Справа № 711/6052/17
Провадження № 1-кп/711/283/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юхари Нюведі Ленкоранського району Азербайджанської Республіки, громадянина Азербайджанської Республіки, одруженого, який має неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ,

в скоєнні злочинів, відповідальність за які передбачена ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 186 КК України, суд

встановив:

Підсудний (обвинувачений) ОСОБА_7 вчинив умисні злочини за наступних обставин.

В період часу з 00 год. 30 хв. до 02 год. 30 хв. 29 жовтня 2016 року підсудний Гусейн, перебуваючи біля барної стійки в приміщенні розважального закладу «Багін» по вул. Грушевського, 102 в м. Черкаси, виявив жіночу сумку потерпілої ОСОБА_4 , з якої з корисливих мотивів таємно викрав чуже майно: грошові кошти в сумі 400 грн., мобільний телефон «ЕлДжі» вартістю 800 грн. та банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка є офіційним документом, після чого з місця скоєння злочину зник.

Далі біля 07 год. 30 хв. 29 жовтня 2016 року підсудний Гусейн направився до банкомату відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», що розташований по вул. Різдвяній, 43 в м. Черкаси, де з використанням зазначеної викраденої банківської картки, яка є офіційним документом і платіжним інструментом засобом доступу до банківського рахунку потерпілої ОСОБА_4 , здійснив зняття з її банківського рахунку грошових коштів у сумі 1400 грн.

Вказаними діями ОСОБА_7 таємно викрав чуже майно, чим скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України (крадіжка), а також з корисливих мотивів викрав офіційний документ, чим скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 357 КК України.

Також приблизно о 21 год. 08 березня 2017 року біля кафе «Черьомушки», розташованого в м. Черкаси, вул. Припортова, 18, підсудний ОСОБА_7 , діючи повторно, з відкритої жіночої сумки, яку на передпліччі правої руки тримала потерпіла ОСОБА_5 , котра усвідомлювала протиправний характер його дій, дістав гаманець, в якому знаходились банківські картки ПАТ «Альфа-Банк», ПАТ КБ «ПриватБанк», АТ «Ощадбанк» та квитанції із пін-кодами до вказаних карток, і з місця скоєння злочину зник, усвідомлюючи, що його дії помічені потерпілою і розцінюються як викрадення. Близько 23 год. 10 хв. 08 березня 2017 року на перехресті вулиці Новопречистенської та бульвару Шевченка в м. Черкаси з використанням викраденої картки ПАТ «Альфа-Банк» зняв грошові кошти в сумі 4800 грн. та в невстановлений час 09 березня 2017 року з картки АТ «Ощадбанк» зняв грошові кошти в сумі 600 грн., заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 5400 грн.

Цими діями підсудний ОСОБА_7 повторно відкрито викрав чуже майно, чим скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України (грабіж).

Підсудний ОСОБА_7 винуватим себе визнав фактично частково і пояснив, що, побачивши в розважальному закладі жіночу сумку потерпілої ОСОБА_10 , таємно викрав з неї мобільний телефон, грошові кошти (кількасот гривень) і банківську картку. Його знайома ОСОБА_11 з використанням викраденого ним мобільного телефону «ЕлДжі» і банківської картки змінила в оператора банку новий пін-код, за допомогою якого він зняв у банкоматі грошові кошти потерпілої у сумі 1400 грн. Мобільний телефон його знайома здала в ломбард, а банківську картку він викинув.

Увечері 08.03.2017 р. біля кафе «Черьомушки» він помітив потерпілу ОСОБА_12 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння і тримала в руці сумку. Дочекавшись зручного моменту, він, вважаючи, що діє непомітно для потерпілої, викрав з її сумки гаманець, в якому були банківські картки та квитанції з записаними пін-кодами до них. Після цього він з використанням цих карток та пін-кодів зняв у банкоматах з рахунків потерпілої грошові кошти на загальну суму 5400 грн.

Винуватість підсудного у вчиненні вказаних злочинів доведена перед судом наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що ввечері 29.10.2016 р. перебувала в розважальному закладі і залишала свою сумку без нагляду на барній стійці. Потім виявила пропажу із сумки мобільного телефону, грошових коштів у сумі біля 400 грн. і банківської картки. У відділенні «ПриватБанку» довідалась про зняття з її банківського рахунку 1400 грн. і отримала фотознімки особи, яка здійснила зняття коштів, на яких був раніше малознайомий підсудний та якась жінка.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що ввечері 08.03.2017 р. вжила незначну кількість спиртних напоїв і на вулиці зустріла незнайомого раніше підсудного, який ніби ненароком штовхнув її, потім притримав за руку і відвів за ріг будівлі, де відкрито, незважаючи на те, що вона словесно заперечувала проти його дій, витягнув із її сумки гаманець, в якому знаходились банківські картки та квитанції, на яких були записані пін-коди до банківських карток, після чого зник з місця події. Згодом їй стало відомо, що з двох її карток були зняті кошти на загальну суму 5400 грн.

