Справа № 161/1458/18
Провадження № 1-кс/161/1008/18
У Х В А Л А
П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А
м. Луцьк 31 січня 2018 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого криміналіста слідчого відділу УСБУ у Волинській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000004 від 04.01.2018, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, проарешт майна, -
В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий - криміналіст слідчого відділу УСБУ у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про арешт майна, мотивуючи його тим, СВ УСБУ у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000004 від 04.01.2018, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.У даному кримінальному провадженні підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, поєднаного з вимаганням надання такої вигоди, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Також, слідчий зазначив, в період 2017 року, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, являючись військовослужбовцем Збройних сил України з військовим званням «сержант» та обіймаючи посаду командира взводу зв`язку 1 ОМБП військової частини НОМЕР_1 , тобто, будучи наділеним організаційно-розпорядчими обов`язками по здійсненню керівництва вказаним підрозділом, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи всупереч інтересам служби та з метою особистого збагачення, неодноразово висловлював своєму підлеглому - військовослужбовцю взводу зв`язку 1 ОМБП військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_5 вимогу надати йому неправомірну вигоду - грошові кошти в сумі 5 000 грн. за невжиття заходів щодо притягнення останнього до дисциплінарної та адміністративної відповідальності за вчинення ним порушень при проходженні військової служби.

Указані вище кошти ОСОБА_6 мав перерахувати на банківську картку за № НОМЕР_2 КБ «Приватбанк», оформлену на ім`я ОСОБА_4 .

Діючи задля досягнення свого умислу, 15.01.2018, приблизно о 08:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у розташуванні військової частини НОМЕР_1 , що знаходить за адресою: АДРЕСА_1 , висловив своєму підлеглому ОСОБА_5 вимогу надати йому неправомірну вигоду, надавши папірець з власноручно написаним номером банківської картки № НОМЕР_2 та суму необхідного переказу 3000 грн. та частини своїх анкетних даних.

У подальшому, 24.01.2018, о 15:08 год., ОСОБА_4 , на виконання обумовленої і висунутої ним раніше незаконної вимоги про передачу йому коштів, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вчинення дії з використанням службового становища, одержав від ОСОБА_5 неправомірну вигоду в сумі 3000 грн., за сприяння ним останньому у проходженні військової служби, а також непритягнення ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності, яку останній перерахував на особисту картку ОСОБА_4 № НОМЕР_2 , відкриту в КБ «Приватбанк», та використав частину з цих коштів на власні цілі.

Після цього, ОСОБА_4 був викритий працівниками Управління СБ України у Волинській області.

25.01.2018, в ході проведення обшуку ОСОБА_4 , на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.01.2018, виявлено та вилучено банківську картку КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 та мобільний телефон марки «Lenovo» IMEI1: НОМЕР_3 IMEI2: НОМЕР_4 із картками операторів мобільного зв`язку Київстар № НОМЕР_5 та ВФ-Україна № НОМЕР_6 .

З врахуванням зазначених обставин, слідчий, посилаючись на ст. ст. 40, 100, 131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий просив суд:

1.Накласти арешт на вилучене в ході обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме на:

-банківську картку КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ;

-мобільний телефон марки «Lenovo» IMEI1: НОМЕР_3 IMEI2: НОМЕР_4 із картками операторів мобільного зв`язку Київстар № НОМЕР_5 та ВФ-Україна № НОМЕР_6 .

2. Розглянути клопотання без участі ОСОБА_4 .

В судове засідання прокурор ОСОБА_7 , слідчий ОСОБА_3 , володілець майна ОСОБА_4 , не з`явилися, хоча належними чином були повідомлені про час та дату судового засідання. До суду подали заяву, в якій клопотання підтримали із підстав зазначених у ньому та просили суд його задоволити, а судове засідання проводити у їх відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Оскільки учасники судового розгляду не прибули, суд розглянув клопотання без застосування технічних засобів фіксації судового розгляду.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»: суддя, при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності слідчого та прокурора не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступні обставини та прийшов до наступних висновків.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2018 року за №0000004 слідчим внесені відомості про те, що ОСОБА_4 , зловживаючи службовим становищем, з метою особистого збагачення, діючи всупереч інтересам служби, вимагає неправомірну вигоду у своїх підлеглих за не притягнення їх до дисциплінарної відповідальності при вчиненні таких під час проходження військової служби. Зокрема, встановлено, що ОСОБА_4 незаконно вимагає у свого підлеглого ОСОБА_5 неправомірну вигоду за не притягнення до дисциплінарної відповідальності, а також полегшення проходження останньому військової служби, з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.368 КК України (а.с.5).

Згідно з ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2018 року встановлено, що надано дозвіл слідчим СВ УСБУ у Волинській області на проведення обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Рівненської області, Демидівського району, с. Калинівка, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою відшукання і вилучення банківської картки КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 та інших банківських карток, які використовувались для досягнення злочинної мети, грошових коштів, набутих злочинним шляхом, записники та нотатки, мобільний телефон із встановленим додатком «Приват24», на якому зафіксовані відомості про надходження від підлеглих ОСОБА_4 коштів, що вимагались останнім, які мають значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні (а.с.6).
Відповідно до протоколу обшуку від 25 січня 2018 року встановлено, що в ході проведення обшуку ОСОБА_4 , виявлено та вилучено банківську картку КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 та мобільний телефон марки «Lenovo» IMEI1: НОМЕР_3 IMEI2: НОМЕР_4 із картками операторів мобільного зв`язку Київстар № НОМЕР_5 та ВФ-Україна № НОМЕР_6 (а.с.7-8).

Згідно з постановою старшого слідчого СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_3 від 25 січня 2018 року встановлено, що вилучені у ході проведення обшуку речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №00000045 (а.с.13).

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 2 вказаної статті тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є матеріальним об`єктом, що є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що слідчим доведено необхідність у накладанні арешту на речі, вилучені в ході проведення обшуку речі, які визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою збереження речового доказу, тому клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.98,167,170,172,173,372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого криміналіста слідчого відділу УСБУ у Волинській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000004 від 04.01.2018, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, проарешт майна задовольнити.
Накласти арешт на вилучене в ході обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме на:

банківську картку КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ;

мобільний телефон марки «Lenovo» IMEI1: НОМЕР_3 IMEI2: НОМЕР_4 із картками операторів мобільного зв`язку Київстар № НОМЕР_5 та ВФ-Україна № НОМЕР_6 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1