Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/4624/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2017 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3 , представника особи, яка подала скаргу - ОСОБА_4 , слідчого - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою на постанову слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30.04.2017 року про закриття кримінального провадження №0004901 від 18.10.2016 року.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на оскарження ОСОБА_3 послалась на те, що про існування вищевказаної постанови від 30.04.2017 року вона дізналась лише 19.08.2017 року після звернення до прокуратури Миколаївської області щодо бездіяльності слідчого, отримала її лише 21.08.2017 року, а можливість ознайомитись з матеріалами провадження з метою написання цієї скарги до суду отримала лише 30.08.2017 року після неодноразових звернень до слідчого та прокурорів Миколаївської місцевої прокуратури №1, які надавали їй відповіді з різноманітними причинами відмови в ознайомленні зі змістом постанови та матеріалами провадження.

Слідчий не заперечував проти поновлення строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

З урахуванням того, що з пояснень ОСОБА_3 у судовому засіданні та матеріалів скарги вбачаються поважні причини пропуску нею строку оскарження постанови слідчого, вважаю необхідним клопотання задовольнити та поновити строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.
В обґрунтування скарги вказала, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є незаконною та підлягає скасуванню з огляду на наступне. З тексту постанови вбачається, що слідчий в обґрунтування додержання ОСОБА_6 правил дорожнього руху посилається лише на один доказ, а саме висновок судової авто-технічної експертизи по дослідженню механізму та обставин ДТП №195 від 07.04.2017 року, згідно якого ОСОБА_6 не мала технічної можливості запобігти наїзду на пішохода шляхом гальмування. При цьому, будучи обізнаним у таких справах та, ймовірно, розуміючи невідповідність заданих даних реальним обставинам, відповідно, застосовуючи у своєму висновку вкрай обережні формулювання, сам експерт зазначає, що висновки зроблені виключно з вихідних даних, що містяться в постанові слідчого ОСОБА_5 про призначення цієї експертизи, та у показах (і слідчих експериментах за їх же участю) виключно трьох заінтересованих осіб - двох свідків: ОСОБА_7 (чоловіка ОСОБА_6 ), ОСОБА_8 (друга родини ОСОБА_9 , який під час ДТП знаходився в автомобілі), а також самої ОСОБА_6 , яка і скоїла ДТП, та якій навіть процесуального статусу не було надано, відповідно, слідчий експеримент з нею проведено для уявної галочки та з явним порушенням вимог ст. 240 КПК України.
Зазначила, що фактично усі матеріали справи збиралися у єдиному напрямку - надати злочинцю можливість уникнути кримінальної відповідальності. Хоча, про подібні перспективи ОСОБА_3 попереджали через деякий час після того, як помер її син, під час того, як її родина та знайомі розшукували свідків ДТП. За весь цей час з ними на зв`язок потенційні свідки вийшли лише двічі, надавши інформацію за умовою, що офіційними свідками у провадженні не будуть та до суду не підуть через небажання зв`язуватися з відповідними мажорами та особами на крутій тачці, але надавали інформацію, яка є логічною, відповідає дійсності та, при своєчасному і належному відпрацюванні, призвела б до законного і обґрунтованого рішення ще до початку 2017 року. Відповідні відомості намагались доводити слідчому, однак в матеріалах провадження немає жодної згадки про цих свідків. Крім того, слідчим не надано оцінки наступним фактам: особи, які знаходились в автомобілі, що скоїв наїзд на ОСОБА_10 , перебували у стані явного алкогольного сп`яніння після святкування дня народження в цей же день вищезазначеного водія - ОСОБА_6 , при цьому, зі слів сторонніх осіб відкритим є питання того, чи була вона за кермом чи її чоловік; значному перевищенню швидкості (можливо більше 100 км/год) вищезазначеним автомобілем під час перетинання відповідного перехрестя, більш того, з пришвидшенням саме перед зупинкою з метою випередити по першій смузі транспортний засіб, який рухався по другій смузі, оскільки неподалік за зупинкою на першій смузі були припарковані інші автомобілі. Наявні в матеріалах провадження покази ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 містять фактично однакові численні дрібні деталі, що у подібній обстановці і твереза особа вкрай рідко побачить та запам`ятає.
