.09.2016 року в центрі с.Романківці, біля магазину «Рута» її побив ОСОБА_5 (т.2, а.с.3).

Рапортом чергового Сокирянського відділення поліції ОСОБА_15 від 07.10.2016 року про те, що ц.ч. надійшло телефонне повідомлення від чергової медсестри травматологічного відділення Сокирянської ЦРЛ про те, що до Сокирянської ЦРЛ за медичною допомогою звернулася ОСОБА_6 з діагнозом: ЗЧМТ, СГМ. Зі слів 25.09.2016 року в центрі с.Романківці, біля магазину «Рута» її побив ОСОБА_5 (т.2, а.с.4).

Рапортом чергового Сокирянського відділення поліції ОСОБА_15 від 27.10.2016 року про те, що 27.10.2016 року о 15.30 год. надійшло повідомлення від лікаря Чернівецької обласної лікарні Бляхарської про те, що до ЛОР-відділення ЧОКЛ госпіталізована ОСОБА_6 з діагнозом: перелом кісток носу зі зміщенням. В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_6 25.09.2016 року в центрі с.Романківці, біля магазину «Рута» побив ОСОБА_5 (т.2, а.с.6).

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.09.2016 року, згідно якого ОСОБА_6 заявила в Сокирянське відділення поліції про те, що 25.09.2016 року біля 13.30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в центрі с.Романківці, в ході виниклої суперечки залізним предметом, схожим на домкрат, наніс їй один удар в область носа, спричинивши тілесні ушкодження, та забрав мобільний телефон марки «Флай» вартістю 800 грн. (т.2, а.с.7).

Протоколом огляду місця події від 25.09.2016 року, згідно якого слідчим Сокирянського відділення поліції оглянуто перехрестя в с.Романківці Сокирянського району, неподалік торгового комплексу «Рута», криниці та православного хреста, біля яких розташований автомобіль ВАЗ-2103 блакитного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому знаходиться ОСОБА_6 , на обличчі якої наявні тілесні ушкодження (т.2, а.с.8).

Протоколом санкціонованого слідчим суддею обшуку від 28.09.2016 року, згідно якого слідчим в господарстві ОСОБА_5 в с.Романківці, вул. Дністровська, 2-Б виявлено і вилучено: з багажника автомобіля марки «ФІАТ» - автомобільний домкрат, інших домкратів та мобільного телефона «Флай» не виявлено; з естакади домкрат червоного кольору (т.2, а.с.58-64).

Протоколом огляду предметів від 30.09.2016 року, згідно якого слідчим оглянуто два домкрати, виявлені та вилучені із господарства ОСОБА_5 (т.2, а.с.67).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.12.2016 року з участю потерпілої ОСОБА_6 з таблицею ілюстрацій, згідно якого остання на місці події показала та розповіла обставини заподіяння їй тілесних ушкоджень та заволодіння її мобільним телефоном ОСОБА_5 (т.2, а.с.77-83).

Висновками первинної судово-медичної експертизи №176 від 28.09.2016 року та додаткової судово-медичної експертизи №188 від 21.10.2016 року, згідно яких у ОСОБА_6 виявлені слідуючі тілесні ушкодження: закритий перелом бокової стінки носу зліва, забійна рана спинки носу, синці верхнього та нижнього повіка лівого ока, нижнього повіка правого ока, верхньої частини правої вушної раковини. Дані тілесні ушкодження виникли від, щонайменше дворазової дії тупих твердих предметів, цілком можливо внаслідок окремої травматичної дії металічного домкрата та кулака руки. По часу свого виникнення можуть відповідати на 25.09.2016 року, тобто їх виникнення цілком можливе при обставинах та в час, вказаних вище та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я (т.2, а.с.70, 73).

