справа №173/1848/17
провадження №1-кп/176/188/17
У Х В А Л А
04 грудня 2017 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

судового розпорядника ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води обвинувальний акт у кримінальному проваджені, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 лютого 2017 року за № 0000196,

по обвинуваченню:

ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України

за участю учасників кримінального провадження прокурора ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 органом досудового розслідування ставиться за провину вчинення кримінальних кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, встановленні при його обранні не зникли. Так, прокурор наголошував на тому, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки під час досудового розслідування перебував у розшуку, а також може впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженню.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу тримання під вартою.
Потерпіла ОСОБА_8 клопотання прокурора підтримала.

Захисник адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримала думку свого підзахисного.

Згідно положень ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Аналізуючи вказану норму Закону, суд приходить до висновку, що запобіжний захід скасовується або змінюється в підготовчому судовому засіданні, якщо відпадає необхідність у застосуванні запобіжного заходу або в раніше обраному запобіжному заході. При цьому, на більш м`який запобіжний захід змінюється, якщо обвинувачення змінюється на менш тяжке або ступінь вірогідності неналежної поведінки обвинуваченого стає незначним.
Судом встановлено, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які встановлені під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме те, що він може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Приходячи до такого висновку суд також враховує вимоги Європейського суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно правової позиції викладеної в п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції», тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.
Із викладеного слідує, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Враховуючи міру покарання, яка передбачена за злочин, вчинення якого ставиться за провину ОСОБА_6 , суд вважає, що його перебування під вартою, на теперішній час, не лише зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК, а й в повній мірі відповідатиме інтересам суспільства.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на теперішній час, судом не встановлено та стороною захисту не доведено.
Враховуючи, що 05 грудня 2017 року закінчується строк дії ухвали Верхньодніпровського районного суду, якою обвинуваченому продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 30 січня 2018 року включно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 315 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Борки, Мендигарського району, Кустанайської області, громадянину України, строк тримання під вартою до 30 січня 2018 року включно.
Підготовче судове засідання відкласти до 12 години 45 хвилин 20 грудня 2017 року для виклику захисника ОСОБА_10 .
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження до відома, направити до державної установи «Дніпропетровська установа виконання покарань у Дніпропетровській області (№4)», Жовтоводському ВП ГУНП України в Дніпропетровській області для належного виконання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.
Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3