н/п 1-кс/640/8123/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

Під час досудового розслідування встановлено, що 09.10.2017 близько 23.10 на 515км + 380м автодороги Київ-Харків-Довжанський на території Індустріального району м. Харкова стався наїзд автомобіля «Рено-25» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 на пішохода ОСОБА_7 , внаслідок чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, СГМ, переломів гомілок та був доставлений на лікування до ХМКЛШНМД.
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого Богодухівським МРЕВ ГУМВС України в Харківській області 25.07.2006, автомобіль «Рено-25» р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою Харківська область, Богодухівський район, с. Дмитрівка.
10.10.2017 у період часу з 04 год. 00 хв. до 05 год. 15 хв. слідчим було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, у ході якого встановлено, що автомобіль «Рено-25» р.н. НОМЕР_1 , має сліди механічних пошкоджень, які утворились внаслідок дорожньо-транспортної пригоди: розбито лобове скло та передня права фара, передній бампер, капот та переднє праве крило, тому відповідно до положень ст. 98 КПК України є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, зазначений транспортний засіб, як речовий доказ необхідний для його додаткового огляду, проведення судово-автотехнічної експертизи з метою з`ясування механізму наїзду, параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди.
Старшим слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , в ході огляду місця події 10.10.2017 було вилучено а/м «Рено-25» р.н. НОМЕР_1 , який є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Слідчий зазначає, що з метою забезпечення збереження слідової та доказової інформації, яка міститься на автомобілі і яка може бути втрачена, шляхом зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку водія, а також збереження речового доказу, орган досудового розслідування просить накласти арешт на зазначений в клопотанні автомобіль.
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились. Слідчим ОСОБА_3 суду надано заяву про розгляд поданого ним клопотання без його участі. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_5 , власник майна, у судове засідання не з`явилась; судом вживались заходи щодо її належного повідомлення про час та місце розгляду клопотання слідчого про арешт вилученого транспортного засобу, про що слідчим ОСОБА_3 суду надано рапорт. Неприбуття власника майна у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_6 , володілець майна, надав суду заяву, в якому просив клопотання слідчого про арешт вилученого транспортного засобу розглядати за його відсутності, не заперечуючи проти накладення арешту автомобіля на час проведення слідчих дій.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, зазначене у клопотанні рухоме майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки транспортний засіб є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для уникнення загрози зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, втрати слідової інформації, та вважає за доцільне накласти арешт на автомобіль «Рено-25», р.н. НОМЕР_1 , власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , виданого Богодухівським МРЕВ ГУМВС України в Харківській області 25.07.2006, є ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: Харківська область, Богодухівський район, с. Дмитрівка, - шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження ним та відчуження у будь-який спосіб.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно ОСОБА_5 , а саме: автомобіль «Рено-25», р.н. НОМЕР_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження ним та відчуження у будь-який спосіб.
Місцем зберігання автомобіля «Рено-25», р.н. НОМЕР_1 , визначити майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ДП «Інформресурси» за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1