Висновком експерта №078 від 26.04.2017 року, згідно якого на тілі ОСОБА_6 станом на 26.09.2016 року (дата проведення первинної експертизи), були наявні ушкодження у вигляді синців верхньої частини правої вушної мушлі, ділянки лівої очниці, проекції внутрішнього кута правого ока, забійної рани спинки носа зліва, зламу кісток носа зліва зі зміщенням уламків. Тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_6 і зазначені вище, виникли внаслідок не менш ніж двократної травмуючої дії твердих тупих предметів, могли виникнути в терміни та за обставин, що зазначені у висновку первинної судово-медичної експертизи, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. При проведенні дійсної експертизи, комісією експертів не отримано даних про характеристики, особливості, індивідуальні ознаки та параметричні показники слідоутворюючих частин травмуючих агентів, внаслідок дії яких виникли ушкодження на тілі підекспертної, що не дозволяє ідентифікувати зазначені агенти, що, однак, не виключає можливості виникнення ушкоджень на тілі ОСОБА_6 за обставин, зазначених в частині «Встановив» ухвали про призначення дійсної експертизи, а саме при нанесенні потерпілій удару металевим автомобільним домкратом в ділянку носа зліва і кулаком руки нападника в ділянку верхньої частини правої вушної мушлі (т.2, а.с.126-134).

При цьому, суд не приймає до уваги показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , оскільки вони не містять в собі жодної доказової інформації.

Також, суд не приймає до уваги показання обвинуваченого, в яких останній заперечує вчинення ним злочину та вважає їх засобом захисту від пред`явленого обвинувачення, оскільки дані показання суперечать сукупності доказів, досліджених у судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає доведеним дослідженими доказами, що ОСОБА_5 на грунті існуючих тривалих непрязних відносин з ОСОБА_6 , за обставин, зазначених в новому обвинувальному акті, умисно наніс останній умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Враховуючи в сукупності всі обставини, встановлені на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, під час судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі, а вчинене діяння вірно кваліфікується за ч.2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Ст.186 ч.2 КК України передбачає кримінальну відповідальність за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства.

Однак, під час даного розгляду кримінального провадження потерпіла ОСОБА_6 , доводячи винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, посилалася переважно на ті ж докази, що містяться в томах 1-2 судового провадження, яким судом вже вище дано оцінку, що не доводять безспірно винуватість обвинуваченого у вчиненні даного злочину.

Крім того, під час досудового розслідування та судового розгляду стороною обвинувачення не здобуто жодних доказів на підтвердження викрадення під час події, що відбулася 25.09.2016 року, у потерпілої обвинуваченим мобільного телефона, зокрема: свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що він був свідком події, що відбулася між обвинуваченим та потерпілою і розбороняв їх. Коли він наказав їм заспокоїтися, вони відразу ж розійшлися. При цьому, у ОСОБА_6 в руці залишався мобільний телефон. Тобто, даний свідок підтвердив, що на момент закінчення бійки між сторонами, після того як останні розійшлися, то мобільний телефон залишався в руках у потерпілої. Таким чином, даний свідок повністю заперечив обставини викрадення обвинуваченим у потерпілої під час події мобільного телефона, тобто заперечив вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження потерпіла ОСОБА_6 не послалася на жодні безспірні докази, подані у відповідності до положень ч.11 ст.290 КПК України, які б підтверджували винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України.

Також, як під час санкціонованого слідчим суддею обшуку в домоволодінні та іншому володінні ОСОБА_5 (т.2, а.с.51-64), так і в результаті надання судом потерпілій ОСОБА_17 тимчасового доступу до документів ПрАТ «Київстар» жодних доказів викрадення обвинуваченим у потерпілої телефона органом досудового розслідування та потерпілою не здобуто та суду не надано.

Крім того, сторона обвинувачення не надала суду жодних доказів, які б підтверджували наявність у ОСОБА_5 умислу на вчинення злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, разом з тим сукупністю досліджених доказів підтверджується наявність між сторонами давніх неприязних відносин, не виконаного судового рішення про повернення чоловіком потерпілої обвинуваченому його приміщення магазину, яке потерпіла охороняла від обвинуваченого. Біля даного приміщення магазину і з приводу відмови потерпілої його звільнити і виникла подія, зазначена в обвинувальному акті.

