Справа № 635/3924/17
Провадження № 1-кп/635/707/2017
УХВАЛА

Іменем України

10 жовтня 2017 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому розгляді у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000413 від 09.06.2017р., за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гулькевичи Краснодарського краю, РФ, громадянина РФ, з середньо-спеціальною освітою, який одружений, має малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працював пекарем в Державній установі «Хролівський виправний центр № 140», судимий 11.04.2014р. Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України;

за участю:

сторони обвинувачення:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

сторони захисту:

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

перекладача - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2017 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , посилаючись на те, що дії у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років; не має постійного міста проживання, стійких соціальних зв`язків, не працює, не має законних джерел заробітку, вчинив злочин, відбуваючи покарання за інший злочин, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 і в подальшому може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, і інший більш м`який запобіжний захід не може запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_7 також заявив клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, посилаючись на відсутність підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу, а також на те, що ОСОБА_3 позитивно характеризується по місцю відбування покарання, має заохочення, працює, має родину.

Потерпілий ОСОБА_5 , його представник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримали клопотання прокурора та заперечували проти клопотання захисника.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання захисника та заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу суд виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 23 червня 2017 року відносно ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 серпня 2017 року.

Ухвалою Харківського районного суду від 16 серпня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 жовтня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується 14 жовтня 2017 року.

Під час обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було встановлено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Суд погоджується з існуванням ризиків, встановлених слідчим суддею, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в період відбування покарання. Перебуваючи на території Хролівського виправного центу № 140, де відбуває покарання потерпілий ОСОБА_5 , підозрюваний може здійснювати вплив на нього та інших свідків.
Відповідно до ст. 11 КВК України виправні центри є кримінально-виконавчими установами відкритого типу, у зв`язку з чим не виключений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у визначених цією статтею випадках, яка містить певні обмеження щодо застосування такого запобіжного заходу.
Так, пунктом 2 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Проте, матеріали свідчать, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, перебуваючи в умовах обмеження волі, а не на волі, тому суд вважає, що в даному конкретному випадку такі обмеження щодо ОСОБА_3 не підлягають застосуванню.
Беручи до уваги посилання прокурора на те, що обвинувачений в разі зміни запобіжного заходу може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки обвинувачений, потерпілий відбувають покарання в одній виправній установі, а також враховуючи ту обставину, що розгляд судового провадження по суті не розпочато, потерпілий та свідки не допитані, письмові та речові докази не досліджені, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, які стали підставою для застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Із зазначених підстав суд приходить до висновку про продовження існування ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують тримання особи під вартою

Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 331 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора та відмовити в задоволенні клопотання захисника

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)» продовжити до 08 грудня 2017 року включно.

Встановити строк дії ухвали до 08 грудня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1