Справа № 760/3812/18
Провадження № 1-кс/760/2650/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , старшому детективі Національного антикорупційного бюро України відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_3 , адвокаті ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , розглянувши в залі судових засідань Солом`янського районного суду м.Києва скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні за №0001150 від 12.04.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.135, ч.1 ст.146, ч.1 ст.372 КК України,

на рішення слідчого (детектива) про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, -
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 , подана в інтересах ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні за №0001150 від 12.04.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.135, ч.1 ст.146, ч.1 ст.372 КК України, на рішення слідчого (детектива) про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, а саме в проведенні допиту ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як свідка у вказаному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 скаргу підтримала, просила її задовольнити, та зазначила, що ОСОБА_5 у своєму клопотанні від 26.01.2018 р. обґрунтував необхідність проведення допиту ОСОБА_8 як свідка, а його показання є надзвичайно важливими для забезпечення повного розслідування даного кримінального провадження. ОСОБА_4 вказала, що в постанові про відмову в задоволенні клопотання від 30.01.2018 р. детектив ОСОБА_3 послався не те, що на даний час не вбачається за доцільне допитувати ОСОБА_9 .Найєма як свідка щодо відомих йому обставин вчинення кримінальних правопорушень, за якими відкрито кримінальне провадження №0001150.

ОСОБА_4 зазначила, що таке обгрунтування не відповідає вимогам закону та жодним чином не спростовує доводів, викладених у клопотанні про проведення слідчих (розшукових) дій від 26.01.2018 р.

Так, на думку захисника, народний депутат Верховної Ради України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спостерігав та коментував те, що відбувалося у пресі та на сайтах в інтернеті у зв`язку із судовими засіданнями у Солом`янському районному суді м.Києва щодо обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу (а саме: 04, 05, 06 та 07 березня 2017 року), коли невстановлені особи позбавили його свободи, фактично утримуючи як заручника, аж до виконання Солом`янським районним судом м.Києва вимог невстановлених осіб, які перебували як під приміщенням суду так і всередині, щодо обрання відносно нього запобіжного заходу лише у вигляді тримання під вартою 07.03.2017 р. Серед осіб, які брали участь у цих подіях, був і ОСОБА_11 , на підтвердження своєї думки, ОСОБА_4 надала роздруківки, за її словами, з особистої сторінки ОСОБА_9 .Найєма у соціальній мережі Facebook.
У скарзі також зазначено, що у передбачених ст.110 КПК України вимогах до постанов слідчого передбачено необхідність вказівки слідчим не лише обґрунтування мотивів прийняття рішення, а й посилання на положення КПК України. Тобто, детектив не може приймати рішення з мотивів, які не визначені нормами законодавства. Мотив відмови, вказаний детективом ОСОБА_3 у постанові від 30.01.2018 р., не ґрунтується на нормах законодавства. Крім того, ця постанова не відповідає вищевказаній нормі закону, адже не містить належної мотивувальної частини та законодавчо не обґрунтовує причин відмови у допиті свідка ОСОБА_7 як особи, якій відомі обставини вчинення працівниками Національного антикорупційного бюро України (далі НАБ України), Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України та іншими невстановленими особами кримінальних правопорушень, за якими відкрито кримінальне провадження №0001150.

На запитання слідчого судді, де саме перебував ОСОБА_11 у залі засідань, інших приміщеннях Солом`янського районного суду м.Києва чи поза ними під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, ОСОБА_4 конкретної відповіді не надала.
Старший детектив НАБ України відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечував, вказав, що надані ОСОБА_4 роздруківки з особистої сторінки ОСОБА_9 .Найєма у соціальній мережі Facebook є такими лише з її слів.
Старшим детективом також було зазначено, що у поданому клопотанні не конкретизовано яким саме чином ОСОБА_11 брав участь у досліджуваних подіях та до яких конкретно він причетний, очевидцем яких обставин він міг бути, та інші обставини, які мають значення для встановлення достатніх підстав необхідності проведення слідчої дії. Зважаючи на викладену у клопотанні аргументацію, ОСОБА_9 .Найєм лише коментував інформацію про події, безпосереднім учасником яких він не був, а тому не може бути особою, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час даного кримінального провадження, тобто свідком в розумінні ст.65 КПК України.

Зважаючи на викладене, з огляду на вимоги ст.2 КПК України, на даний час, на думку старшого дектектива, не вбачається за доцільне допитувати ОСОБА_9 .Найєма як свідка щодо відомих йому обставин вчинення кримінальних правопорушень, за якими відкрито кримінальне провадження №0001150. Вказане питання буде вирішене після встановлення в ході допиту інших свідків достатніх підстав вважати, що ОСОБА_11 може володіти даними про обставини, які підлягають доказуванню.

На запитання слідчого судді, де саме перебував ОСОБА_11 у залі засідань, інших приміщеннях Солом`янського районного суду м.Києва чи поза ними протягом подій 04.03 07.03.2017 р. - старший детектив НАБ України повідомив, що на даний час ця обставина з`ясовується органом досудового розслідування, але згідно з інформацією, отриманою під час допиту народного депутата України ОСОБА_12 , ОСОБА_9 .Найєма у залі судових засідань під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу не було.

На запитання слідчого судді, чи був обмежений доступ до зали судових засідань Солом`янського районного суду м.Києва, де обирався запобіжний захід ОСОБА_5 , інших приміщень цього суду, старший детектив НАБ України ОСОБА_3 , пояснив, що доступ до цієї зали не обмежувався, до неї вільно входили і виходили, зокрема працівники Національної поліції України та працівники служб швидкої допомоги, які надавали підозрюваному медичну допомогу. Саме останніх і передбачає допитати найближчим часом орган досудового розслідування, після чого можуть бути встановлені підстави вважати, чи може ОСОБА_11 володіти даними про обставини, які підлягають доказуванню.

Дослідивши подану скаргу, додані до неї матеріали, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя доходить висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.

Так, не можуть враховуватися при ухваленні рішення в даному судовому засіданнінадані представником заявника ОСОБА_4 роздруківки, з її слів, з особистої сторінки ОСОБА_9 .Найєма у соціальній мережі Facebook, оскільки слідчий суддя в судовому засіданні не має і не мав можливості встановити їх належність і допустимість.
Щодо суті скарги, то слід зазначити таке.

Слідчим суддею встановлено, що 26.01.2018 р. ОСОБА_5 подано клопотання про проведення допиту ОСОБА_8 як свідка, тобто як фізичної особи, якій відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження. У постанові про відмову в задоволенні клопотання від 30.01.2018 р. старший детектив НАБ України ОСОБА_3 послався на те, що на даний час не вбачається за доцільне допитувати ОСОБА_9 .Найєма як свідка щодо відомих йому обставин вчинення кримінальних правопорушень, за якими відкрито кримінальне провадження №0001150.

Відповідно до ч.1 ст.65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.
Згідно з ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Виходячи з викладеного, для допиту свідка передусім необхідно встановити, що особі відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження. Виходячи з отриманих в судовому засіданні слідчим суддею пояснень сторін, на даний час відсутні об`єктивні відомості про місце перебування ОСОБА_8 під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, отже, немає однозначних, обґрунтованих підстав вважати ОСОБА_8 не просто свідком подій під Солом`янським районним судом м.Києва, а свідком подій саме кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні №0001150.

Згідно з п.2 ч.5 ст.110. КПК України постанова слідчого, прокурора складається, серед іншого, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Таким чином, всупереч твердженню скаржника, КПК України не встановлює конкретних мотивів прийняття постанови, проте висуває вимоги їх обгрунтованості та посилання на положення цього Кодексу.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
В Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 №9-49/0/4-17 щодо оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій зазначено, що правова природа аналізованого виду проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим, зокрема це стосується доцільності проведення допиту.

Розглядаючи скарги цієї категорії, слід зважати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Виходячи з викладеного слідчий суддя вважає проведення допиту ОСОБА_8 на даній стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні недоцільним і передчасним до проведення допиту інших свідків, що дасть змогу визначити, чи можуть бути М.Найєму відомі обставини, які підлягають доказуванню під час даного кримінального провадження. Отже, постанову старшого детектива НАБ України відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_3 про відмову в задоволенні клопотання від 30.01.2018 р. на час даного судового розгляду слід вважати обґрунтованою та вмотивованою.

На підставі викладеного, та керуючись стст.65, 91, 110, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1