УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.11.2017 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про відмову в задоволені клопотання про визнання потерпілим, -
У судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити.
Слідчий СВ Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки проводяться слідчі (розшукові) дії відповідно до вказівок Житомирської місцевої прокуратури.
Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкоджає для розгляду скарги.
Слідчий суддя, вивчивши й дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення скаржника, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 17.03.2017 року зобов`язано слідчого СВ Житомирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання його потерпілим.
За результатом розгляду клопотання ОСОБА_3 слідчим СВ Житомирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 23.07.2017 року винесено постанову, про відмову у визнанні потерпілим, посилаючись на те, що зібраними матеріалами у кримінальному провадженні не добуто будь-яких доказів того, що ОСОБА_3 завдано будь-якої шкоди, а тому його звернення є надуманим та безпідставним.
Листом № 1303-г/24-2017 від 19.10.2017 року начальник слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області повідомив, що за результатами розгляду, за допущення порушення вимог ст. 220 КПК України та неповідомлення заявника про результати розгляду клопотання, заслуговує дисциплінарного стягнення слідчий слідчого відділу Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , але враховуючи той факт, що останній наказом ГУНП №500 оголошено зауваження, вирішено цим обмежитись. На даний час, а саме з 29.09.2017 досудове розслідування у кримінальному провадженні доручено слідчому СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 . Керівництву слідчого відділу Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області надано вказівку забезпечити виконання вказівок процесуального керівника Житомирської місцевої прокуратури та прийняти об`єктивне і законне рішення в розумні строки.
Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Зокрема, у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно ст. 55 КПК України, в основі набуття фізичною особою статусу потерпілого кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної ( завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не - передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.
Частина 5 ст.55 КПК України надає слідчому або прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим, в тому разі, якщо повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.
ОСОБА_3 звертався з заявою про визнання потерпілим.
Не зважаючи на це, слідчий в порушення вказаних вище вимог ст. 55 КПК України, незаконно відмовив у визнанні його потерпілим, чим порушив його законні права та інтереси та безпідставно усунув від участі у кримінальному провадженні, а тому постанова про відмову у визнанні потерпілим підлягає скасуванню.
Крім того, заявник просив визнати його потерпілим, однак відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя виносить ухвалу про скасування рішення слідчого або прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію або відмовити у задоволенні скарги.
Тож, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 307 КПК України, у слідчого судді відсутні повноваження за результатами розгляду скарги для визнання особи потерпілою.
Також чинний КПК України не передбачає окремої процесуальної дії, як вручення пам`ятки оскільки пам`ятка про права має бути вручена при його допиті в якості потерпілого.
Враховуючи викладене, керуючисьст.303-306 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу задовольнити частково.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя