Справа №1-19 /2010р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.10 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі головоючого судді: Шелесько В.Д.

при секретарі: Гладкій Т.М.,

з участю прокурора: Волошин Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Онуфріївка справу за постановою про направлення кримінальної справи для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в звязку з закінченням строків давності відносно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр.-на України, освіта повна середня (технікум), одруженого, має дочку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, працює робітником ВАТ «Кременчуцький сталеливарний завод», раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

В кінці серпня 2004 року, в нічний час, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 знаходились на території комбікормового заводу - відділу готової продукції Павлишської філії ТОВ «Верес», розташованого по вул. Вокзальна в сел. Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, де вони працювали робочими. Знаходячись на території комбікормового заводу, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вступили між собою у попередню змову на скоєння крадіжки зерна фуражного гороху, яке зберігалось в банках силосного корпусу на території комбікормового заводу, до якого вони, в звязку з виконанням покладених на них обовязків, мали вільний доступ. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення зерна фуражного гороху, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, близько 01.00 години, за допомогою транспортера засипали зерно фуражного гороху з банок, у завантажувальний бункер, з метою подальшої загрузки зерна в кузов автомобіля та його викрадення. Після цього, близько 02.00 години, до території комбікормового заводу на вантажному автомобілі НОМЕР_1, за проханням ОСОБА_1 приїхав ОСОБА_4, з яким ОСОБА_1 попередньо домовився про перевезення зерна, ввівши ОСОБА_4 в оману, стосовно правомірності своїх дій, з приводу вивозу зерна з території комбікормового заводу. Далі, ОСОБА_4, за наказом ОСОБА_1, який також ввів в оману стосовно правомірності своїх дій охоронників, які охороняли територію комбікормового заводу, на автомобілі НОМЕР_1, заїхав на територію комбікормового заводу, та під»їхав до загрузочного бункера, де ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_1, шляхом відкриття задвижки загрузочного бункера, засипали в кузов автомобіля КАМАЗ-5520 зерно фуражного гороху, вагою 10300 кг., тобто ОСОБА_3, за попередньою змовою з ОСОБА_1, таємно викрали 10300 кг. зерна фуражного гороху, яке належало Павлишській філії ТОВ «Верес», вартістю 0,66 грн. за один кілограм, на суму 6798 грн. Після цього, ОСОБА_4, не усвідомлюючи злочинних дії ОСОБА_3 та ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в кузові якого знаходилось викрадене ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зерно фуражного гороху, виїхав з території комбікормового заводу Павлишської філії ТОВ «Верес», після чого разом з ОСОБА_1 відвезли викрадене зерно фуражного гороху ОСОБА_5.

Своїми умисними діями, ОСОБА_1, таємно викрав чуже майно, за попередньою змовою групою осіб, чим скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Він же, приблизно в кінці листопада 2004 року, в нічний час, разом з ОСОБА_3 знаходились на території комбікормового заводу - відділу готової продукції Павлишської філії ТОВ «Верес», розташованого по вул. Вокзальна в сел. Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, де вони працювали робочими. Знаходячись на території комбікормового заводу, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вступили між собою у попередню змову на скоєння крадіжки зерна фуражної кукурудзи, яке зберігалось в банках силосного корпусу на території комбікормового заводу, до якого вони, в звязку з виконанням покладених на них обовязків, мали вільний доступ. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення зерна фуражної кукурудзи, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, близько 01.00 години, за допомогою транспортера засипали зерно фуражної кукурудзи з банок, у завантажувальний бункер, з метою подальшої загрузки зерна в кузов автомобіля та його викрадення. В цей час, до території комбікормового заводу на вантажному автомобілі НОМЕР_1, за проханням ОСОБА_1 та ОСОБА_3 приїхав ОСОБА_4, з яким ОСОБА_1 та ОСОБА_3 попередньо домовились про перевезення зерна, ввівши ОСОБА_4 в оману, стосовно правомірності своїх дій, з приводу вивозу зерна з території комбікормового заводу. Далі, ОСОБА_4, за наказом ОСОБА_1, який також ввів в оману стосовно правомірності своїх дій охоронників, які охороняли територію комбікормового заводу, на автомобілі НОМЕР_1, заїхав на територію комбікормового заводу, та під»їхав до загрузочного бункера, де ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_1, шляхом відкриття задвижки загрузочного бункера, засипали в кузов автомобіля КАМАЗ-5520 зерно фуражної кукурудзи, вагою 9800 кг., тобто ОСОБА_3, за попередньою змовою з ОСОБА_1, повторно, таємно викрали 9800 кг. зерна фуражної кукурудзи, яке належало Павлишській філії ТОВ «Верес», вартістю 0,6 грн. за один кілограм, на суму 5880 грн. Після цього, ОСОБА_4, не усвідомлюючи злочинних дії ОСОБА_3 та ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в кузові якого знаходилось викрадене ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зерно фуражної кукурудзи, виїхав з території комбікормового заводу Павлишської філії ТОВ «Верес», після чого разом з ОСОБА_1 відвезли викрадене зерно фуражної кукурудзи ОСОБА_5.

Своїми умисними діями, ОСОБА_1, повторно, таємно викрав чуже майно, за попередньою змовою групою осіб, чим скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_1, таємно викравши чуже майно за попередньою змовою групою осіб та повторно, таємно викравши чуже майно, за попередньою змовою групою осіб, скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_1 вину свою у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, просив відносно його закрити справу за строками давності та дав пояснення, що відповідають предявленому обвинуваченню на досудовому слідстві та в мотивувальній частині даної постанови. Він також пояснив, що після вчинення злочинів він проживав по місцю народження в сел.. ОСОБА_6 району з серпня 2004 року і по даний час, від правоохоронних органів не переховувався і нікуди з постійного місця проживання не виїжджав. Йому було відомо, що відносно нього ведеться кримінальна справа, з ним проводились слідчі дії, та була вибрана міра запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд ще в 2005 році, яку він не порушував. Кінцеве обвинувачення по ч.2 ст. 185 КК України йому було предявлено в грудні 2009 року, і тоді йому було розяснено, що його може бути звільнено від кримінальної відповідальності за строком давності, так як він вчинив злочини більше 5 років назад, і він проти цього не заперечує.

Окрім визнання своєї вини у вчинених злочинах, вина ОСОБА_1 також підтверджується іншими доказами по справі:

Показами обвинуваченого ОСОБА_3 свідків ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які на досудовому слідстві підтвердили факт викрадення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зерна фуражного гороху вагою 10300 кг. в серпні 2004 року та зерна фуражної кукурудзи вагою 9800 кг. в листопаді 2004 року з території комбікормового заводу філії ТОВ «Верес» в сел. Павлиш Онуфріївського району.

Матеріалами інвентаризації товаро-матеріальних цінностей комбікормовому заводу ТОВ «Верес» в ході якої була виявлена недостача зерна гороху та кукурудзи та іншими матеріалами справи.

ОСОБА_1 обвинувачується в скоєнні злочинів середньої тяжкості, за який передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.

На підставі ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло пять років в разі вчинення злочину середньої тяжкості. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухиляється від слідства або суду.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків давності особа вчинила новий злочин.

ОСОБА_1 впродовж 2004 2009 років нового злочину не вчинив і від слідства не ухиляється, а тому, є підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності і закриття справи.

ОСОБА_1 на даний час відшкодував спричинену його діями ТОВ «Верес» шкоду в звязку з вчиненням злочинів у сумі 12550 гривень, а тому відпадає питання у стягненні з нього цієї суми примусово, шляхом заявлення до нього цивільного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 49 КК України, ст.ст. 7-1,11-1, 12 , 237, 240, 244, 248 КПК України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст. 185 КК України (крадіжки зерна з ТОВ «Верес» в серпні жовтні 2004 року) у звязку з закінченням строків давності.

Провадження по справі № 1-19/ 2010 року відносно ОСОБА_1 закрити.

Міру запобіжного заходу, вибрану відносно ОСОБА_1 у виді підписки про невиїзд - скасувати.

Постанова може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області протягом семи діб з часу проголошення через Онуфріївський районний суд.

Суддя Онуфріївського

Районного суду: ОСОБА_9