УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю: представника ТОВ «Хандал» адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві

клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Хандал» про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИВ :

21 серпня 2017 року директор ТОВ «Хандал» ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, в порядку ст. 174 КПК України, про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року, у кримінальному провадженні № 0000096, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.212, ст.205 КК України, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на безготівкових рахунках ТОВ «Хандал» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , які відкриті в Южному Головному регіональному управлінні ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 328704, адреса: м. Одеса, вул. Щорса, 125/1).

Однак, кримінальне провадження № 0000096, не здійснюється щодо ТОВ «Хандал», воно не є учасником кримінального провадження, посадовим особам ТОВ «Хандал» підозру у вказаному кримінальному провадженні не оголошували та Товариство не має жодного відношення до підприємств, відносно яких здійснюється кримінальне провадження № 0000096. Разом з тим, грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках та на які накладено арешт не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди, не містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, не набуті кримінально протиправним шляхом, не отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто не містять жодного з критеріїв, передбачених ст. 98 КПК України, а відтак не мають жодного відношення до предмету розслідування кримінального провадження № 0000096 та не є об`єктами складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 205, 212 КК України. Таким чином, на думку заявника арешт на майно було накладено необґрунтовано, а тому потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження відпала.

Представник ТОВ «Хандал» - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав, просив слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі, з підстав у ньому наведених. Зазначив про те, що грошові кошти на які накладено арешт жодного відношення до кримінального провадження № 0000096 не мають, а тому необхідність в арешті майна відпала.

Слідчий з ОВС 3 ВРКП СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_5 , за клопотанням якого було накладено арешт на майно, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся завчасно та належним чином, про причини не явки суду повідомлено не було.

Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності слідчого.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника ТОВ «Хандал» адвоката ОСОБА_3 , вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року накладено арешт на майно, а саме на грошові кошти, що знаходяться на безготівкових рахунках ТОВ «Хандал» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , які відкриті в Южному Головному регіональному управлінні ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 328704, адреса: м. Одеса, вул. Щорса, 125/1).

Разом з тим, заявником при зверненні до слідчого судді з зазначеним клопотанням не долучено належним чином засвідченої копії ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року, на підставі якої було накладено арешт на вищезазначене майно. Не надано такої копії ухвали слідчого судді і в судовому засіданні представником заявника-адвокатом ОСОБА_3 , що позбавляє слідчого суддю можливості перевірити факт накладення арешту на майно, підстави та мету застосування такого арешту, перелік майна та заборони, які накладені на таке майно.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що заявником у клопотанні не доведено, а слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно вказане в клопотанні, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Хандал» про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1