21.04.18
Справа № 200/7441/18
Провадження № 1-кс/200/4994/18
УХВАЛА
21 квітня 2018 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська
в складі: слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
21 квітня 2018 року старший слідчий СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , звернулася до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
Згідно клопотання та наданих матеріалів, 19.04.2018 року о 03 год. 00 хв., ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , пересуваючись на автомобілі марки «ЗАЗ VIDA» сірого кольору, д.н. НОМЕР_1 по вулицям м. Дніпро, біля будинку 28, по вул. Короленка у м. Дніпро, побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_12 , який знаходився зі своїм товаришем ОСОБА_13 та визначили його речі предметом вчинення злочину. Потім, діючи з корисливих мотивів, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, досягли між собою попередньої злочинної змови на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я особи, розподіливши між собою ролі у скоєнні злочину.
Після чого, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_9 , переконавшись, що поряд з Аюб Ель-Факрауї та ОСОБА_13 нікого не має, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я особи, діючи з корисливих мотивів, згідно відведених ним ролей вийшли із авто марки «ЗАЗ VIDA» сірого кольору, д.н. НОМЕР_1 та підійшли до Аюб Ель-Факрауї та ОСОБА_13 .
В цей час, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , діючи в групі з іншими співучасниками злочину ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , знаходячись у автомобілі, почали словесний діалог з Аюб Ель-Факрауї та ОСОБА_13 з метою відволікти їх, після чого ОСОБА_6 , діючи спільно у групі із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , почав заприскувати ОСОБА_12 обличчя із балончику зі сльозоточивою речовиною, таким чином дезорієнтувавши його та рукою, шляхом ривка, зірвав із шиї потерпілого срібний ланцюжок, після чого штовхнув ОСОБА_12 на землю та витягнув із задньої кишені його джинсів грошові кошти у розмірі 300,00 гривень, а ОСОБА_9 в цей час, згідно відведеної йому ролі, штовхнув ОСОБА_13 на землю та не давав останньому підвестись та запобігти вчиненню злочину віднсоно ОСОБА_12 .
ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , в цей час, знаходячись у автомобілі слідкували за навколишньою обстановкою та підтримували словесний діалог із співучасниками злочину ОСОБА_9 та ОСОБА_6 з метою їх попередження про появу випадкових свідків.
Після чого ОСОБА_6 разом з усіма учасниками злочину, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 на автомобілі «ЗАЗ VIDA» сірого кольору,
д.н. НОМЕР_1 з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли , розпорядившись ним на власний розсуд.
Вищезазначені умисні дії ОСОБА_6 , що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я особи, вчинено за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.186 КК України.
19 квітня 2018 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.
20 квітня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_14 підтримав клопотання та прохав задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 також підтримав клопотання та прохав задовольнити. Пояснив, що ризиками у даному випадку є ті, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, зважаючи на тяжкість покарання за інкримінований злочин, а тому може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.
Захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання та прохав застосувати до ОСОБА_6 інший більш м`який запобіжний захід, враховуючи, що останній має міцні соціальні зв`язки, розкаюється в скоєному.
ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину заперечував, вказав, що лише бризнув балончиком в очі потерпілого та наніс йому декілька ударів, оскільки потерпілий, на його думку, образливо висловився щодо транспортного засобу, на якому він разом з товаришами рухалися. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід.
Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши слідчого, прокурора, захисника та підозрюваного, доходжу наступного висновку.
Так, як вбачається із матеріалів клопотання, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні корисливого тяжкого злочину за ч.2 ст.186 КК України, його причетність до зазначеного злочину підтверджується наявними вагомими доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 ; протоколом впізнання особи за фотознімками, в ході якого потерпілий ОСОБА_12 впізнав підозрюваного ОСОБА_9 як особу, яка скоїла відносно нього вказаний злочин; протоколом впізнання особи за фотознімками, в ході якого потерпілий ОСОБА_12 впізнав підозрюваного ОСОБА_6 як особу, яка скоїла відносно нього вказаний злочин; протоколом впізнання особи, в ході якого потерпілий ОСОБА_12 впізнав підозрюваного ОСОБА_11 як особу, яка скоїла відносно нього вказаний злочин; протоколом впізнання особи, в ході якого потерпілий ОСОБА_12 впізнав підозрюваного ОСОБА_10 як особу, яка скоїла відносно нього вказаний злочин; протоколом огляду та вилучення автомобіля марки «ЗАЗ VIDA» сірого кольору, д.н. НОМЕР_1 від 19.04.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом впізнання особи за фотознімками, в ході якого свідок ОСОБА_15 впізнав підозрюваного ОСОБА_9 як особу, яка скоїла відносно нього вказаний злочин; протоколом впізнання особи за фотознімками, в ході якого свідок ОСОБА_15 впізнав підозрюваного ОСОБА_6 як особу, яка скоїла відносно нього вказаний злочин; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протоколом впізнання особи за фотознімками, в ході якого свідок ОСОБА_16 впізнав підозрюваного ОСОБА_9 як особу, яка скоїла відносно нього вказаний злочин та іншими матеріалами в їх сукупності.
При цьому, інкримінований ОСОБА_6 злочин за ч.2 ст.186 КК України, є тяжким, за який покарання визначено виключно у виді позбавлення волі строком від 4-х до 6-ти років. Водночас, судом враховано ступінь участі ОСОБА_6 в скоєнні даного кримінального правопорушення, його активні дії щодо заволодіння майном потерпілого, із застосування насильства.
А тому слідчий суддя вважає, що суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_6 та серйозність висунутої підозри, дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від суду або вчинити інші кримінальні правопорушення.
Крім того, в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, реєстрації, а тому у нього відсутні міцні соціальні зв`язки. Також, слідчий суддя вважає, що оскільки ОСОБА_6 підтримує товариські стосунки з іншими підозрюваними у справі, а відтак може незаконно впливати на потерпілого та свідків по даному провадженню, або зможе перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, що в свою чергу ускладнить та негативно вплине на повноту, об`єктивність, всебічність та неупередженість дослідження обставин кримінального провадження.
З урахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, або іншим чином перешкоджати здійсненню кримінального провадження, і неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
Таким чином, у відповідності до ст.178 КПК України, вважаю за необхідне клопотання слідчого задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів.
При цьому, використовуючи своє право, передбачене ч.4 ст.183 КПК України, вважаю за необхідне не визначати розмір застави.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначати в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України затримано о 15 годині 00 хвилині 19 квітня 2018 року, датою закінчення дії ухвали про тримання її під вартою слід вважати 15 годину 00 хвилину 17 червня 2018 року.
З приводу доводів захисту та підозрюваного про застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя не вбачає можливість такого застосування, так як такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 злочину й не зможе забезпечити його процесуальну поведінку, при цьому враховано тяжкість кримінального правопорушення, відсутність належних гарантій та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні встановлені ризики.
Суд вважає встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, і лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 206, 309-310, 395 КПК України,
Клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Дата закінчення дії ухвали 15 годину 00 хвилин 17 червня 2018 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1