При цьому, критично оцінивши показання в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 , суд частково не приймає їх до уваги, оскільки вони є суб`єктивними, випливають із наявних між сторонами давніх неприязних відносин та спрямовані на посилення відповідальності ОСОБА_5 та збільшення розміру шкоди, яка згідно цивільного позову може бути стягнута судом на її користь.

Тобто, жодний із досліджених судом за клопотанням сторони обвинувачення доказів не підтверджує винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України.

Таким чином, наявність в діях ОСОБА_5 суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду.

Ст.373 ч.1 КПК України передбачено, що обвинувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченого слід виправдати у зв`язку з недоведеністю факту вчинення ним злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України.

При призначенні ОСОБА_5 виду та міри покарання за ст..125 ч.2 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, а саме те, що у відповідності до ч.2 ст.12 КК України даний злочин є умисним злочином невеликої тяжкості.

Суд також враховує дані про особу ОСОБА_5 , зокрема те, що він є судимим та вчинив даний злочин під час іспитового строку, призначеного за попереднім вироком суду, за місцем фактичного проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, не працює.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не встановлено.

Довідкою №15, складеною лікарем швидкої медичної допомоги КУ «Сокирянська центральна районна лікарня» ОСОБА_18 підтверджується, що 25.09.2016 року о 17.00 год. ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння внаслідок вживання алкоголю.

Виходячи з наведеного, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до п.13 ч.1 ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи встановлені судом обставини в їх сукупності, враховуючи тяжкість та характер вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_5 , його поведінку до та після вчинення злочину, наявність обставини, що обтяжує покарання, позицію потерпілої, яка в судовому засіданні просила суд покарати ОСОБА_5 суворо, суд вважає, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого, останньому слід призначити покарання в межах санкції статті закону за даний вид злочину у виді обмеження волі, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив даний злочин після постановлення вироку Сокирянського районного суду від 09.08.2016 року за ст.345 ч.1 КК України, яким йому призначено покарання у виді одного року обмеження волі, з випробуванням з передбаченим ст.75 КК України іспитовим строком, з умовою невчинення нових злочинів, однак до повного відбуття призначеного покарання, остаточне покарання йому слід призначити на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків (т.1, а.с.61-67, 68-70).

Враховуючи те, що строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту, обраний ОСОБА_5 під час досудового розслідування, на момент надходження обвинувального акту до суду закінчився, суд в даному вироку не вирішує питання щодо можливості його продовження.

Процесуальних витрат по даному кримінальному провадженню не понесено.

Речові докази, у відповідності до вимог ст.100 КПК України, підлягають знищенню, поверненню або залишенню їх законним володільцям (т.1, а.с.107-114).

Керуючись ст.ст. 370, 371 ч.ч.1,2, 373 ч.ч.2,3, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та виправдати його.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 1-го (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.71 ч.1 КК України за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_5 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сокирянського районного суду від 09.08.2016 року за ст.345 ч.1 КК України та призначити остаточне покарання 1 (один) рік 1 (один) місяць обмеження волі.

Речові докази:

?домкрат чорного кольору, який згідно квитанції №9101 переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області повернути власнику ОСОБА_5 (т.2, а.с.65-68);
?домкрат червоного кольору, який згідно квитанції №9101 переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, як знаряддя злочину знищити (т.2, а.с.65-68);
?коробку від телефону марки «Флай», яка згідно письмової розписки від 26.10.2016 року передана на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити в користуванні останньої (т.2, а.с.94-97);
?сіро-коричневий плащ, який згідно квитанції №9088 передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області повернути потерпілій ОСОБА_6 (т.2, а.с.98-100).
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1 .