В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2017 р. Справа153/1106/17

Провадження1-кп/153/102/17-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000367

про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився 1986 року у липні місяці 7 числа у селі Тростянець Ямпільського району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, який на утриманні має двох неповнолітніх дітей, громадянина України,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 25 липня 2016 року близько 13 години знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 придбав у ОСОБА_7 радіоприймач «RADIO/USB SD PLAYER» вартістю 296 гривень 70 копійок, який завідомо для нього був здобутий злочинним шляхом.

Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України.

30 серпня 2017 року між прокурором Могилів-Подільської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_8 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000367 з одного боку та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_6 з іншого боку, у порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України у приміщенні Могилів-Подільської місцевої прокуратури укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.198 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст.198 КК України у виді обмеження волі на строк один рік, а також звільненням ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України і встановленням іспитового строку тривалістю один рік. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні обвинуваченому.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену у ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Могилів-Подільської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_5 , а також захисником ОСОБА_6 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст.198 КК України, за яке належить призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Окрім того, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та скоєне ним кримінальне правопорушення не є тяжким чи особливо тяжким злочином, вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, повністю визнає свою вину, з наслідками застосування амністії ознайомлений.

Як встановлено із ст.85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань..

Відповідно до ч.2 ст.86 КК України законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. «в» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що на момент вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки застосування амністії, а саме, що застосування амністії у подальшому, протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Керуючись ст.ст.314, 368-371, 373-374, 475 КПК України, ст.86 КК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», №1810-VІІІ від 22 грудня 2016 року, Законом України «Про застосування амністії в Україні`суд

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 серпня 2017 року між прокурором Могилів-Подільської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 і його захисником ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000367.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30 серпня 2017 року покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст..75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Строк відбування покарання обчислювати ОСОБА_5 з моменту проголошення вироку.

Керуючись ст.86 КК України та на підставі п.«в» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VІІІ від 22 грудня 2016 року засудженого ОСОБА_5 повністю звільнити від відбування покарання призначеного цим вироком.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1