Справа № 567/1091/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000585 , внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 23.12.2016 року

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дідичі Ківерцівського району Волинської області, зареєстрованої та фактично проживаючої в АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,
сторонами кримінального провадження є:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3

встановив:
ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , приїхала 23.12.2016 року в обідню пору в м.Острог Рівненської області. Реалізуючи свій злочинний умисел, останні 23.12.2016 о 12 годині 57 хвилин зайшли до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташований в АДРЕСА_2 та перебуває в користуванні фізичної особи підприємця ОСОБА_6 , в якому в той час здійснювала торгівлю продавець ОСОБА_7 . Перебуваючи у вказаному магазині, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 під час неодноразових словесних контактів із продавцем магазину, шляхом обману, що полягав у повідомленні неправдивої інформації про себе, створенні невірного враження про наміри купити 4 мобільні телефони та планшет, наявність на купівлю вказаного товару грошових коштів, ввійшли в довіру до ОСОБА_7 .

Продовжуючи свій умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_5 , близько 16 години, незаконно заволоділа чотирьома мобільними телефонами та комплектуючими до них, а саме: мобільним телефоном марки Huawei Y6 Pro IMEI НОМЕР_1 вартістю 3099,25 грн., із поклеєним термосклом марки AUZER для Huawei Y6 Pro вартістю 66,66грн.; мобільним телефоном марки Huawei Y6 Pro IMEI97571 вартістю 3099,25 грн., із поклеєним термосклом марки AUZER для Huawei Y6 Pro вартістю 66,66грн.; мобільним телефоном марки Samsung J5 IMEI НОМЕР_2 вартістю 4261,73грн.; мобільним телефоном марки Samsung J7 IMEI НОМЕР_3 вартістю 5424,23грн.; стартовим пакетом оператора «лайфселл» Смартфон 3 вартістю 29,52грн. та двома стартовими пакетами оператора «лайфселл» 3G+Свобода вартістю 33,73 грн., кожен, чим спричинили майнової шкоди ФОП ОСОБА_6 на загальну суму 16114,76 гривень. В подальшому, отримане шахрайським способом майно, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , реалізували, тобто розпорядилися ним на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнала та пояснила, що дійсно 23.12.2016 року о 12 годині 57 хвилин вона спільно із ОСОБА_5 зайшли до магазину «Жжук», що знаходиться за адресою в АДРЕСА_2 . Під час розмови ввійшли в довіру до продавця ОСОБА_7 , так як повідомили їй, що мають намір купити чотири телефони марки Samsung та Huawei. Продавець пішла на контакт, ОСОБА_5 почав жартувати з нею, декілька разів приносив каву. Також вони вибрали три стартові пакети оператора «лайфсел». Коли телефони були вже спаковані, ОСОБА_8 сказав що вони поспішають та ним треба вибрати подарункові пакети для них. ОСОБА_5 дав їй гаманець в руки, а сам пішов упаковувати телефони забравши їх із прилавку. Гаманець котрий він їй дав був відволікаючим, у ньому знаходились непотрібні картки та фальшиві гроші, ніби під страховка на психологічний тиск на продавця, що у них є гроші. Перед цим вона просила ОСОБА_5 купити їй планшет, на що той погодився. Вона в свою чергу попросила встановити на нього програмне забезпечення. ОСОБА_8 вийшов з телефонами упаковувати у подарункові пакети, а вона залишилась на місці. Поки встановлювалось програмне забезпечення вона виходила на вулицю та дивилася шляхи відходу від магазину до автомобіля. Другий раз виходила, залишивши куртку. Потім до магазину зайшов невідомий чоловік та почав щось детально випитувати у продавця. В цей час зайшов до магазину ОСОБА_5 та сказав їй щоб вона йшла. Вона одягнула куртку та вийшла з магазину так щоб не помітила продавець. Разом з ОСОБА_5 вони сіли в таксі та поїхали в сторону м.Здолбунів. Чотири телефони, два з яких марки Samsung білого кольору та два Huawei золотистого кольору вони привезли до ринку «Варшавський» м.Луцька, де продали у магазин продажу мобільних телефонів. Приблизно за 12 тисяч гривень. Виручені кошти потратили на власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється.

ОСОБА_3 винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення себе визнала повністю, розкаялася у вчиненому, просила суд суворо її не карати.

В судове засідання потерпілий ФОП ОСОБА_6 не з`явилась, подала до суду заяву в якій вказала, що не заперечує проти розгляду справи визначеному ч.3 ст.349 КПК України. Претензій до обвинуваченої ОСОБА_3 не має, викрадене їй повернуто, просить розгляд справи проводити у її відсутності. Щодо покарання ОСОБА_3 покладається на думку суду.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши сукупність доказів, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України даний злочин кваліфікується як злочин середньої тяжкості.

Беручи до уваги особу обвинуваченої, суд враховує, що ОСОБА_3 неодружена, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, непрацююча, на «Д» обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах Ківерцівської ЦРЛ не перебуває, раніше не судима. Майнова шкода на суму 16114,76 грн., яка спричинена кримінальним правопорушенням ФОП « ОСОБА_6 », повністю відшкодована в ході досудового розслідування.
Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючу покарання обставину суд враховує, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. За вказаних обставнин суд рахує, що до ОСОБА_3 слід застосувати покарання у виді штрафу, передбаченого санкцією ч.2 ст.190 КК України.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про залучення експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення дактилоскопічної експертизи по даному кримінальному провадженню становлять 880,40 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_3 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одну тисячу двадцять) гривень.

Речові докази: мобільний телефон марки «Huawei Y6 Pro» із склом та чохлом, мобільний телефон марки «Huawei Y6 Pro», мобільний телефон марки «Samsung J5», мобільний телефон марки «Samsung J7» - вважати повернутими представнику потерпілого ФОП « ОСОБА_6 » ОСОБА_9 згідно збережних розписок, сліди пальців рук - залишити при матеріалах справи.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 880 гривень 40 копійок (Отримувач: державний бюджет м.Острог, код отримувача 38043501, р/р0005, банк отримувача ГУДКУ в Рівненській області, МФО 833017).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1