АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

cуддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003222, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2018 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпро, громадянки України, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 повернуто прокурору через невідповідність вимогам ст. 291 КПК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що направлений до суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України не відповідає вимогам КПК України, оскільки містить лише виклад фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та його правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто викладено лише зміст підозри ОСОБА_8 .

При цьому формулювання обвинувачення, як того вимагає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, та вказівки на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, даний обвинувальний акт не містить.

Відсутність в обвинувальному акті такого обов`язкового елементу, як формулювання обвинувачення ОСОБА_8 , суд першої інстанції визнав істотним порушенням кримінальних процесуальних норм, яке означає неконкретність пред`явленого обвинувачення ОСОБА_8 та є порушенням права останньої на захист, що тягне повернення обвинувального акту прокурору.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Вказує, що висновок суду першої інстанції щодо відсутності у обвинувальному акті формулювання обвинувачення не відповідає фактичним обставинам провадження та є помилковим.

Згідно змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , останній повідомлено про вчинення нею кримінального правопорушення за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України. Направлений до суду обвинувальний акт містить фактичний виклад обставин скоєного нею правопорушення та правову кваліфікацію цих дій.

Одночасно апелянт зазначає, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано, обставини передбачені ст. 91 КПК України викладено чітко і конкретно.

Апелянт також зазначає, що наведені у обвинувальному акті фактичні дані у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Крім того вказує, що з наданих матеріалів провадження вбачається, що обвинуваченій ОСОБА_8 та її захиснику було вручено обвинувальний акт та реєстр, при цьому з їх боку були відсутні будь - які заяви про незрозумілість пред`явленого обвинувачення, у зв`язку з чим не має підстав стверджувати, що зміст обвинувального акту є неконкретним.

Заслухавши доповідь головуючого судді; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції; обвинувачену та захисника, які проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Так, відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, при вирішенні питання про повернення прокурору обвинувального акту вказані вимоги кримінального процесуального закону судом дотримані не були.
Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право зі стадії підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , при його складанні вказані вимоги процесуального закону були дотримані, зокрема у ньому зазначені фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення за відповідною статтею, частиною статті закону України про кримінальну відповідальність, з викладенням її диспозиції.
Не можна погодитись з висновком суду першої інстанції про відсутність у даному обвинувальному акті формулювання обвинувачення зважаючи на правову позицію, висловлену Верховним Судом України у його Постанові від 24.11.2016 р. № 5-328кс16, відповідно до якої в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що тягне задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2018 року щодо ОСОБА_8 обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, - скасувати, направити матеріали кримінального провадження до суду першої інстанції для здійснення судового розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4