Справа № 503/173/18
Провадження №1-кп/503/43/18
УХВАЛА
13 лютого 2018 року Кодимський районний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 ,

під час проведення в залі суду в м. Кодима підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000905 від 21.11.2017 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Березівка Одеської області, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На розгляд до Кодимського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Прокурором до суду було подано клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, які були підставою для обрання цього запобіжного заходу не змінились, яке прокурор підтримав в судовому засіданні.

Обвинувачений та його захисник заперечували щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказуючи, що прокурором не доведено існування таких ризиків та вважають за можливе змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Потерпілі підтримали клопотання прокурора, вказуючи, на наявність підстав для застосування саме такого запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.11.2017 року, ОСОБА_7 було обрано та ухвалою від 17.01.2018 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19.02.2018 року.

В судовому засіданні не було встановлено, що змінились саме ті ризики, які були підставою для обрання такого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу, суд враховує, що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 є тяжким та за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі, що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілих.

Також судом враховано практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

Зокрема у рішеннях "Харченко проти України", "Лабіта проти Італії" Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності, а оскільки ОСОБА_7 обвинувачуються в скоєнні злочину, який є тяжким та внаслідок вчинення якого настала смерть двох осіб, суд вважає, що існує певний суспільний інтерес до даної справи, який з часом не зникає.

Також суд керується висновками Європейського суду з прав людини викладеними у рішенні по справі "Ілійков проти Болгарії", що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Таким чином, враховуючи думку учасників кримінального провадження щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу, вимоги кримінального процесуального закону та практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню і вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого на шістдесят діб.

Керуючись ст.ст. 110, 369, 371, 372, 314 - 316 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, строком на шістдесят діб, тобто до 14 квітня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1