Справа № 456/291/18
Провадження № 1-кс/456/102/2018
УХВАЛА
іменем України
12 лютого 2018 року

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию Львівської області скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 14.11.2017 року,

ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою та просить скасувати постанову старшого слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 14.11.2017 року про закриття кримінального провадження №0001720 за ч. 1 ст. 356 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення у зв`язку з її незаконністю та необґрунтованістю.
В обґрунтування поданої скарги заявник покликався на те, що старшим слідчим 14.11.2017 року було закрито кримінальне провадження № 0001720 від 22.09.2017 року в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. При цьому скаржник вважає, що постанову, яку він отримав 26.01.2018 року, винесено передчасно, без наведення очевидних і достатніх підстав для закриття кримінального провадження. А тому просить її скасувати у зв`язку з суттєвими порушеннями при дослідженні обставин кримінального правопорушення.
Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримав, просить її задовольнити та скасувати постанову старшого слідчого Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001720 від 22.09.2017 року.
Прокурор у судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити, вказуючи на її безпідставність, оскільки враховуючи зібрані в ході досудового розслідування докази, оцінюючи всі обставини в їх сукупності, вважає, що в даному кримінальному провадженні відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України, у зв`язку з чим постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає.
Суб`єкт оскарження, старший слідчий Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти даної скарги, покликаючись на те, що постанову від 14.11.2017 року про закриття кримінального провадження №0001720 від 22.09.2017 року ним винесено за всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних.

Заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 55 Конституції України кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Однією із загальних засад кримінального провадження відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України є доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, яка гарантує кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим кодексом.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Так, забезпечуючи принцип доступу до правосуддя, в порядку ст. 21 КПК України та ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчим суддею Стрийського міськрайонного суду Львівської області 01.02.2018 року відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду.

Слідчим суддею в судовому засіданні проведено огляд матеріалів кримінального провадження та встановлено наступні фактичні обставини справи.

22.09.2017 року до Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області надійшли письмові заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що їх сусід ОСОБА_7 , який є співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 , близько 18-ти місяців назад самовільно, без їх згоди демонтував належну їм водяну колонку та бетонні кільця з-під неї, яка знаходилася у дворі вказаного будинку, розпорядившись нею на власний розсуд, спричинивши їм матеріальних збитків на загальну суму близько 5584 грн.
За вказаним фактом СВ Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області зареєстровано кримінальне провадження № 0001720 від 22.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України.
14.11.2017 року старшим слідчим Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0001720 від 22.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. З постанови вбачається, що провадження закрито у зв`язку з невстановленням заподіяння самовільним вчиненням певних дій значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.
Стаття 356 КК України визначає самоправство як самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.
З об`єктивної сторони злочин характеризується сукупністю таких ознак: 1)самовільним, всупереч встановленому законом порядку, вчиненням будь-яких дій; 2)оспорюваністю правомірності цих дій з боку інших громадян або юридичних осіб; 3)заподіянням такими діями значної шкоди правоохоронюваним інтересам; 4)причинновим зв`язком між діями винної особи та значною шкодою.
Злочин визнається закінченим з моменту заподіяння самовільним вчиненням певних дій значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника. Самоправство, яке не заподіяло значної шкоди правоохоронюваним інтересам, розглядається як адміністративний проступок (ст. 186 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Питання про те, чи є спричинена самоправством шкода значною, потрібно вирішувати окремо у кожному конкретному випадку (оціночна ознака). До нематеріальної значної шкоди при самоправстві потрібно відносити, зокрема, заподіяння шкоди здоров`ю особи, порушення політичних, трудових, житлових та інших конституційних прав і свобод людини і громадянина.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що в ході досудового розслідування проведено допит свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які показали, що проживають у будинку АДРЕСА_1 , що належить їм та ОСОБА_7 у рівних частках. Крім цього, всі вони користуються спільною прибудинковою територією, на якій була встановлена водяна колонка, якою вони разом користувалися протягом останніх 30-ти років. Близько 18-ти місяців назад їхній сусід ОСОБА_7 самоправно, без їх дозволу демонтував водяну колонку та два бетонні кільця, на яких вона була розміщена, встановивши їх собі у власний септик, а яму, яка утворилася внаслідок демонтажу цих кілець, ОСОБА_7 засипав. Таким чином, ОСОБА_7 самоправно, без дозволу інших власників майна розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши матеріальних збитків на суму близько 1861,33 грн. кожному.

Таким чином, в діях ОСОБА_7 формально вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, що заподіяло значну шкоду. Заподіяна шкода у складі самоправства може бути визнана значною тоді, коли розмір спричинених матеріальних збитків у 100 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Станом на 01.01.2017 року один неоподатковуваний мінімум доходів громадян становив 800 гривень, а в розрахунку визначення значного розміру шкоди сума завданого збитку повинна складати не менше 80000 гривень.
Слідчим було встановлено, що розмір матеріальних збитків, завданих ОСОБА_5 , становить 1861,33 грн., що не є значною шкодою та не перевищує визначений законом розмір.
Крім того, в ході здійснення досудового розслідування було також встановлено відсутність заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Відповідно до ч. 2 ст. 11 КК України не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого вищезазначеним Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Таким чином, самовільними діями ОСОБА_7 по демонтуванню водяної колонки та бетонних кілець з-під неї значної шкоди інтересам ОСОБА_5 не заподіяно.
За вказаних обставин відсутні ознаки об`єктивної сторони складу кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України.
Досудове розслідування визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась неперевіреною, тобто коли виконані вимоги ст. 91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає постанову старшого слідчого від 14.11.2017 року про закриття кримінального провадження мотивованою та обгрунтованою. Її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Отже, слідчим були здійснені всі можливі дії для з`ясування обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України, які були відображені в постанові.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову в задоволенні скарги.
Таким чином, доводи ОСОБА_5 , наведені в скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що скарга ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 14.11.2017 року про закриття кримінального провадження №0001720 від 22.09.2017 року не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 21, 22, 93, 284, 303-307, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 14.11.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001720 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1