Справа № 642/5088/17,
Провадження 1кп/642/697/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження № 0001928 від 01.08.2017 року стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, не одруженого, з вищою освітою, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчинені злочинів передбачених ч.2 ст.310, ч.2 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Починаючи з весни 2017 року (точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені), ОСОБА_5 , діючи умисно, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, з метою вирощування (культивування) рослин конопель для особистого вживання без мети збуту, на земельній ділянці, розташованій на присадибній території домоволодіння АДРЕСА_1 за місцем свого проживання, здійснював догляд за посівами рослин конопель по АДРЕСА_1 за місцем свого мешкання, а саме культивував,рихлив та поливав з метою доведення їх до стадії дозрівання, тобто незаконно вирощував рослини коноплі у кількості 56 рослин.

31 липня 2017 р., в період часу з 17 години 45 хвилин по 18 годину 20 хвилин, в ході проведення огляду території присадибної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_5 , співробітниками поліції було виявлено та вилучено рослини у кількості 56 штук, які, згідно висновку експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України №1522 від 31.08.2017 р. надані на дослідження рослини у кількості 56 штук, масою 642,3 грам, відносяться до нарковмістних рослин роду «Коноплі», які ОСОБА_5 незаконно посіяв і незаконно вирощував для подальшого особистого вживання без мети збуту.

Крім того, протягом травня-серпня 2017р., ОСОБА_5 , маючи намір направлений на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знаходячись на території присадибної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 за місцем свого мешкання, зривав кущі коноплі (кількість яких в ході досудового розслідування не встановлено), після чого сушив їх та почав зберігати у себе за місцем мешкання, для подальшого вживання, без мети збуту.

31 липня 2017 р., в період часу з 17 години 05 хвилин по 17 годину 35 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Алуштинська, 1-б, був виявлений співробітниками поліції. Під час огляду у ОСОБА_5 , в правій зовнішній передній кишені шортів, вдягнених на ньому було виявлено та вилучено паперовий згорток з речовиною зеленого кольору, рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, яка згідно висновку експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України №1523 від 11.09.2017 р. є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «Канабісом», маса якого в перерахунку на суху речовину становить 5,6743 грам, яку ОСОБА_5 незаконно виготовив та зберігав при собі для подальшого вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочини передбачені ч.2 ст.310 КК України, тобто незаконне вирощування конопель у кількості більше 50 рослин, та ч.2 ст.309 КК України, тобто незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 310 КК України.
20 жовтня 2017 року між прокурором Холодногірського відділу прокуратури Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.473 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.310, ч.2 ст.309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин і ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у вчинені зазначених злочинів. Також сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачений, а саме за ч.2 ст.310 КК України - чотири роки позбавлення волі; за ч.2 ст.309 КК України - три роки позбавлення волі. Відповідно до ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки зі звільненням ОСОБА_5 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на три роки, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки у відповідності до вимог ст.76 КК України.

Крім цього даною угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчинених ним злочинів, щиро покаявсята підтвердив обставини викладені в угоді про визнання винуватості. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно, права надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання він взмозі реально. Просив затвердити зазначену угоду.
Захисник підтримав думку прокурора та обвинуваченого і також просив затвердити угоду.
Суд, заслухавши думку учасників процесу приходить до наступного:
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується та визнає вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.310, ч.2 ст.309 КК України, один з яких згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином, а другий злочином середньої тяжкості.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.2 ст.310, ч.2 ст.309 КК України.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, не одружений, офіційно не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені абзацами 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація злочинів є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, та є фактичні підстави для визнання винуватості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст.469,472 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та прокурором, визначена у межах санкцій ч.2 ст.310, ч.2 ст.309 КК України, є такою, що відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.
За таких обставин, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 20 жовтня 2017 року, укладеної між прокурором та обвинуваченим.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України суд переконаний, що угода підлягає затвердженню, та призначає узгоджені сторонами міру покараннята звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався.
Відповідно до вимог ст.124 КПК України з ОСОБА_5 підлягає стягненню на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-хімічних експертиз №1522 від 31.08.2017 р. у розмірі 742 грн. 20 коп., та №1523 від 11.09.2017 р. у розмірі 865 грн. 90 коп., а всього 1599 грн. 10 коп.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Холодногірського відділу прокуратури Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , укладену 20 жовтня 2017 року.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.310, ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.310 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки,

за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на три роки. Згідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміни місця проживання, та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати - вартість проведення судово-хімічних експертиз №1522 від 31.08.2017 р. та №1523 від 11.09.2017 р. у розмірі 1599 грн. 10 коп.

Речові докази: полімерний пакет у якому знаходиться мішок з паперу коричневого кольору з речовиною рослинного походження, у кількості 56 (п`ятдесят шість) штук, масою: 642,3 грам, яку відносять до нарковмістних рослин роду «Конопля»; полімерний пакет зі згортком листа паперу, всередині якого знаходиться подрібнена речовина рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «канабіс», маса «канабісу», в перерахунку на суху речовину 5,6743 грам; картонна коробка з полімерною пляшкою, з відрізаною нижньою частиною, з фольгою з отворами на горличку, на внутрішній поверхні яких є нашарування речовини чорно-коричневого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «екстракт канабісу», масою в перерахунку на суху речовину 0,4038 грам, які знаходяться відповідно до квітанцій №5570 від 04.10.2017р. та № 5151 від 04.10.2017р. в камері зберігання речових доказів ВРЗ УМЗ ГУ НП в Х/О, після набрання вироком законної сили знищити.

Роз`яснити ОСОБА_5 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, його захиснику та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1