Справа № 686/6001/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2018 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника адвоката ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про визнання затримання незаконним,
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою, у якій просив визнати затримання ОСОБА_4 , яке відбулося 21.03.2018 року, незаконним. Свої вимоги мотивував тим, що затримання ОСОБА_4 відбулося з порушенням вимог КПК України, оскільки в протоколі затримання вказано іншу особу, а не його підзахисного, не зазначено понятих, які були присутні при затриманні, не вказано, який із пунктів, передбачених у п.2 ч.1 ст.208 КПК України були підставою для затримання, в протоколі не зазначено обставини вчинення кримінального правопорушення та конкретні факти. Крім того вказує про порушення права ОСОБА_4 на захист та невірне зазначення у протоколі затримання фактичного часу затримання.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав з викладених у ній підстав та зазначив, що підзахисний ОСОБА_6 був незаконно затриманий, оскільки підстави затримання наведені у протоколі затримання особи не відповідають дійсності.
ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що погоджується з доводами свого адвоката.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, пославшись на її необґрунтованість та безпідставність.
Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину від 21.03.2018 року підозрюваного ОСОБА_4 затримано о 12:20 год., хоча фактично затримання відбулося раніше, о 10год.10хв., як зазначає ОСОБА_4 в протоколі затримання. Підставами затримання зазначено п.1,2 ч.1 ст.208КПК України, зокрема:
1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;
2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;
Знайшли своє підтвердження і зауваження адвоката щодо зазначення у первинному протоколі затримання прізвища іншої особи, а не ОСОБА_4 , що в подальшому, у цей же день було виправлено.
В судовому засіданні ОСОБА_4 послідовно підтвердив усі події 21.03.2018 року, зокрема те, що прийшов у відділ поліції, приніс кошти для передачі посадовій особі, і коли передав їх, розпочалися слідчі дії зі складання протоколу огляду, в подальшому затримання і хронологічно ці події відповідають процедурі затримання, визначеної КПК України.
Того ж дня о 17год.17 хв. ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.
23.03.2018 року об 11год.33 хв., в межах строків, визначених ч.2ст.211 КПК України, заступник начальника СВ Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_7 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави у встановленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Згідно до ч. 4 ст. 206 КПК України якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.
Відповідно до ч. 5 ст. 206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобовязаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:
1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;
3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
Згідно до ст. 211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу. Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.
Норма ст. 206 КПК України, крім іншого, покликана врегулювати питання незаконного тримання особи під вартою та її звільнення з-під варти за доведеності такого тримання.
Слідчий суддя враховує доводи сторони захисту щодо невідповідності даних у протоколі затримання, проте фактично ця невідповідність ніяким чином не вплинула на саму процедуру затримання, зокрема щого часу затримання, орган досудового розслідування своєчасно звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу і фактично строк тримання особи під вартою ОСОБА_4 закінчується 24.03.2018 року о 10 год. 10 хв.
Невідповідність прізвища особи в протоколі є очевидною технічної опискою, але усі інші дані протоколу стосуються саме особи ОСОБА_4 і подій його затримання і подальше виправлення в протоколі підтверджує цей факт. ОСОБА_4 затримано одразу на місці вчинення кримінального правопорушення, про що і вказано у протоколі і про підстави затримання особі було зрозуміло, що він підтвердив в судовому засіданні. Прізвища понятих зазначено у протоколі затримання, а фактичні обставини злочину згідно вимог до такого протоколу, визначених КПК України (ст.104 та ч.5ст.208) у такому документі не вказуються.
Порушення права особи на захист в ході розгляду скарги також не встановлено, крім того ця обставина в даному випадку ніяк не вплаває на законність затримання.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя не знаходить підстав для визнання затримання підозрюваного ОСОБА_4 , яке відбулося 21.03.2018 року, незаконним, а тому скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.206, 208, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на незаконне затримання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя