Справа № 209/1475/17
Провадження № 1-кп/209/263/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2017 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000815 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українки, громадянки України, яка має професійно - технічну освіту, офіційно не працює, не заміжня, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст.89 КК України раніше не судима.

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , 28.04.2017 року, близько 15.00 годин, знаходилась біля кафе «Олімп», за адресою: м. Кам`янське, б-p Героїв, 2-Б, де в неї виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Діючи на реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаходячись біля кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: м. Кам`янське, б-p Героїв, 2-Б, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, впевнившись що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, викрала шліфувальну машинку «Defender G 21-125», зеленого кольору, ринкова вартість якої з урахуванням зносу, згідно судово- товарознавчої експертизи №1424 від 15.05.17, станом на 28.04.17, складає 572, 93 грн. (п`ятсот сімдесят дві гривні 93 копійки).
У подальшому, ОСОБА_4 , шліфувальною машинкою «Defender G 21-125», зеленого кольору, яка належить потерпілому ОСОБА_6 , яка була викрадена таємно, шляхом вільного доступу, розпорядилася на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на суму 572, 93 грн. (п`ятсот сімдесят дві гривні 93 копійки).
В судовому розгляді приймав участь потерпілий ОСОБА_6 , яким було заявлено цивільний позов до обвинуваченої.

За наслідками підготовчого судового засідання, ухвалою суду його цивільний позов було залишено без руху, надано строк на усунення недоліків. Зазначені в ухвалі суду недоліки усунуті не були. В судовому засіданні 14.07.2017 року потерпілий зазначив про небажання усувати недоліки в змісті цивільного позову. Йому були роз`яснені наслідки не усунення недоліків цивільного позову, з якими він погодився, та після цього ухвалою суду цивільний позов йому було повернуто.

В судовому засіданні обвинувачена визнала повністю свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнала всі фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті та були оголошені прокурором в судовому засіданні, погодилась і не оспорювала правову кваліфікацію кримінального правопорушення у якому вона обвинувачується, визнала факт та розмір завданої потерпілому ОСОБА_6 шкоди вчиненим кримінальним правопорушенням. Повідомила, що щиро розкаялась у вчиненому кримінальному правопорушенні, повідомила, що вчинила правопорушення внаслідок скрутного матеріального становища. Просила не призначати суворе покарання.

Після з`ясування чи правильно розуміє особа зміст обставин вчинення кримінального правопорушення викладених в обвинувальному акті, суть, обсяг та правову кваліфікацію обвинувачення, встановивши відсутність сумнівів у добровільності такої позиції, роз`яснивши правові наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України при визначені обсягу та порядку дослідження доказів по кримінальному проваджені на стадії судового розгляду, суд з`ясував, що даний учасник кримінального провадження не має заперечень і погодилась на розгляд кримінального провадження із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України щодо всіх обставин.

Потерпілий висловився про те, що він не оспорює фактичні обставини справи встановлені на стадії досудового розслідування.

Потерпілий висловився про призначення покарання, в разі визнання обвинуваченої винною просив призначити покарання на розсуд суду.

Після з`ясування чи правильно розуміє особа зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів у добровільності такої позиції, роз`яснивши правові наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України при визначені обсягу та порядку дослідження доказів по кримінальному проваджені на стадії судового розгляду, суд з`ясував, що даний учасник кримінального провадження не має заперечень і погодився на розгляд кримінального провадження із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи, що обвинувачена повністю визнала свою вину в судовому засіданні, учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення, які встановлені на стадії досудвого розслідування, не заперечують проти розгляду кримінального провадження із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України щодо тих обставин які ніким не оспорюються, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст.349 КПК України і наслідки її застосування, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, а саме визнати недоцільним дослідження доказів щодо всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

Визначити наступний порядок та обсяг дослідження доказів: допит обвинуваченої, дослідження матеріалів кримінального провадження які характеризують особу обвинуваченої та зміст досудової доповіді, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнала у повному обсязі, у скоєному розкаялась та пояснила, що 28.04.2017 року, близько о 15.00 годин, знаходячись біля бара «Олімп», на лівобережній частині м.Кам`янське, за адресою: м. Кам`янське, б-p Героїв, 2-Б, вона підійшла до знайомого, який працював у потерпілого, побачила, що надворі на асфальті лежить болгарка. Взяла шліфувальну машинку зеленого кольору та пішла, при цьому знала, що бере не своє. Заклала в ломбард "Імперіал"за 150 гривень. Отримані гроші витратила на власні потреби. Шкоду потерпілому не відшкодувала.
Показання обвинуваченої є послідовними, логічними, й такими, що не викликають у суду підстав для сумніву щодо істинності її позиції, узгоджуються із фактичними обставинами встановленими під час досудового розслідування і викладеними в обвинувальному акті.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі, її умисні дії суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка).
Кримінальне правопорушення вчинене із прямим умислом із корисливих мотивів.
При призначенні обвинуваченій покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії середньої тяжкості кримінальних правопорушень, вчинений злочин є умисним, дані про особу обвинуваченої, яка офіційно не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра на обліку не перебуває (т.2 а.с.38).

Суд враховує, що майнова шкода завдана потерпілому не відшкодована.

За дорученням суду, уповноваженим представником органу пробації, у даному кримінальному проваджені була складена досудова доповідь відносно обвинуваченої (т.1 а.с.24).

Відповідно до положень ч.1 ст.314-1 КПК України, суд враховує зміст досудової доповіді в частині інформації, що характеризує обвинувачену, а також для прийняття судового рішення про міру покарання.

За змістом досудової доповідді: ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній, ризик небезпеки для суспільства середній.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає її щире каяття.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п.2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п.1 ч.1 ст.65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Частина 2 ст.65 КК України встановлює, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

За даний вид кримінального правопорушення передбачено декілька видів покарання.

Враховуючи пом`якшуючу покарання обставину, особу обвинуваченої, наслідки які були завдані кримінальними правопорушеннями, думку потерпілого, ту обставину що обвинувачена не працює та їй ще належить відшкодувати шкоду потерпілому, знаходження її на обліку у лікаря-нарколога, зважаючи на те, що метою покарння є виправлення особи, суд вважає, що для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати їй покарання у вигляді громадських робіт.

Підстав для застосування до обвинуваченої положень ст.69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Запобіжний захід не обирався.
Клопотань про обрання запобіжного заходу від сторін кримінального провадження не надходило.
Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 170 гривень 00 копійок, підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_4 на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком - 160(сто шістдесят) годин.

Стягнути зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 170 гривень 00 копійок.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 не обирати.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками кримінального провадження та іншими особами визначеними в ст.393 КПК України, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам судового провадження відразу після його проголошення. Відповідні учасники судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при оголошені вироку, можуть отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1