Єдиний унікальний номер 236/2496/17
Номер провадження 11-сс/775/381/2017

І м е н е м У к р а ї н и
27 вересня 2017 р. колегія суддів судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:
суддів ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Техлісресурс» на ухвалу слідчого судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 01.09.2017 р. якою клопотання слідчого Лиманського відділення поліції Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про арешт майна задоволено.
Накладено арешт на майно, а саме: - автомобіль«Урал-4320» (спеціалізована вантажна платформа) з краном маніпулятором (державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 »), який належить ОСОБА_6 . - деревину, що знаходиться на платформі цього автомобілю об`ємом 10,8376м2, та заборонено будь-яким стороннім особам розпоряджатися будь-яким чином та користуватись ним і залишено його на зберіганні на майданчику зберігання транспортних засобів Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. Свободи 27.
за участю захисника ОСОБА_5
в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 01.09.2017р. клопотання слідчого Лиманського відділення поліції Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про арешт майна задоволено.
Накладено арешт на майно, а саме: - автомобіль«Урал-4320» (спеціалізована вантажна платформа) з краном маніпулятором (державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 »), який належить ОСОБА_6 та деревину, що знаходиться на платформі цього автомобілю об`ємом 10,8376м2, із забороною будь-яким стороннім особам розпоряджатися будь-яким чином та користуватись ним.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя послався на те, що майно на яке накладено арешт вилучине під час проведення перевірки за матеріалами внесеними до ЄРДР за ч. 1 ст. 185 КК України, це майно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України та існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, а іншим чином у передбаченому законом порядку заявник не може забезпечити збереження його, як доказ в кримінальному провадженні, прийшов до висновку про накладення на нього арешту.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 із посиланням на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, просить її скасувати, у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно відмовити. В обґрунтування своїх доводів посилається на те що, предметом діяльності ТОВ «Техлісресурс» відповідно до статуту є лісопильне та стругальне виробництво та виробництво з деревини.
Вказує, що як покупець, ТОВ «Техлісресурс» придбало для виробничих потреб лісоматеріали у ДП «Лиманське лісове господарство» м. Лиман на підставі договору поставки продукції лісового господарства № 45 від 06.06.2017р. Для доставки придбаного матеріалу між ТОВ «Техлісресурс» та ФОП ОСОБА_7 укладено договір № 20/012017 від 20.01.2017 року на надання послуг з перевезення наявним у ФОП ОСОБА_7 вантажним автомобілем «Урал-4320». За таких підстав ТОВ «Техлісресурс» є належним покупцем, а будь які вимоги чинного законодавства порушені не були.
Заслухавши суддю доповідача, захисника ОСОБА_5 , який підтримав доводи поданої апеляційної скарги та прохав про її задоволення, перевіривши матеріали провадження, вивчивши доводи апеляційної скарги колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження при розгляді питання про накладення арешту на майно у судове засідання стороною захисту було надано договір на придбання лісоматеріалів, укладений між ТОВ «Техлісресурс» та ДП «Лиманський Лісгосп» м.Лиман від 06.06.2017 року, а також договір на про надання послуг від 20.01.2017 укладений між ТОВ «Техлісресурс» та ФОП ОСОБА_8 , які судом першої інстанції залишені поза увагою.
Допитані у якості свідків працівники ДП «Лиманський лісгосп» м. Лиман підтвердили реалізацію та відвантаження лісоматеріалів ТОВ «Техлісресурс» згідно договірних умов на безготівковій оплаті та пояснили, що відвантаження деревини відбувалося з їх відома. Недостача лісоматеріалів у лісництв не фіксувалася, а лісоматеріали, які відносяться до деревини ділової якості були відсутні у лісництві з 28.08.2017р. про що керівництву було відомо, а заяву зроблено помилково. Всупереч твердженням керівництва ДП «Лиманський лісгосп» про законність придбання лісоматеріалів, судом першої інстанції накладено арешт на майно, а твердження свідка ОСОБА_9 оцінено критично, не навівши обґрунтування такого висновку.
Крім того, колегія суддів зазначає, що огляд та арешт майно слідчим було проведено 29.08.2017 року о 19 год. 20 хв. Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Тобто, слідчий мав звернутись до суду із клопотанням 30.08.2017року. Як вбачається із матеріалів провадження, клопотання про арешт майна подане слідчим до суду 31.08.2017 тобто із порушенням строків передбачених зазначеною статтею. Суд першої інстанції на це уваги не звернув, чим було порушено вимоги кримінального процесуального закону. За цих підстав колегія суддів знаходить доводи апеляційної скарги захисника в цій частині обґрунтованими.
Колегія суддів не полишає без уваги і ту обставину, що обґрунтовуючи подання про накладення арешту на майно слідчий зазначив, що майно, на яке необхідно накласти арешт скоріш за все викрадене, висловивши при цьому припущення, в повній мірі не з`ясувавши обставин справи.
Розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешт у на майно, суд першої інстанції не обґрунтував, якими саме доказами підтверджується факт вчинення протиправних дії з боку ТОВ «Техлісресурс» та ФОП ОСОБА_10 .
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, про обґрунтованість доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 , зазначає на те, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є необґрунтованою та не вмотивованою, постановленою із порушенням норм кримінального процесуального закону, а тому є такою, що підлягає скасуванню.
Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 405, 407, 422 КПК України колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Техлісресурс» на ухвалу слідчого судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 01.09.2017 р. про арешт майна: - автомобіля «Урал-4320» (спеціалізована вантажна платформа) з краном маніпулятором (державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 »), який належить ОСОБА_6 та деревину, що знаходиться на платформі цього автомобілю об`ємом 10,8376м2 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 01.09.2017 р. якою клопотання слідчого Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області про арешт майна задоволено скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області про арешт майна ТОВ «Техлісресурс»: - автомобіля «Урал-4320» (спеціалізована вантажна платформа) з краном маніпулятором (державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 »), який належить ОСОБА_6 та деревину, що знаходиться на платформі цього автомобілю об`ємом 10,8376м2 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: