Справа № 214/5398/17
1-кп/214/744/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 05 серпня 2017 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до свого батька ОСОБА_7 , який знаходився в положенні лежачи на дивані, в ході словесної сварки, не усвідомлюючи можливості настання наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, які в подальшому призвели до смерті потерпілого, хоча повинен був і міг усвідомлювати настання таких наслідків, схопив ОСОБА_7 руками за ноги та потягнув його на себе, внаслідок чого останній упав на підлогу та контактував своїм тулубом та ділянкою голови з поверхнею підлоги, після чого ОСОБА_5 , продовжуючи свої дії, з метою примусового вигнання свого батька ОСОБА_7 із приміщення вказаної квартири, схопив його спочатку руками за ноги, а в подальшому за руки та став тягнути його по підлозі в бік виходу з квартири, спричиняючи йому тим самим тілесні ушкодження внаслідок контакту голови та інших ділянок тіла з поверхнею підлоги, перетягнувши ОСОБА_7 до площадки 7-го поверху в приміщенні під`їзду №1, розташованого в зазначеному будинку, де, продовжуючи конфлікт з ОСОБА_7 , не усвідомлюючи можливості настання наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, які в подальшому призвели до смерті потерпілого, хоча повинен був і міг усвідомлювати настання таких наслідків, умисно штовхнув ОСОБА_7 руками в спину, внаслідок чого останній втратив рівновагу, вдарився головою об поверхню стіни та впав на бетонну підлогу, вдарившись ще раз об підлогу головою.

У результаті таких дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми, саден та синців на голові, крововиливів під м`які покривні тканини голови, крововиливів у скроневий м`яз ліворуч, переломів тім`яних кісток, субарахноїдальних крововиливів на поверхні великих півкуль мозку та мозочку, дрібних внутрішньомозкових навколосудинних та дрібновогнищевих крововиливів, яка ускладнилась набряком головного мозку.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1332 від 22.08.2017 року, виявлені у потерпілого ОСОБА_7 тілесні ушкодження, що входять до комплексу внутрішньочерепної травми, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень стосовно живих осіб, як небезпечні для життя в момент спричинення, від яких потерпілий ОСОБА_7 помер через невеликий проміжок часу після їх спричинення на місці.

Своїми діями ОСОБА_5 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 119 КК України, за ознаками: вбивство, вчинене через необережність.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, пояснив, що 05 серпня 2017 року, приблизно о 21 годині, він повернувся додому з роботи, його батько, який знаходився дома та лежав на ліжку, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, почав кричати на нього, ображати та принижувати його, він намагався заспокоїти батька, але той на його уговори не реагував, після чого він підійшов до батька, схопив його за ноги, стягнув із ліжка та потягнув по підлозі на вихід з квартири, при цьому батько вдарився головою та спиною об підлогу, потім він виштовхнув батька в під`їзд, однак батько намагався повернутись до квартири та не давав йому закрити вхідні двері квартири, тоді він штовхнув батька в спину, той відлетів в сторону ліфту, вдарився головою об стіну та впав, він повернувся у квартиру та ліг спати, а коли вранці прокинувся, то не знайшов батька в квартирі, тоді він вийшов із квартири на площадку під`їзду та побачив батька, який лежав на підлозі біля ліфту, він торкнув батька, але той вже був мертвий, тоді він викликав поліцію. Додав, що батько зловживав спиртними напоями та постійно кричав на нього та ображав його. Він не мав наміру позбавляти батька життя, дуже жалкує з приводу вчиненого, просить суд не карати його суворо та не позбавляти його волі.

Окрім показань обвинуваченого, судом досліджені письмові документи, які задовільно характеризують його особу за місцем його проживання, підтверджують відсутність у нього судимості та відповідні відомості, які свідчать про те, що обвинувачений на цей час під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває (а.с.91-95).

Суд, ураховуючи думки учасників судового провадження, визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, вчиненого з необережності, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем свого проживання, раніше не судимий, під наркологічним чи психіатричним наглядом на цей час не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи всі викладені вище обставини, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням ч. 1 ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у виді домашнього арешту втратив свою силу.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 (два) роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази дерев`яну табуретку, змиви речовини бурого кольору, контрольні змиви, шість слідів папілярних узорів, дактилокарту, зрізи нігтів та мікрооб`єкти з трупу ОСОБА_7 , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Саксаганського ВП КВП, знищити після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .