Справа № 296/6469/17
У Х В А Л А
Іменем України

24 січня 2018 року.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

в судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі розглядаючи кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст. 187, ч.2 ст.186, ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 187, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України.

Строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчуються 03 лютого 2018 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні прокурор вказав про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . Захисник та обвинувачений просять суд змінити запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належною поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою на два місяці. Також суд бере до уваги, що будь яких даних у суду про неможливість утримування обвинуваченого в умовах СІЗО не має, а також те, що ОСОБА_4 схильний до вчинення кримінальних правопорушень, про що свідчить кількість епізодів по справі та наявність інших підозр по іншим кримінальним провадженням. Крім того судове слідство по справі не завершено, не допитані всі потерпілі, свідки, а тому при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу зі сторони обвинуваченого можливий вплив на потерпілих та свідків по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 187, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України, строком на два місяці, а саме по 24 березня 2018 року, включно.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та СІЗО при Житомирській УВП №8.

Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1