Справа № 214/4304/17
1-кп/214/641/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0001755 щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ліхен Німеччина, українця, громадянина України, з середньою освітою, інваліда ІІІ групи, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, раніше не судимого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 08.07.2017 приблизно о 13 годині 40 хвилин, знаходячись в районі швейної фабрики «Полстар» по вул. В. Великого в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, знайшов медичний шприц об`ємом 2 мл. з рідиною коричневого кольору, який він почав незаконно зберігати у правому наружному кармані, вдягнених на ньому спортивних брюк для власного вживання без мети збуту. Після чого ОСОБА_3 пішки пішов вздовж вулиці Володимира Великого в м. Кривому Розі щоб піти додому та вжити наркотичний засіб. Так, 08.07.2017 о 14.00 годин біля будинку № 43Ж по вул. Володимира Великого в Саксаганському районі м. Кривого Рогу працівниками поліції в присутності понятих складено протокол огляду, в ході огляду у ОСОБА_3 з правого наружного карману вдягнених на ньому спортивних брюк вилучений медичний шприц з речовиною, яка згідно висновку експерта № 2/8.6/731 від 14.07.2017 масою 0,7124 містить опій ацетильований, який є особливо небезпечним наркотичним засобом, маса якого у перерахунку на суху речовину складає 0,0172 г.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками: незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю і показав, що 08.07.2017 поїхав у аптеку на пл. Артема. Коли повертався на маршрутці вийшов на зупинці, щоб сходити в туалет. Біля лавочки побачив коробку з цигарок, в якій побачив шприц з наркотичним наповненням. Знав, що це опій, бо раніше вживав наркотики та впізнав його. Забрав собі, бо були сильні болі і знав, що від цієї речовини буде легше. Йдучи на зупинку зупинили працівники поліції, яким зізнався про наявність забороненої речовини.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Призначаючи покарання суд, відповідно до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 2 а.с. 36).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони (Т. 2 а.с. 35), в силу ст. 89 КК України раніше не судимий (Т. 2 а.с. 38-39), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра не перебував та не перебуває (Т. 2 а.с. 36) у лікаря-нарколога перебував під диспансерним наглядом з серпня 1996 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності. Знятий з під нагляду в вересні 2009 року внаслідок одужання (Т. 2 а.с. 37), є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням з 14.10.2013 довічно (Т. 2 а.с. 33).

Крім того, до суду надійшла досудова доповідь відносно ОСОБА_3 , складена Саксаганським районним сектором Центрального міжрайонного відділу з питань пробації м. Кривого Рогу Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України. Згідно висновків органу пробації ОСОБА_3 показав середній ризик вчинення нового кримінального правопорушення та низький рівень небезпеки для суспільства, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства (Т. 1 а.с. 25-26).

При призначенні покарання для ОСОБА_3 , суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи всі ці обставини, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі. Але враховуючи обставини, що пом`якшують покарання суд вважає можливим при призначенні покарання застосувати ст. 75 КК України і звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-УІІІ від 22.12.2016. Свою заяву мотивує тим, що він є інвалідом 3 групи. Раніше до нього амністія не застосовувалась.

Прокурор не заперечує проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році», так як той є інвалідом третьої групи.

Враховуючи, що згідно пункту г) ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-УІІІ від 22.12.2016 підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: особи, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України, та є інвалідом третьої групи з 14.10.2013 довічно за загальним захворюванням, тому суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-УІІІ від 22.12.2016.

Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведеної судової експертизи в сумі 865 грн. 90 коп. (Т. 2 а.с. 19) підлягають стягненню з обвинуваченого у відповідності зі ст. 124 КПК України на користь держави.

Питання речових доказів вирішується судом у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 126, 368, 370, 371 КПК України, Закону України «Про амністію в 2016 році" від 22.12.2016, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробувальним строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбуття покарання, призначеного даним вироком суду, на підставі пункту г) ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-УІІІ від 22.12.2016.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 865 грн. 90 коп. (Т. 2 а.с. 19).

Речовий доказ медичний шприц об`ємом 2,0 мл., заповнений рідиною масою 0,0994 г., яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів - «опій ацетильований», обіг яких заборонено, який переданий на зберігання в камеру схову речових доказів Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити (Т. 2 а.с. 24).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1