Ухвала
Іменем України
29 січня 2018 р.

м. Київ
справа № 753/13152/16-к

провадження № 51-171 ск 17
Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2017 року,
встановив:
вироком Дарницького районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженку м. Волгоград Російської Федерації,
мешканку АДРЕСА_1 ,
засуджено за частиною 1 статті 388 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2017 року вирок Дарницького районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року щодо засудженої ОСОБА_4 залишено без зміни.

Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2017 року касаційну скаргу захисника залишено без руху з наданням йому п`ятиденного строку для усунення недоліків з дня її отримання.
Зокрема, захиснику роз`яснювалися вимоги статті 427 КПК України, відповідно до якої у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК України, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувались зі статтею 436 КПК України.
Зі змісту повторної касаційної скарги, убачається, що захисник не погоджується з постановленими у кримінальному провадженні судовими рішеннями, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Проте, захисник повторно не дотримався вимог статті 427 КПК України та не врахував вказівок суду касаційної інстанції.
Як убачається зі змісту касаційної скарги захисник, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, повторно не розкриває їх зміст та не наводить мотивів такої позиції.
Також, захисник у мотивувальній частині касаційної скарги оскаржує недопустимість доказів у кримінальному провадженні, тоді як касаційна скарга позбавлена належних обґрунтувань такої позиції із зазначенням правових підстав для цього.
Разом з цим, захисник ставить вимогу про скасування також і вироку суду першої інстанції, однак доводів щодо його необґрунтованості та незаконності не наводить.
Крім того, захисник у касаційній скарзі просить скасувати вказані судові рішення та направити кримінальне провадження на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Однак, такі вимоги викладені не у відповідності до статті 436 КК України.

Таким чином, в установлений строк захисникнедоліки, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду, не усунув, у зв`язку з чим та на підставі пункту 1 частини 3 статті 429 КПК України його касаційна скарга підлягає поверненню.

На підставі викладеного та керуючись пунктом 1 частини 3 статті 429 КПК України, суд

постановив:

повернути захиснику ОСОБА_5 йогокасаційну скаргу на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2017 року щодо засудженої ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3