Справа № 216/1048/18
Провадження № 1-кс/216/1097/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про застосування запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою
07.03.2018 м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000461 від 05.03.2018 року,
В С Т А Н О В И В:
06.03.2018 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Дане клопотання мотивоване наступним.

04.03.2018 року близько 18.00 години ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , під час сварки з раніше знайомим ОСОБА_7 , яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, клинком ножа наніс останньому численних ударів в ділянку тулубу, чим спричинив ОСОБА_7 згідно з довідкою КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2»ДОР» тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної травми: різаної рани підключичної області, різаної рани правого передпліччя з пошкодженням ліктьової артерії і ліктьового нерву, колото-різаної рани поперекової області справа з пошкодженням нижнього полюса правої нирки, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України.

05.03.2018 року об 11.30 годині ОСОБА_4 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

06.03.3018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сімферополя АР Крим, громадянин України, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, освіта середня-спеціальна, не працюючий, раніше неодноразово судимий, останній раз 17.02.2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогуніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі, 19.09.2017 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на 1 рік 10 днів, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , без постійного місця мешкання.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

- протоколами огляду місця події від 04.03.2018 року;

- показаннями свідка ОСОБА_8 ;

- показаннями підозрюваного ОСОБА_4 ;

- протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України та вилучення знаряддя злочину;

- речовими доказами;

- іншими матеріали провадження в їх сукупності.

Підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину проти життя та здоров`я особи, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 є запобігання спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 після спричинення потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, незважаючи на стан потерпілого до правоохоронних органів із заявою про вчинене кримінальне правопорушення не звернувся, потерпілому медичну допомогу не надав та швидку медичну допомогу не викликав, що свідчить про його байдуже відношення до скоєного. Також враховуючи, що ОСОБА_4 не має постійного місця мешкання та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, свідчить про можливе виникнення в підозрюваного бажання переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тобто наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

2. Незаконо впливати на свідків та потерпілого. На теперішній час в ході досудового розслідування не проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії за участю свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні. Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин із застосуванням насильства, що призвело до тяжких наслідків, у потерпілого та свідків по даному провадженню є реальні підстави побоюватись за своє життя та здоров`я з боку ОСОБА_4 , тобто наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

3. Вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначений ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, судимість за вчиненні злочини не погашена та не знята в установленому законом порядку. Крім цього, ОСОБА_4 ніде не працює, не має постійного джерела прибутку. У зв`язку з цим є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може продовжувати скоювати злочини, зокрема корисливі, з метою свого матеріального збагачення, тобто наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років. За злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , кримінальним законом передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного, який вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, залишив місце вчинення злочину, не має міцних соціальних зв`язків, неповнолітніх дітей чи інших непрацездатних осіб на утриманні не має, не має постійного місця мешкання, а також характер вчиненого злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками в справі, є достатні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином є достатні підстави для застосування саме такого запобіжного заходу, оскільки встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України. Інші більш м`які запобіжні заходи у даних фактичних обставинах не є достатніми, тому що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому не вбачається підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків.

Крім того, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, з метою запобігання вищезазначеним ризикам, розмір застави в даному випадку застосовувати не доцільно.

Зазначені обставини свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, керуючись вимогами ст.ст.40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний пояснив, що свою вину він визнає та при вирішенні цього клопотання покладається на розсуд суду. При цьому підозрюваний зазначив, що незаконних методів досудового розслідування щодо нього не застосовувалось.

У судовому засіданні захисник підозрюваного при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

ЄСПЛ робить висновок, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Підозрюваний свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає. Крім того, підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується такими доказами: протоколами огляду місця події від 04.03.2018 року; показаннями свідка ОСОБА_8 ; показаннями підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України та вилучення знаряддя злочину.

Підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, не працює, не одружений, неповнолітніх дітей або інших непрацездатних осіб на утриманні не має, без постійного місця мешкання, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків і дає достатні підстави вважати, що, перебуваючи на волі, усвідомлюючи скоєне, побоюючись покарання та відповідальності за вчинене, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Разом з тим, перебуваючи на волі, підозрюваний може намагатися незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки на теперішній час в ході досудового розслідування не проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії за участю останніх, а враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, що призвело до тяжких наслідків, у потерпілого та свідків по даному провадженню є реальні підстави побоюватись за своє життя та здоров`я з його боку.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, судимість за які не погашена та не знята в установленому законом порядку, останній ніде не працює та не має постійного джерела прибутку, у зв`язку з чим є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може продовжувати скоювати злочини, зокрема корисливі, з метою свого матеріального збагачення. Тобто існує ризик, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ураховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного, а також характер вчиненого злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками в справі, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя погоджується з наведеними слідчим підставами для застосування такого запобіжного заходу, оскільки встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Інші більш м`які запобіжні заходи у даних фактичних обставинах не є достатніми, тому що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тому слідчий суддя не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобігання ризиків та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Разом з тим слідчий суддя вважає за необхідне скористатись правом не визначати розмір застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства (п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193-196, 369-372 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 11:30 години 04.05.2018 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію зазначеної ухвали мені ________________________________________________

_________________________________________________ (повне прізвище ім`я, по-батькові)

вручено ____ __________ 201__ року о ____ годині ____ хвилин...

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

Підозрюваний __________________ (підпис)