Справа № 464/778/18
пр.№ 1-кп/464/202/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.04.2018 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження № 0003872 від 21 листопада 2017 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

28.11.2016 Франківським районним судом м.Львова за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1020 грн., покарання відбув, судимість не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 20 листопада 2017 року о 21.55 год., перебуваючи у супермаркеті «Наш», що по вул. Сихівській, 12А у м.Львові, з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу намагався таємно викрасти з каси №2 грошові кошти у сумі 6500 грн., однак безпосередньо під час вчинення злочину був помічений ОСОБА_6 , яка вимагала припинити його протиправне діяння, однак ОСОБА_3 незважаючи на це, усвідомлюючи, що його дії виявлені, продовжив свій злочинний умисел з метою заволодіння вказаними коштами та відкрито викрав з каси магазину грошові кошти у розмірі 6500 грн., з місця скоєння злочину з викраденим втік, чим завдав потерпілому ФОП « ОСОБА_5 » матеріальної шкоди на суму 6500 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений винуватість у вчиненому визнав та надав показання про те, що 20.11.2017 перебуваючи у торговому залі супермаркету „Наш помітив відсутність касира. З корисливих мотивів, за допомогою ключа, який знаходився у касі, відчинив її звідки викрав гроші. В цей час, його помітила касир іншої каси, однак незважаючи на це одразу з місця вчинення злочину втік. Цивільний позов визнав, зазначив, що після скоєного по дорозі він перераховував грошові кошти, який було приблизно 6500 грн. Ствердив, що на час вчинення злочину не працював, йому потрібні були кошти на придбання ліків для своєї бабусі, викрадені гроші потратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції
На підставі зібраних по справі доказів суд вважає доведеним, що обвинувачений вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно, а тому його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу винного, який раніше судимий, не працює, неодружений, позитивно характеризується за місцем проживання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до переконання про призначення йому покарання в межах санкції статті за яким кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі.
Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 , то такий підставний та обґрунтований, а тому, з врахуванням доводів потерпілого та визнання позову обвинуваченим, підлягає до задоволення повністю шляхом стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 6500 грн. матеріальної шкоди завданої злочином.
Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 6500 грн. заподіяної злочином матеріальної шкоди.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обирався.
Речові докази: цифровий носій формату DVD-RW, з надписом «Kodak», ємкістю 4,7 GB, з 5 відеофайлами залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1