Справа № 1-127/2001
Номер провадження 1-в/699/28/17

ПОСТАНОВА
про зняття арешту
29.09.2017 м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
заявника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсунь-Шевченківськийзаяву ОСОБА_4 про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:
До Корсунь - Шевченківського районного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_4 із заявою про зняття арешту з належного йому автомобіля ВАЗ-21063 д.н.з. НОМЕР_1 , яка мотивована тим, що слідчим в ході досудового слідства у кримінальній справі № накладено арешт на вказаний автомобіль, який було визнано речовим доказом. По кримінальній справі винесено вирок, автомобіль повернуто, однак накладений арешт не скасований, що завдає йому перешкоди у розпорядженні майном.
Заявник у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив суд зняти арешт з автомобіля «ВАЗ-21063», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого він являється.

Прокурор проти задоволення заяви не заперечила.

Суд, заслухавши пояснення заявника, думку прокурора, дослідивши вирок по кримінальній справі № 1-127/2001рік, вважає, що заява ОСОБА_4 про зняття арешту з автомобіля обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України (2012 року), арешт майна може бути скасовано, якщо заявник доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Відповідно п. 9 розділу ХІ Перехідних положень КПК України (2012 року) запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Судом встановлено, в ході досудового слідства син заявника ОСОБА_5 визнаний свідком у кримінальній справі № про обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.140, ч.3 ст.142, ч.1 ст.222 КК України 1960 року, ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.140, ч.3 ст.142, ч.2 ст.206 КК України 1960 року, ОСОБА_8 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.140, ч.3 ст.142, ч.1 ст.222 КК України 1960 року, ОСОБА_9 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.142 КК України 1960 року, ОСОБА_10 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.140, ч.3 ст.142 КК України 1960 року.

01.03.2001 року слідчим в ОВС СУ УМВС в Черкаській області ОСОБА_11 під час досудового слідства, у порядку ст.130 КПК України 1960 року, винесено постанову про визнання автомобіля знаряддям скоєння злочину та винесення заборони на відчуження автомобіля «ВАЗ-21063» д.н.з. НОМЕР_1 .

Кримінальна справа розглянута Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області з постановленням вироку 01.11.2001 року.

Питання щодо автомобіля «ВАЗ-21063» д.н.з. НОМЕР_1 судом не вирішувалося, оскільки такий не був визнаний речовим доказом у справі, що вбачається з вироку суду.

Зазначений автомобіль по факту був повернутий власнику ОСОБА_4 , однак накладений арешт на нього не знято.

Згідно технічного паспорту автомобіль «ВАЗ-21063», 1991 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві власності заявнику ОСОБА_4 (а.с. 58).

Заявник для вирішення спірного питання щодо зняття арешту з транспортного засобу звертався до слідчого управління ГУНП в Черкаській області, йому рекомендовано звернутися до суду (а.с.51).

Згідно з п. 9 ст. 324 КПК України в редакції 1960 року постановляючи вирок суд повинен вирішити питання, у тому числі, що зробити з речовими доказами.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться п. 4 постанови № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» суд в порядку ст.ст. 409,411 КПК України, суд вправі на стадії виконання вироку вирішити питання про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду та скасування заходів забезпечення позову чи можливої конфіскації майна, якщо при постановлені вироку ці заходи скасовані не були.

За таких обставин, враховуючи, що предмет даного судового розгляду не визнаний речовим доказом у справі, у зв*язку з чим його доля не вирішувалася вироком суду, але продовжує діяти накладений на нього в 2001 році арешт, який слідчим, що його накладав, не знятий перед направленням справи до суду, приймаючи до уваги строк дії даного заходу забезпечення, суд приходить до висновку, що накладений арешт на зазначений автомобіль має бути скасований.

Керуючись ст.ст. 81, 409, 411 КПК України в редакції 1960 року, «Перехідними положеннями» Кримінального процесуального кодексу України від 13.04.2012 року,

суд

ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати арешт автомобіля «ВАЗ-21063», 1991 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_1 , накладений слідчим в ОВС СУ УМВС в Черкаській області ОСОБА_11 під час досудового слідства у кримінальній справі № .

На постанову може бути подана апеляція Апеляційному суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд протягом семи діб з дня винесення.

Суддя ОСОБА_1