Крім того, викликають сумніви покази численних 20-30 річних лжесвідків чоловічої статі, які одночасно знаходились у темну пору доби на місці ДТП, одночасно спостерігали як рухається транспортний засіб, а також за поведінкою сина ОСОБА_3 , на диво усі є читачами, ймовірно, найпопулярнішої серед молоді газети Вечірній Миколаїв, читають останню сторінку дрібним шрифтом з гороскопами, оголошеннями щодо некрологів тощо, усі придбали через декілька днів після ДТП відповідний примірний газети, знайшли розміщене ОСОБА_6 оголошення з 4 строк про пошук свідків ДТП, зв`язалися з нею, майже в один та ще й будній день (25.10.2016 року) прибігли до Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області надати в однотипному форматі невідомій особі теж дуже детальні пояснення, хоч і вкрай суперечливі.
Зауважила, що наявне в матеріалах кримінального провадження відеоспостереження Безпечне місце, надане слідчому органу Миколаївським міським головою, також ймовірно піддане сторонньому втручанню з метою укриття слідів злочину. Так, з наданого годинного запису в матеріалах міститься відеозапис тривалістю не більше хвилини, при цьому, запис з 9 по 26 сек. (який можливо і має значення для встановлення обставин справи) ймовірно видалений.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила задовольнити.
Адвокат ОСОБА_4 додала, що у кримінальному провадженні ОСОБА_6 повинні надати хоча б статус свідка, допитати та попередити про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання; допитати свідків, які нібито побачили оголошення ОСОБА_6 в газеті та надали невідомій особі однотипні та суперечливі пояснення з приводу ДТП; витребувати та дослідити повний відеозапис від 17.10.2016 року; допитати свідків, які звертались до ОСОБА_3 після розміщення нею оголошення; призначити експертизу з метою з`ясування питання, чи міг ОСОБА_10 отримати ушкодження (численні переломи), які йому були завдані внаслідок ДТП, від контактування з транспортним засобом, який рухався зі швидкістю 40-45 км/год; встановити інших свідків; пред`явити підозру.
Слідчий просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що рішення про закриття кримінального провадження є законним.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю необхідним її задовольнити, виходячи з наступного.
18.10.2016 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0004901 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, предметом досудового розслідування якого є обставини дорожньо-транспортної пригоди (наїзд на пішохода), яка сталася 17.10.2016 року близько 21 год. 10 хв. в районі регульованого світлофором перехрестя вул. Великої Морської та вул. Соборної в м. Миколаєві за участю автомобіля марки TOYOTA Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 та пішохода ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер, згідно висновку судово-медичної експертизи №2974 від 21.12.2016 року, смерть пішохода ОСОБА_10 настала внаслідок тяжкої закритої черепно-мозкової травми у вигляді поширених субарахноідальних крововиливів, поширеної субдуральної гематоми, яка ускладнилась набряком та набуханням речовини головного мозку.
10.04.2017 року постановою слідчого було змінено підстави до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004901 з ч. 1 ст. 286 КК України на ч. 2 ст. 286 КК України.
30.04.2017 року слідчим СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0004901 від 18.10.2016 року у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. При винесенні постанови слідчий виходив з того, що згідно з висновком судової авто-технічної експертизи по дослідженню механізму і обставин дорожньо-транспортної пригоди №195 від 07.04.2017 року встановлено, що у вказаній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_6 не вбачається невідповідностей вимогам п.п. 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України; водій ОСОБА_6 не мала технічної можливості запобігти наїзду на пішохода, та її дії не знаходяться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Вказав, що оскільки в результаті дорожньо-транспортної пригоди, окрім пішохода ОСОБА_10 , більше ніхто не постраждав, то в діях водія ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, але в діях пішохода ОСОБА_10 є порушення вимог Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали. Аналізуючи докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вбачається, що причиною виникнення вказаної дорожньо-транспортної пригоди, стали дії пішохода ОСОБА_10 , які не відповідали вимогам п.п. 4.4, 4.9, 4.14 а,б Правил дорожнього руху України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яким слідчий керувався під час винесення оскаржуваної постанови, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діях складу будь-якого кримінального правопорушення.

При цьому, виходячи зі змісту положень ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний був всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частина 1 ст. 94 КПК України передбачає, що слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому, ч. 2 цієї статті зауважує, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Натомість, слідчий вказаних приписів не додержався в повному обсязі і не дослідив обставин, необхідних для прийняття законного і неупередженого рішення та передчасно дійшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

З тексту постанови вбачається, що слідчий мотивував рішення про закриття кримінального провадження лише висновком авто-технічної експертизи по дослідженню механізму і обставин дорожньо-транспортної пригоди №195 від 07.04.2017 року, аналіз та оцінка інших доказів в постанові відсутня. Вказаний висновок було зроблено на підставі вихідних даних, що містяться в постанові слідчого про призначення експертизи, серед яких є результати проведених слідчих експериментів. Між тим, заслуговують на увагу твердження ОСОБА_3 та її представника про те, що вони проводилися за участю трьох заінтересованих осіб - ОСОБА_6 , яка керувала вищевказаним автомобілем, двома пасажирами - її чоловіком ОСОБА_7 та другом їх родини ОСОБА_8 . Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 не надано жодного процесуального статусу, що свідчить про порушення слідчим вимог ст. 240 КПК України, відповідно до ч. 3 якої до участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.
Слідчим не було перевірено швидкість, з якою ОСОБА_6 рухалась на своєму транспортному засобі. З її пояснень від 18.10.2016 року та пояснень ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 19.10.2016 року вбачається, що автомобіль марки TOYOTA Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 40-45 км/год. В подальшому, під час проведення слідчих експериментів в березні 2017 року вони вказали швидкість 60 км/год, ця швидкість і була врахована експертом під час проведення авто-технічної експертизи по дослідженню механізму і обставин дорожньо-транспортної пригоди від 07.04.2017 року. За такого, слідчому необхідно призначити судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставити питання щодо того, чи могли виявлені у пішохода ОСОБА_10 тілесні ушкодження бути заподіяні йому внаслідок контактування з транспортним засобом, який рухався зі швидкістю 40-45 км/год та 60 км/год.
Крім того, в ході проведення досудового розслідування слідчим належним чином не встановлені та не допитані всі можливі свідки ДТП, яка сталася 17.10.2016 року, а саме: не допитані свідки, на яких посилається ОСОБА_3 ; свідки, пояснення яких 26.10.2016 року були долучені представником ОСОБА_6 до матеріалів кримінального провадження; інші свідки, зокрема, які в цей день працювали в розташованих безпосередньо біля місця ДТП магазинах, барах чи кафе з приводу обставин пригоди та наявності у закладах камер відеоспостереження. З урахуванням отриманої інформації слід повторно допитати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та, у разі необхідності, провести повторні слідчі експерименти.
В матеріалах кримінального провадження міститься відеозапис з камер зовнішнього відеоспостереження Безпечне місто тривалістю 37 секунд, хоча з наявного листа Міського голови Миколаївської міської ради від 28.12.2016 року вбачається, що наданий на флешнакопичувачі відеозапис охоплює період часу з 21 год. 00 хв. до 22 год. 00 хв. 17.10.2016 року. Крім того, ОСОБА_3 вказує, що на відеозаписі видалений запис з 9 сек. по 26 сек., який можливо має значення для встановлення обставин справи. За такого, дослідженню підлягає повний відеозапис.
З урахуванням викладеного, оскільки постанова про закриття кримінального провадження винесена безпідставно та передчасно, вважаю необхідним скаргу ОСОБА_3 задовольнити, а постанову, виходячи зі змісту ст. 307 КПК України, скасувати.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання про поновлення строку на оскарження - задовольнити.
Скаргу - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30.04.2017 року про закриття кримінального провадження №0004901.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_11