Справа № 170/181/17 Провадження №11-кп/773/339/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.3 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2017 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шацького районного суду Волинської області від 13 квітня 2017 року,
встановив:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Шацьк Шацького району Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, раніше судимого:
- 11.04.2007 року Шацьким районний судом Волинської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.121, ч.1 ст.263, на підставі ст.70 КК України, на 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 31.07.2007 року Любомльським районним судом Волинської області за ч.3 ст.81 КК України (в ред. 1960 року), на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Шацького районного суду Волинської області від 11.04.2007 року, остаточне покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 06.12.2012 року Шацьким районним судом Волинської області за ч.1 ст.263, ч.2 ст.185, на підставі ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Любомльського районного суду Волинської області від 31.07.2007 року, остаточне покарання 4 роки 2 місяці позбавлення волі; і 27 вересня 2016 року звільненого з Маневицької ВК №42 УДПтС України у Волинській області після закінчення строку відбуття покарання,
засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) і 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому визначено обчислювати з часу його затримання 06 лютого 2017 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_7 зараховано у строк відбуття покарання, строк його попереднього ув`язнення з 06 лютого 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати в сумі 1320 (одна тисяча триста двадцять) грн. 60 коп. за проведення експертизи.

Вирішено цивільний позов потерпілої. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 4324 (чотири тисячі триста двадцять чотири) грн. 82 коп. майнової шкоди.

В порядку ст.100 КПК України вирішено долю речових доказів.
Так, ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що він 06 лютого 2017 року приблизно об 01 год. 30 хв., перебуваючи в смт.Шацьк, повторно, проник через вікно в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить Шацькому, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав спиртні напої, продукти харчування та цигарки, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 918 грн. 90 коп.
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації його дій, оскаржує судове рішення з мотивів невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі. Вказує, що судом при призначенні покарання, не взято до уваги пом`якшуючих обставин, а саме його стану здоров`я та думки потерпілої, яка не наполягала на суворому покарання і просила призначити мінімальну міру покарання відповідно до санкції статті. З огляду на це, просить змінити вирок суду першої інстанції та призначити йому більш м`яке покарання - мінімальний строк позбавлення волі, передбачений санкцією інкримінованої йому статті, а саме три роки позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляцію в повному обсязі, прокурора, який заперечив проти її задоволення, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Судове рішення відповідно до положень ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим,
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням у приміщення, вчиненого повторно, та кваліфікація його дій за ч.3 ст.185 КК України є правильними і ґрунтуються на зібраних у встановленому законом порядку та перевірених судом доказах, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

За положеннями ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 , наведені в апеляційній скарзі про невідповідність призначеного йому покарання, на думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу.
При призначенні покарання судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, який за кваліфікацією злочинів за ступенем тяжкості відповідно до ч.4 ст.12 цього Кодексу, відноситься до категорії тяжких.

До обставин, які пом`якшують покарання, місцевий суд відніс щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З достатньою повнотою судом взято до уваги характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме те, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, судимість за які не знята і непогашена у встановленому законом порядку, постійного місця проживання немає, є працездатним, але не працює, не має постійного джерела доходів, завдані потерпілій збитки та витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні не відшкодував, за місцем проживання характеризується посередньо. Взято також було до уваги і те, що обвинувачений хворіє на туберкульоз, однак відповідно до висновку про стан здоров`я, протипоказань його утримання в умовах ІТТ не встановлено.

Доводи ОСОБА_7 , викладені в апеляційній скарзі про позицію потерпілої сторони щодо призначення йому мінімального строку покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.185 КК України, апеляційний суд вважає голослівним та до уваги не приймає, оскільки, як вбачається з матеріалів справи та пояснень потерпілої, остання хоча і не наполягала на суворому покаранні, однак при цьому вважала, що обвинуваченому слід призначити покарання ближче до мінімального строку, передбаченого санкцією статті.

Твердження апелянта, що злочин вчинено за збігом тяжкого матеріального становища, апеляційний суд вважає такими, що свідчить про бажання останнього уникнути відповідальності.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку, що наявність вищевказаних даних про особу обвинуваченого, який через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив корисливий злочин, свідчить про вперте небажання стати на шлях виправлення, та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину стали підставою для призначення ОСОБА_7 покарання у виді реального позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, строком на 3 (три) роки і 3 (три) місяці, яке є необхідним і достатнім для виправлення першого та попередження вчинення ним нових злочинів і таким, що не можна визнати надто суворим, як вважає обвинувачений.
Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає законних підстав для скасування або зміни вироку Шацького районного суду Волинської області від 13 квітня 2017 року з мотивів, наведених в апеляційній скарзі обвинуваченим.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Щацького районного суду Волинської області від 13 квітня 2017 року щодо нього без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту отримання її копії, шляхом подачі касаційних скарг.
Головуючий

Судді