АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/754/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/393/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2018 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією директора ПАТ «Укргазвидобування» на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 09 лютого 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про арешт майна в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000225, за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України.

Накладено арешт на вилучені в ході огляду місця події 31 січня 2018 року за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Дніпровська, 211 трактор колісний марки Т-150 КД-05, 2000 року випуску, державний номер реєстрації НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію машини № НОМЕР_2 від 19 лютого 2013 року, що належить Публічному акціонерному товариству (ПАТ) «Укргазвидобування».

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, слідчий подав до суду клопотання та просив накласти арешт на трактор колісний марки Т-150 КД-05, 2000 року випуску, державний номер реєстрації НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію машини № НОМЕР_2 від 19 лютого 2013 року, які вилучені в ході огляду місця події 31 січня 2018 року за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Дніпровська, 211 (а.с. 38-39).

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне.

31 січня 2018 року до чергової частини Харківського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт інспектора ВОДГР УПД ГУНП в Харківській області проте, що цього ж дня, ним на перехресті автошляху Харків - Сімферополь-Ялта-Алушта та Мерефа - Лозова було зупинено трактор Т-150 КД -05, державний номер реєстрації НОМЕР_1 , в ході перевірки було встановлено підробку номерів рами.

Вказаний факт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000225, за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України.

31 січня 2018 року слідчим оглянуто та вилучено трактор колісний марки Т-150 КД-05, 2000 року випуску, державний номер реєстрації НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію машини № НОМЕР_2 від 19 лютого 2013 року. При огляді трактору було встановлено, що номер рами не відповідає номеру, що записаний в свідоцтві по реєстрацію машини.

Крім того слідчим зазначено, що для необхідності проведення експертиз під час досудового розслідування та у слідства є достатні підстави вважати, що трактор марки Т-150 КД-05, 2000 року випуску є предметом кримінального правопорушення, рішення у відношенні якого необхідно приймати на підставі ст.ст. 167-169 КПК України (а.с.1-2).

Слідчий суддя зазначив, що за сукупністю обставин, що встановлені органом досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0000225, за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України та докладно викладеними в клопотанні слідчого, є достатні підстави вважати, що виявлені та вилучені: тракторний колісний марки Т-150 КД-05, 2000 року випуску, державний номер реєстрації НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію машини № НОМЕР_2 від 19 лютого 2013 року, відповідають критеріям, зазначеним у ч.1 ст.170 КПК України, оскільки можуть бути речовим доказом у кримінальному провадженні, тому задовольнив клопотання про накладення арешту (а.с. 38-39).

Не погодившись із зазначеним рішенням, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ПАТ «Укргазвидобування» в особі директора Філії «УГВ-СЕРВІС» ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді від 09.02.2018 року про арешт майна та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити і зобов`язати слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 повернути арештоване майно.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.
Апелянт в судове засідання не з`явився, його відсутність в силу вимог ч.4 ст.405 КПК України не є перепоною для проведення апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, думку прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Згідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, діючої редакції цієї норми права, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В клопотанні про арешт майна слідчим зазначено відповідно до ст.ст. 167, 170, 171 КПК України, виникла необхідність накладення арешту на майно, яке є предметом вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, по якому проводиться досудове розслідування, адже не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування по кримінальному провадженню (а.с. 1-2).

Однак, звертаючись з клопотанням про накладення арешту на трактор колісний марки Т-150 КД-05, 2000 року випуску, державний номер реєстрації НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію машини № НОМЕР_2 від 19 лютого 2013 року слідчий та прокурор не обґрунтували необхідності накладення арешту на це майно, оскільки клопотання містить лише формальне посилання на обставини, наведені в ст. 171 КПК України.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор також не повідомив належних обґрунтувань для необхідності арешту вищевказаного майна та не зміг надати копію постанови про визнання арештованого майна речовими доказами на яку посилався при розгляді справи.
Крім того, вищевказану постанову про визнання арештованого майна речовими доказами до клопотання слідчим не додано.
Таким чином, клопотання слідчого погоджене з прокурором містить суттєві протиріччя.

З одного боку слідчий обґрунтовує клопотання необхідністю накладення арешту на майно для забезпечення збереження доказів у відповідності до діючої редакції ч.ч. 1,2 ст.170 КПК України і тут же цитує стару редакцію ч.2 ст.170 КПК України яка передбачала накладення арешту на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним в ч.2 ст.167 КПК України.

Слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі зазначено, що слідчим було доведено, що арештоване майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Судова колегія не погоджується з даним висновком.

Задовольняючи клопотання слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про арешт майна слідчий суддя посилаючись на ст.170 КПК України, цитує стару редакцію цієї норми права і зазначає: «що, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення,за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом або знаряддям злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній, конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.»

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання слідчого або прокурора, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст.171 КПК України, а ч.3 ст.172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Слідчий суддя в супереч вимогам ч.2 ст.171 та ч.3 ст.172 КПК України не звернув уваги на те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам законодавства, а тому апеляційний суд не може погодитися з рішенням про задоволення клопотання у тому вигляді, в якому воно надано до суду та позбавлений можливості в такому випадку надати оцінку доцільності відмови чи задоволення клопотання про арешт майна в розумінні положень ст.170 КПК України.
Крім того, відповідно до вимог п.5 ч.5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу в якій зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
Однак, в ухвалі слідчого судді від 09.02.2018 року про накладення арешту на, трактор колісний марки Т-150 КД-05, 2000 року випуску, державний номер реєстрації НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію машини № НОМЕР_2 від 19 лютого 2013 року, не зазначено порядок її виконання.
Крім того, не у оскаржуваній ухвалі не міститься відомостей де має зберігатися арештоване майна.
З клопотання слідчого вбачається, що вилучений 31.01.2018 року трактор був розміщений на майданчику, що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Дніпровська, 211.

Однак, слідчим суддею не враховано, що слідчим та прокурором не звернуто уваги щодо відсутності умов зберігання транспорту на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів Харківського районного відділу поліції.

Крім того, в супереч вимог ст. 173 КПК України слідчим не доведено та не надано належних доказів наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя задовольняючи клопотання, повинен був застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб, який не призведе до інших наслідків які суттєво позначаться на інтересах власника майна та інших осіб, а також не призведуть до псування і пошкодження майна.

Данні недоліки та неповнота є суттєвими, що безумовно є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Таким чином, ухвала слідчого судді від 09 лютого 2018 року передчасна і належним чином невмотивована.
Судова колегія акцентує увагу слідчого, прокурора та слідчого судді на те, що вони застосовують вже не діючу редакцію ст.170 КПК України.
Наявний стан речей на переконання судової колегії є неприйнятним.
За наведених обставин судова колегія вважає що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі п.п.1, 3 ч.1 ст.409 та ч.1 ст.412 КПК України.
Приймаючи рішення про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ч.2 ст.171 КПК України.
У зв`язку з вищевикладеним колегія суддів вважає необхідним скасувати ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 09 лютого 2018 року щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000225, а клопотання щодо накладення арешту на майно повернути прокурору для усунення недоліків, встановивши строк в сімдесят дві години з дати отримання повного тексту даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт ПАТ «Укргазвидобування» задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 09 лютого 2018 року щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000225 скасувати.

Винести нову ухвалу, якою повернути клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно прокурору для дотримання вимог ст. 171 КПК України та встановити йому строк в 72 години для усунення недоліків з дня отримання повного тексту даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:

Судді: