АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 вересня 2017 року,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06.09.2017 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погодженого із прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби , що полягає у забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22 години до 06 години, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Куликівка, Чернігівської області, громадянина України, одруженого, на утриманні якого знаходиться двоє неповнолітніх дітей донька ОСОБА_9 , 2005 року народження та син ОСОБА_10 2008 року народження, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.
. Справа № 11-сс/796/4746/2017
Категорія: ст.181 КПК України.
Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_11
Суддя-доповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_1 .
Строк дії ухвали визначено до 05.11.2017 року включно.
Згідно ухвали слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, мотивовано тим, що за наявності обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину та наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків за викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставин, органом досудового розслідування та прокурором у судовому засіданні не доведено наявність належних та об`єктивних даних, які б підтверджували, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.
Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням доповнень, просить ухвалу скасувати і постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою
В обгрунтування доводів поданої апеляційної скарги вказує, що органом досудового розслідування клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою складено відповідно до вимог ст. ст. 176-178, 183, 184 КПК України, прокурором у судовому засіданні було доведено наявність усіх передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України обставин, а висновки суду під час прийняття рішення не відповідають фактичним обставинам справи.
При розгляді клопотання слідчим суддею не враховано того, що підозрюваний ОСОБА_6 офіційно не працює та не має реєстрації в Україні, що дає підстави вважати про можливість останнього ухилятися від слідства та суду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з урахуванням доповнень та просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисник, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
05.09.2017 року ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України
05.09.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.
06.09.2017 року слідчий СВ Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовував тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення,передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється і запобігання вказаним ризикам є неможливим, у разі застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06.09.2017 року у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби , що полягає у забороні ОСОБА_6 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22 години до 06 години строком дії до 05.11.2017 року включно.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
За положеннями ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України.
Відповідно до положень зазначеної норми, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
З матеріалів судового провадження вбачається, що при розгляді клопотання слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України. Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчий виклав з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.
Також, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.
Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом з`ясовано питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.
При цьому, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_6 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні старшого слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_12 не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.
Заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.
З урахуванням вказаного, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваного, його віку, сімейного стану, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, міцність його соціальних зв`язків, відсутність судимостей, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту на певний період доби, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22 години до 06 години, а тому, на думку колегії суддів апеляційного суду, вказаний запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя поклав на нього передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.
Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що органом досудового розслідування не доведено суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного ОСОБА_6 на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Не доведено даних обставин прокурором також під час апеляційного розгляду.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_6 саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор щодо доведеності наявності передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України обставин, на думку колегії суддів, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту на певний період доби, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та належним чином мотивував своє рішення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими, у зв`язку з чим вказана апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала слідчого судді залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 вересня 2017 року, якою
відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погодженого із прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби , що полягає у забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22 години до 06 години, строком дії до 05 листопада 2017 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 . залишити без задоволення.
Відповідно до правил ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
_____________ ____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3