Справа № 559/354/18
Номер провадження 1-кс/559/94/2018
УХВАЛА
"14" березня 2018 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Дубно скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Дубенського міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Як вбачається із матеріалів скарги, СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001364 від 26.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно матеріалів вказаного кримінального провадження 26 листопада 2017 року близько 06 год. 15 хв., на 400 км + 750 м автодороги М06 Київ-Чоп, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки HYUNDAI 130 р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 , та автомобіля марки Mersedes-Benz E-290 р.н. НОМЕР_2 , зареєстрований в Польщі, під керуванням ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_2 , в результаті чого водій та пасажири автомобіля HYUNDAI 130 отримали тілесні ушкодження.

Згідно протоколу огляду місця ДТП від 26 листопада 2017 року по закінченню огляду транспортні засоби були направлені на майданчик тимчасового утримання.

На даний час слідством проведені всі можливі слідчі і процесуальні дії та експертизи, для яких потрібний був автомобіль марки Mersedes-Benz E-290 р.н. НОМЕР_2 , вилучений у ОСОБА_4 . Проте, на його неодноразові усні звернення про повернення тимчасово вилученого автомобіля, слідчим надаються різного роду відмовки та його законні вимогиігноруються. У зв`язку з цим володілець тимчасово вилученого майна змушений відстоювати свої конституційні права у суді.

Невід`ємне право громадянина України володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю встановлене ст.41 Конституції України, якою закріплені положення про те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним; примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом.

Положеннями ст. 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом; на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Частиною 3 ст.169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених ч.5 ст.171 та ч.6 ст. 173 КПК України. Частиною 5 ст.171 КПК України встановлені вимоги, які передбачають, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Як відомо з матеріалів кримінального провадження, слідство у передбачений ч.5 ст.171 КПК України термін з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля марки Mersedes-Benz E-290 р.н. НОМЕР_2 до слідчого судді не зверталось, тому він повинен бути негайно повернутий володільцю ОСОБА_4 .

На сьогоднішній день, так зване, тимчасове вилучення майна продовжується вже більше трьох місяців. Ігнорування слідчим протягом тривалого часу законних вимог ОСОБА_4 , як володільця тимчасово вилученого майна, щодо його повернення є бездіяльністю, яка може бути предметом оскарження у відповідності до ч.1 ст.303 КПК України.

В судовому засіданні скаржник підтримала скаргу з наведених у ній підстав.

Слідчий, прокурор, повідомленні про час, дату та місце розгляду скарги належним чином, в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши наявні матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу - володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Останній раз безпідставна відмова слідчого повернути майно ОСОБА_4 мала місце 28 лютого 2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Слідчий суддя погоджується із скаржником, що оскільки проведено експертизу, а слідство в передбачений ч.5 ст.171 КПК України термін з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля марки Mersedes-Benz E-290 р.н. НОМЕР_2 до слідчого судді не зверталось, тому він повинен бути негайно повернутий володільцю ОСОБА_4 .

Пунктом 32 постанови КМУ від 19.11.2012 року №1104 Про реалізацію окремих положень кримінального процесуального кодексу України" зазначено, що фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.
Пунктом 27 цієї Постанови вказано, що схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення скарги про безоплатне повернення втимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 16, 169, 170-174, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задоволити.

Зобов`язати слідчого ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0001364 від 26.11.2017 року повернути безоплатно ОСОБА_4 як володільцеві, вилучений в нього 26.11.2017 року автомобіль марки Mersedes-Benz E-290, р.н. НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: