справа № 208/4850/15-к
провадження № 1-кп/208/38/18
УХВАЛА
27 березня 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000148 по обвинуваченню ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою від 21.12.2016р. провадження по справі було зупинено у зв`язку з оголошенням обвинуваченого у розшук.

05.02.2018р. обвинуваченого було доставлено до суду співробітниками поліції, та під розписку повідомлено що слухання справи призначено на 20.02.2018р.

20.02.2018р. обвинувачений ОСОБА_5 до суду не з`явився, причин неявки не повідомив.

20.02.2018р. прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання про затримання ОСОБА_5 з метою приводу для обрання запобіжного заходу.

20.02.2018р. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська клопотання прокурора про затримання ОСОБА_5 з метою приводу для обрання запобіжного заходу було задоволено.

27.03.2018 р. ОСОБА_5 було затримано та доставлено до суду для розгляду клопотання прокурора про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор своє клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 обвинувачується в незаконному придбанні з метою збуту, зберігання з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 Кримінального кодексу України. Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 (справа № 1-28/2017) за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, як сторона обвинувачення, має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження. Запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора.Беручи до уваги вищевикладене, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (кримінальні провадження довготривало перебувають на розгляді Заводського районного суду, обвинувачений ОСОБА_5 за вказаними кримінальними провадженнями перебував у розшуку, тому може намагатися в подальшому уникнути покарання за вчинене кримінальне правопорушення); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (так як за вчинене кримінальне правопорушення передбачено покарання у виді позбавлення волі, та обвинувачений може уникнути покарання шляхом переховування від суду, крім того по кримінальному провадженню не допитано свідків та потерпілих тому, ОСОБА_5 може незаконно впливати на зміну останніх показань); вчинити інше кримінальне правопорушення (обвинувачений вчинив тяжкий злочин, вказує на те, що останній не дотримується суспільних норм поведінки та моральності, не має місця роботи, тобто джерела існування, що свідчить про те, що обвинувачений у подальшому продовжувати вчинювати кримінальні правопорушення з метою заробітку коштів. Крім того, на розгляді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська перебувають кримінальні провадження відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 КК України. Тому, ОСОБА_5 , будучи особою, раніше судимою за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності та може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення аналогічного характеру.), тому просив клопотання задовольнити та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 просили не обирати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, просять суд обрати більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт. Як зазначив ОСОБА_5 він відкрив для себе бога, вивчає біблію, перебуває у АДРЕСА_1 у благодійній організації Нове маймубтнє, він почав змінюватися.

Заслухавши думку учасників процесу в судовому засіданні, дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів,

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Відповідно до вимог ч.3 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, як сторона обвинувачення, має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження. Запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора.

Суд, беручи до уваги вищевикладене, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден з запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможуть забезпечити перебування обвинуваченого ОСОБА_5 за місцем реєстрації та своєчасне його з`явлення до суду, а також попередити вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

У кримінальному провадженні № 0000148 від 25.06.2015 року обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24.05.2018 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскардженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1