Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги

26 лютого 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах громадянки ОСОБА_3 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою від 22 грудня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва задовольнив клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_4 ; звільнив ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 205 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) за № 0000042 від 12 квітня 2016 року відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України - закрив.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, адвокат ОСОБА_2 , діючи в інтересах громадянки ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу, в якій просить дослівно: «1. Поновити строк на подання цієї апеляційної скарги; 2. Скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 22.12.2017 р. у справі № 760/17411/17 та призначити новий розгляд клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у суді першої інстанції».

Перевіривши подану апеляційну скаргу на предмет її відповідності вимогам закону, зокрема вимогам ч. 2 ст. 396 КПК України, та наявності перешкод для відкриття апеляційного провадження, вважаю, що зазначена апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі ухвала суду про закриття кримінального провадження, як це прямо передбачено ч. 9 ст. 284 КПК України.

Згідно з вимогами, передбаченими п. 3 ст. 393 КПК України, правом на апеляційне оскарження такої ухвали, окрім підозрюваного, обвинуваченого наділені зокрема його законний представник чи захисник.

Незважаючи на вказані вимоги закону, до апеляційної скарги адвоката ОСОБА_2 не додано належних документів, які б підтверджували його повноваження як захисника у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 .

Зокрема, відповідно до вимог ст. 50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Як вбачається з доданих до апеляційної скарги документів, зокрема копії договору про надання правової допомоги від 20.02.2014 року його було укладено між адвокатом та ТОВ «Нафто Комерц» в особі генерального директора ОСОБА_3 на представництво та захист вказаного Товариства та генерального директора, як посадової та/або фізичної особи в усіх державних та недержавних установах, органах державної влади, у тому числі у судах загальної юрисдикції України.

Тобто вказаний договір не був укладений у зв`язку із залученням адвоката ОСОБА_2 , як захисника у кримінальному провадженні № 0000042 щодо ОСОБА_3 в порядку передбаченому ст. 48 КПК України, тим більше, що вказане кримінальне провадження було внесено до ЄРДР лише 12 квітня 2016 року.
Додаткова угода № 1 від 01.03.2016 року до вказаного вище договору також не наділяє адвоката ОСОБА_2 повноваженнями захисника, оскільки вона не стосується захисту інтересів ОСОБА_3 , як підозрюваної чи обвинуваченою у згаданому вище кримінальному провадженні.
Більш того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, інтереси ОСОБА_3 під час розгляду в суді першої інстанції клопотання прокурора про її звільнення від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності, приймали участь захисники - адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Згідно наявної у матеріалах кримінального провадження заяви ОСОБА_3 до суду (т. 1, а.с. 224), остання повідомила суд про те, що користуватись правовою допомогою адвоката не бажає та не бажала, договорів про надання їй правової допомоги не підписувала та не уповноважувала на це будь-кого. Договору про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_5 також не укладала, як і з будь-яким іншим адвокатом.

Разом з тим, згідно іншої заяви ОСОБА_3 до суду (т. 1, а.с. 226), остання просила замінити адвоката ОСОБА_5 на іншого адвоката, а саме на адвоката ОСОБА_6 , з яким вона уклала договір про надання правової допомоги від 22 грудня 2017 року та який приймав участь в Солом`янському районному суді м. Києва під час розгляду вказаного вище клопотання.

Будь-яких інших заяв від ОСОБА_3 на адресу суду не надходило, в тому числі щодо відмови від послуг захисника - адвоката ОСОБА_6 або неналежного виконання ним своїх обовязків, як захисника.
За таких обставин, посилання адвоката ОСОБА_2 у скарзі на те, що ОСОБА_3 була позбавлена права на захист, оскільки адвокат ОСОБА_6 не виконував покладені на нього законом обовязки щодо захисту ОСОБА_3 не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки від останньої не надходило відповідних заяв і вона особисто не оскаржувала ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року, як таку, що порушує її права та законні інтереси, так само як і не уповноважувала на це інших осіб, зокрема адвоката ОСОБА_2 , з яким не укладала договору, як із захисником, про надання правової допомоги з метою апеляційного перегляду вказаного вище судового рішення.

З огляду на вищенаведене, відповідно до вимог, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах громадянки ОСОБА_3 підлягає поверненню особі, яка її подала, оскільки скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 394, 399 КПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах громадянки ОСОБА_3 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати адвокату ОСОБА_2 , разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня отримання копії ухвали суду апеляційної інстанції.

Суддя апеляційного суду м. Києва
ОСОБА_1

Справа № 11-кп/796/888/2018