Згідно з випискою із банківського рахунку потерпілої ОСОБА_12 (а.с.51) 08.03.2017 р. проведено зняття коштів декількома операціями на загальну суму 4800 грн.

Свідок ОСОБА_13 дав показання про те, що потерпіла ОСОБА_12 прийшла додому біля 22 год. 08.03.2017 р. схвильована, плакала і розповіла, що невідомий виходець з Кавказу штовхнув її, відвів за ріг будинку, де відкрито забрав із сумки гаманець з банківськими картками. В наступні дні на телефон приходили смс-повідомлення про зняття коштів з банківських рахунків.

Незважаючи на те, що підсудний ОСОБА_14 дав показання про те, що у ОСОБА_12 таємно викрав її майно, його показання спростовуються показаннями самої потерпілої ОСОБА_12 та вказаного свідка про те, що викрадення відбулось відкрито. Підсудний своїми показаннями про таємне, а не відкрите, викрадення чужого майна намагається уникнути відповідальності за фактично вчинений злочин.

Підсудному висунуто обвинувачення у викраденні у потерпілої ОСОБА_10 500 грн., але під час судового розгляду ОСОБА_14 не міг вказати точну суму викрадених коштів, а потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що із сумки в неї викрадено біля 400 грн.

Враховуючи положення ч.3 ст. 337 КПК України, суд виходить за межі пред`явленого обвинувачення і вважає доведеним викрадення 400 грн., оскільки такий висновок суду покращує становище підсудного.

Проаналізувавши наведені докази, суд вважає доведеним, що підсудний ОСОБА_14 29.10.2016 р. таємно викрав чуже майно у потерпілої ОСОБА_10 , а також, усвідомлюючи свої дії по викраденню банківської картки, викрав офіційний документ, чим скоїв злочини, передбачені ч.1 ст. 185 та ч.1 ст. 357 КК України.

Також 08.03.2017 р. підсудний повторно відкрито викрав чуже майно потерпілої ОСОБА_12 , чим скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України (грабіж).

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 має дитину, якій не виповнилось 18 років (а.с.85), на нього не поширюється дія п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», тому що він вчинив тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , є наявність у нього неповнолітньої дитини і добровільне відшкодування матеріальних збитків (а.с.53-54). Обставини, які б обтяжували його покарання, відсутні.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що він вчинив умисні злочини невеликої і середньої тяжкості та умисний тяжкий злочин згідно з положеннями ст. 12 КК України, особу винного, який не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, наявність пом`якшуючих покарання обставин і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати остаточне покарання у вигляді позбавлення волі.

З огляду на те, що підсудний добровільно відшкодував потерпілим матеріальну шкоду, раніше не судимий і має неповнолітню дитину, добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду, суд приходить до переконання, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання, тому звільняє його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Речовий доказ потрібно залишити в розпорядженні потерпілої ОСОБА_4 . Процесуальні витрати на залучення експертів та спеціалістів відсутні. Підстав для зміни або скасування запобіжного заходу не встановлено.

Потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов не заявлено. Потерпіла ОСОБА_5 понесла витрати на правову допомогу в розмірі 5500 грн. (а.с.49), які повинні бути стягнуті з підсудного згідно з положеннями ст.ст.120, 124 КПК України.

Вказаною потерпілою заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на суму 25 000 грн. і матеріальної шкоди на суму 1186 грн. 34 коп.

Суд вважає доведеним факт заподіяння підсудним моральної шкоди потерпілій, яка переживала за своє майно, яке було в неї відкрито викрадено в святковий день (Міжнародний жіночий день), відчула стрес, що підтверджено показаннями свідка ОСОБА_13 . Підстав переживати за своє життя та здоров`я, як зазначила потерпіла у позовній заяві, у неї не було, тому що підсудний не посягав на її життя або здоров`я. З урахуванням викладеного суд для компенсації заподіяної моральної шкоди стягує на її користь 10 000 грн.

Потерпіла стверджує, що внаслідок зняття підсудним з її банківського рахунку коштів їй нараховано проценти в сумі 1186 грн.34 коп., але жодного доказу цим твердженням суду не надано, а усні підрахунки її представника про можливе нарахування такої суми згідно з банківськими тарифами не можуть бути підставою для задоволення вказаних позовних вимог, у зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні цієї частини позову.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт строком 100 годин;

-за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки;

-за ч.1 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі строком 1 (один) рік.

У відповідності з положеннями ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити підсудного ОСОБА_7 від покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з положеннями п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До набрання вироком законної сили залишити підсудному запобіжний захід у вигляді застави, після чого заставу у розмірі 33 680 грн. повернути заставодавцю.

Речовий доказ (мобільний телефон «ЕлДжі») залишити в розпорядженні потерпілої ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_5 процесуальні витрати на правову допомогу в розмірі 5500 грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково: стягнути з підсудного ОСОБА_7 на її користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., в задоволенні решти позову відмовити.

Копію вироку вручити прокурору і підсудному негайно після проголошення. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.
Головуючий: ОСОБА_1