1Справа № 335/7841/17 1-кп/335/478/2017
В И Р О К
14 грудня 2017 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Новомиколаївка, Нововиколаївського району, Запорізької області, громадянки України, не одруженої, яка не має освіту, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- обвинуваченої у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
31 травня 2017 року у період часу з 03-00 години до 04-00 години ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись на пляжі за Вознесенівським ринком м. Запоріжжя, що розташований за адресою м. Запоріжжя, вул.Перемоги,72 з метою особистого збагачення усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_8 , та переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з кишені штанів останнього, що залишились га пляжі без нагляду мобільний телефон фірми „ Samsung Galaxy A3, моделі SM-A300 H у корпусі чорного кольору вартістю 4274 гривень.
Дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена між потерпілим та обвинуваченою від 27.06.2017 року, відповідно до якої обвинувачена повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні, сторони погодились на призначення покарання, при цьому зазначили, що потерпілий будь-яких претензій до обвинуваченої не має.
Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст. 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
При проведенні підготовчого судового засідання обвинувачена ОСОБА_5 пояснила, що вона повністю згодна з підписаною угодою, розуміє наслідки укладання угоди, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, та просить суд затвердити укладену угоду.
Потерпілий ОСОБА_8 також просить суд затвердити угоду.
Прокурор просила також затвердити угоду про примирення.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин вчинений обвинуваченим згідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди згідно ст. 66 КК України, судом визнається як обставина, яка пом`якшує покарання.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. 471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченою, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.
Перед затвердженням угоди про примирення суд переконався в тому, що обвинувачена розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
За таких обставин суд приходить до висновку про наявність усіх підстав для затвердження угоди про примирення обвинуваченої та потерпілого, при цьому визнати ОСОБА_5 винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді громадських робіт на строк 80 годин.
В судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про застосування до обвинуваченої ОСОБА_5 амністії, оскільки вона є неповнолітньою, вчинила злочин середньої тяжкості, щиро розкається, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 названого Закону).
Так, відповідно до п. „а ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільняються від відбування покарання особи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» є неповнолітньою, що підтверджується матеріалами справи, вперше вчинила злочин, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказаний злочин вчинила 31.05.2017 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році». У вчиненому щиро кається.
Обмежень щодо застосування відносно неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5 амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.8 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до неї раніше не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.
Обвинувачена ОСОБА_5 також просила застосувати до неї амністію та звільнити від відбування покарання. на підставі п.. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році». Інші учасники судового провадження не заперечували щодо застосування амністії щодо обвинуваченої.
Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд. -
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 27.06.2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у вигляді громадським робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі п. «а» ст. 1 Закону України « Про амністію у 2016 році».
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Речовий доказ: мобільний телефон фірми „ Samsung Galaxy A3, моделі SM-A300 H, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не розяснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.6-7 ст. 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1