Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/310/18

Номер провадження: 1-кс/511/94/18

12.02.2018 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього підозрюваного - ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна, Одеської області, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, м. Біляївка, громадянина України, не одруженого, утриманців не має, проживаючого з батьками, з загально - середньою освітою, студента І курсу Міжнародної Академії при Президенті України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В
12.02.2018 року до слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, погоджене з прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0001367 від 03.11.2017 року за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 187 КК України.

Клопотання обгрнтоване тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що 03.11.2017року приблизно в 16 годин ОСОБА_8 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 , з метою покупки мотоблока у ОСОБА_10 , прибули на автомобілі марки «Volkswagen Transporter», д/з НОМЕР_1 до закинутої ферми, розташованої поблизу с. Матишівка Роздільнянського району Одеської області.

Поблизу вказаної ферми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вийшовши з автомобілю, побачили ОСОБА_10 та ще двох невідомих їм чоловіків ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , які вийшли з автомобіля марки схожого на автомобіль «Mazda» поряд з яким, знаходились ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Незабаром, після того як ОСОБА_12 здійснив постріл з пістолету у ОСОБА_8 , наніс декілька ударів рукояткою цього ж пістолету по голові ОСОБА_8 та повалив потерпілого на землю, неповнолітній ОСОБА_5 , з метою заволодіння чужим транспортним засобом та майном потерпілих, знаходячись поряд з потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_11 зав`язали скочем руки ОСОБА_8 і завели його в автомобіль марки «Volkswagen Transporter», яким користувався потерпілий. У той же час ОСОБА_12 з ОСОБА_10 відвели ОСОБА_9 у бік від автомобіля.

Далі, неповнолітній ОСОБА_5 продовжив свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим транспортним засобом та майном потерпілих, разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заволодів чужим транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», середньоринкова вартість якого відповідно до пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України за Методикою визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 66 від 18 лютого 2016 року, зі змінами, становить 238 561,63 гривень та розпорядились ним на власний розсуд.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_5 застосовуючи насильство відносно потерпілого заволодів разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 грошовими коштами ОСОБА_8 у сумі 6000 гривень та 800 доларів США, які знаходились у сумці потерпілого в автомобілі «Volkswagen Transporter», д/з НОМЕР_1 та розпорядились ним на власний розсуд.

На думку досудового розслідування своїми умисними протиправними діями неповнолітній ОСОБА_5 разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вчинив злочин за попередньою змовою групою осіб та завдав матеріальну і фізичну шкоду потерпілому ОСОБА_8 .

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини просили застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Неповнолітній підозрюваний ОСОБА_5 , його законний представник ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, надані до клопотання матеріали, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників кримінального провадження дійшов до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що за даним фактом 03.11.2017року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінальних злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 187 КК України.

08.02.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 187 КК України, яке йому того ж числа вручено.

Обгрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місяця події; протоколом огляду від 14.11.2017 в ході якого було оглянуто автомобіль марки «Volkswagen Transporter», д/з НОМЕР_1 , білого кольору, вилучені предмети, які є речовими доказами по кримінальному провадженню; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 який повідомив, що 03.11.2017 о 16:00 годин біля непрацюючої ферми с. Матюшівка, Роздільнянського району, Одеської області, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , із застосуванням зброї та нанесені тілесних ушкоджень, вимагали гроші в сумі 20 000 доларів США, після чого незаконно заволоділи автомобілем марки «Volkswagen Transporter», д/з НОМЕР_1 , білого кольору; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , яка підтвердила покази потерпілого, та передавала за викуп потерпілого ОСОБА_8 , гроші в сумі 500 доларів США; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , який знайшов автомобіль марки «Volkswagen Transporter», д/з НОМЕР_1 , білого кольору та повернув власнику; протоколом огляду телефону, яким користується потерпілий, на якому зафіксовані дзвінки від фігурантів провадження; протоколом впізнання потерпілим ОСОБА_8 одного з нападників, а саме ОСОБА_5 за характерним ознаками зовнішності; витягом результату розрахунку вартості транспортного засобу з офіційного сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, згідно якого вартість т.з. становить 238 561,63 гривень; речовими доказами, долученими до матеріалів кримінального провадження та іншими доказами зібраними під час досудового слідства.

На думку слідчого існують ризики, предбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки підозрюваний зареєстрований та мешкає у іншому районі, підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, може вживати заходи по знищенню та приховуванню інших знарядь злочину, впливати на свідків та потерпілого по кримінальному провадженню. Сприяти іншому підозрюваному ОСОБА_17 , місце знаходження на цей час не встановлено. ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, постійного заробітку немає, дітей на утримання не має; вчинити інше кримінальне правопорушення, що фактично може ускладнювати проведення досудового розслідування у розумні строки, які передбачені чинним КПК України.

Суд вважає, що жоден із зазначених ризиків не знайшли своє підтвердження під час розгляду вказаного клопотання в суд, оскільки навіть ні слідчим ні прокурором не спростовувався той факт, що підозрюваний по першому виклику своєчасно з`являвся до слідчого та для проведення слідчих дій.

Доказів того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, або іншого підозрюваного (який переховується), іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, вживати заходи по знищенню та приховуванню знарядь злочину, суду не надано, вказані ризики суд вважає не доведеними.

Згідно до п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд вважає, що доводи прокурора та слідчого щодо утруднення проведення досудового розгляду щодо підозрюваного, необхідності складення обвинувального акту, відкриття матеріалів кримінального провадження тощо слідчий суддя відкидає, оскільки зазначене питання не є ризиком у розумінні ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя наголошує, що клопотання, з яким слідчий звернувся до суду, подано в рамках ЄРДР № 0001368 від 04.11.2017р., тоді як матеріали кримінального провадження містять постанову прокурора від 15.01.2018р. про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців, а саме до 17.02.2018р. по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за № 0001367; постанови слідчого або прокурора про об`єднання вказаних матеріалів, суду не надано. Суд вважає неспроможними що доводи слідчого в цій частині, що вказане є технічною помилкою та до уваги їх не приймає.

Таким чином, оцінюючи надані слідчим та прокурором в обґрунтування пред`явленого клопотання щодо обрання запобіжного заходу докази, слідчий суддя приходить до висновку про те, що слідчим та прокурором доведено наявність обгрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 289 ч.3 та 187 ч. 2 КК України, при цьому не доведено жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, та матеріалами справи не підтверджено, що строки досудового розслідування продовжені, у зв`язку із чим в обранні запобіжного заходу у відношенні підозрюваного необхідно відмовити у повному обсязі.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

Також суд вважає, що відповідно до ст. 493 КПК України застосування до ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді передання під нагляд батьків, також є неможливим з огляду на вищезазначене та відсутність відповідної згоди батьків та необхідних відомостей та документів про них.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.181, 184, 193, 196, 203, 303-307КПКУкраїни, суд-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1