У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" вересня 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районний суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 та начальника відділу прокуратури міста Києва, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою в якій просить визнати дії та бездіяльність заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 та начальника відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , яка полягає у ненаданні інформації щодо дійсного місцезнаходження матеріалів кримінального провадження №0000046 протиправними.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити.
В судовому засіданні прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечував вказавши, що вказані матеріали кримінального провадження до Київської місцевої прокуратури №4 не надходили, а відповідно до листа старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_7 до слідчого відділу Дніпровського управління поліції ГУ НП м. Києва матеріали кримінального провадження №0000046 надійшли лише 11.08.2017 року.
Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.
В силу ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Положення ст.303 КПК України регламентують вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, при цьому оскарження дій прокурора в частині не надання інформації щодо місцеперебування матеріалів кримінального провадження, до даного переліку не віднесено.
Крім того, як вбачається з довідки від 07.09.2017 року, підписаної архіваріусом ОСОБА_8 та спеціалістом Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 , перевіркою книги обліку кримінальних проваджень в порядку нагляду, порушених прокуратурою м. Києва та іншими районами, матеріали кримінального провадження за №0000046 по теперішній час до Київської місцевої прокуратури №4 не надходили.
Відповідно до листа старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_7 матеріали кримінального провадження №0000046, за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 КК України в 35 томах, до слідчого відділу Дніпровського управління поліції ГУ НП м. Києва надійшли 11.08.2017 року, де і перебувають на даний час.
Щодо вимоги особи, яка подала скаргу про визнання дій начальника відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_10 протиправними та зобов`язання його надати інформацію про те, коли матеріали кримінального провадження за №0000046 були направленні до СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, то відповідно до норм діючого КПК України, скарги на дії чи бездіяльність прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Оскільки Прокуратури міста Києва юридична адреса: м. Київ, вул. Предславинська, 45/9, що територіально не відноситься до юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києві, то слідчий суддя приходить до висновку, що у цій частині скарги слід відмовити та вважає за необхідне роз`яснити особі, яка подала скаргу його право звернутися в межах територіальної юрисдикції.
За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у скарзі, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, у задоволенні скарги відмовити, оскільки викладені у ній доводи з вищевказаних підстав є сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 та начальника відділу прокуратури міста Києва відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя