Ухвала
іменем україни
31 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 23 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 9 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 23 вересня 2016 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився та проживає по АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Вирішено по справі питання щодо речових доказів та судових витрат.
За вироком суду, ОСОБА_7 , протягом липня 2015 року, будучи військовослужбовцем 80-ї десантно-штурмової бригади Збройних Сил України, перебуваючи у зоні проведення антитерористичної операції у смт Побєда Луганської області, знайшов на території проведення бойових дій одну гранату Ф-1, що є боєприпасом, п`ять уніфікованих запалів ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ та один уніфікований запал ручної гранати дистанційної дії типу УЗРГМ-2, п`ять електродетонаторів типу ЕДП, один електродетонатор типу ЕДП-р, що є складовими частинами боєприпасів, два пластичних предмети овальної форми, які є сумішевою вибуховою речовиною на основі гексогену, дистилятної нафтової оливи та іонів калію та нітрат-іонів, один капсуль детонатора, дві запалювальні трубки промислового виробництва, які є засобами ініціювання вогню, тринадцять запалів типу МД-5, два детонуючі шнури ДШ-В, які є засобами ініціювання вибуху і чотири механічні частини мінних уніфікованих підривачів типу МУВ, які в подальшому повинен був здати на військовому полігоні поблизу м. Житомир, однак усвідомлюючи, що знайдені предмети є вибуховими речовинами, бойовими припасами та їх частинами, з метою подальшого зберігання, привласнив їх, зберігав та носив у своїй сумці без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, повернувшись із зони проведення антитерористичної операції у м. Львів, будучи демобілізованим з лав Збройних Сил України, приблизно о 13 год. 30 хв. 22 вересня 2015 року неподалік будинку АДРЕСА_3 був зупинений працівниками СБУ у Львівській області, які виявили у нього вищевказані предмети, вилучені після цього працівниками Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області.

ОСОБА_8 , протягом липня 2015 року, будучи військовослужбовцем 80-ї десантно-штурмової бригади Збройних Сил України, перебуваючи в зоні проведення антитерористичної операції у смт Побєда Луганської області, знайшов на території проведення бойових дій три гранати Ф-1, одну гранату типу РГД-5, шістнадцять патронів із маркувальними позначеннями на дні 270-94, що є боєприпасами патронами калібру 9х18 мм ПМ, три універсальні запали до гранат типу УЗРГМ-2, що є складовими частинами боєприпасів, які в подальшому повинен був здати на військовому полігоні поблизу м. Житомир, однак усвідомлюючи, що знайдені предмети є бойовими припасами, з метою подальшого зберігання, привласнив їх, зберігав та носив у своїй сумці без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, повернувшись із зони проведення антитерористичної операції у м. Львів, будучи демобілізованим з лав Збройних Сил України, приблизно о 13 год. 30 хв. 22 вересня 2015 року неподалік будинку АДРЕСА_3 був зупинений працівниками СБУ у Львівській області, які виявили в нього вищевказані предмети, вилучені після цього працівниками Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 9 грудня 2016 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить судові рішення скасувати, а кримінальне провадження закрити. Вказує на неправильне застосування кримінального закону та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягають звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, оскільки вони добровільно видали боєприпаси та вибухові речовини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи, викладені в касаційній скарзі та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а касаційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею ст.263 КК Українипередбачено відповідальність за носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Частиною 3 ст. 263 КК України передбачено звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка вчинила злочин, передбачений частинами першою або другою цієї статті, якщо вона добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.
Під добровільною здачею органам влади, зокрема, зброї, що згідно з ч. 3 ст. 263 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, слід розуміти такі дії, коли особа, маючи можливість і надалі зберігати зброю, незалежно від мотивів за власним бажанням передає її відповідному державному органу.

Під час розгляду справи засуджені ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 не заперечували факту придбання, зберігання та носіння вибухових речовин, вибухових пристроїв та боєприпасів. При цьому вони вказували на те, що після повернення додому вони мали на меті знешкодити наявні у них предмети.
З огляду на те, що судом було достовірно встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 видали наявні у них предмети тільки після заявленої безпосередньої вимоги працівників правоохоронного органу, які володіли інформацією про наявність у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 таких предметів, розуміючи, що їх дії викрито і вони позбавлені можливості подальшого зберігання вибухових речовин, вибухових пристроїв та боєприпасів. З огляду на наведене, відсутні підстави вважати, що вони видали наявні предмети добровільно.
Таким чином кваліфікація дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.1 ст. 263 КК України є правильною.
Призначене ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.
Апеляційний розгляд справи відбувався відповідно до вимог ст. 419 КПК України, а ухвала апеляційного суду містить докладні мотиви прийнятого рішення з зазначенням підстав з яких визнано необґрунтованою апеляцію захисника.
Керуючись статтями 433-436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 23 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 9 грудня 2016 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3