Справа № 405/4787/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2017 року лідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, процессуального керівника, в.о. керівника Кіровоградської місцевої прокуратури та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Потерпілий звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда зі скаргою на бездіяльність слідчого, процесуального керівника, в.о. керівника Кіровоградської місцевої прокуратури та зобов`язання вчинити певні дії зазначивши, що 14.08.2017 року він подав керівнику Кіровоградської місцевої прокуратури скаргу щодо недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування трьох кримінальних проваджень, в тому числі й № 0002015 від 17.02.2016 року, за ч. 1 ст. 129 КК України, яку не було вирішено по суті.

З урахуванням вказаних обставин потерпілий звернувся з даною скаргою до суду.

У судовому засіданні потерпілий та його представник надали пояснення, згідно з якими скаргу підтримали та просили задовольнити.

Прокурор у судове засідання з`явився, надав пояснення, відповідно до яких в задоволенні скарги просив відмовити, при цьому пояснив, що до нього як до прокурора вищого рівня у даному кримінальному провадженні потерпілий не звертався, а звернувся до в.о. керівника Кіровоградської місцевої прокуратури, який є прокурором, але не прокурором вищого рівня у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши потерпілого та його представника, а також прокурора, вивчивши матеріали скарги та зазначеного вище кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга є такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд (ч. ч. 1 та 2 ст. 28 КПК України).

Відповідно до ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

В ході розгляду скарги потерпілого встановлено, що 14.08.2017 року потерпілий подав керівнику Кіровоградської місцевої прокуратури скаргу щодо недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування трьох кримінальних проваджень, в тому числі й № 0002015 від 17.02.2016 року, за ч. 1 ст. 129 КК України. Але, як з`ясовано у судовому засіданні, потерпілий до прокурора у кримінальному провадженні не звертався.

Разом з тим, як вбачається зі скарги потерпілого до суду та з пояснень адвоката ОСОБА_4 даною скаргою оскаржується не бездіяльність слідчого або прокурора, а неправомірність дій в. о. керівника Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 при розгляді його скарги.

Проте встановлено, що на скаргу потерпілого, подану на ім`я керівника Кіровоградської місцевої прокуратури від 14.08.2017 року, 17.08.2017 року в.о. керівника Кіровоградської місцевої прокуратури було надано відповідь, якою потерпілого повідомлено про результати розгляду його скарги та про те, що в даному кримінальному провадженні прокурором надавалися відповідні вказівки щодо вчинення певних процесуальних дій.

Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора (ч. 1 ст. 36 КПК України).

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого (ч. 5 ст. 40 КПК України).

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу (ч. 1 ст. 307 КПК України).

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про відмову у задоволенні скарги (п.4 ч. 2 ст. 307 КПК України).

Таким чином, слідчий суддя не вбачає підстав для визнання дій в. о. керівника Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 при розгляді скарги потерпілого неправомірними та покладання на в. о. керівника Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 обов`язку щодо дання вказівок у зазначеному кримінальному провадженню, а на слідчого ОСОБА_7 обов`язку по збиранню доказів у кримінальному провадженнюі, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 24, 303-309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, процессуального керівника, в.о. керівника Кіровоградської місцевої прокуратури та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_8