Справа № 203/5715/16-к
Провадження № 1-кп/0203/66/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2018 Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000230 від 28 вересня 2016 року стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровськ, одруженого, має на утриманні трьох малолітніх дітей, з середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

13.05.2015 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.

25.03.2016 Красногвардійським районним судом м. Дні-пропетровська за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі.24.05.2016 ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області на підставі ст. 75 КК України звільнено від покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,
обвинуваченого за ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 342 КК України,
встановив:
27 вересня 2016 року, близько о 22 годині 40 хвилин інспектори 5 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпропетровську лейтенант поліції ОСОБА_6 та лейтенант поліції ОСОБА_7 , які перебували у форменому одязі, поверх якого розмішувалися спеціальні жетони з індивідуальними номерами, що видаються поліцейським, посвідчують їх належність до органів, закладів та установ Національної поліції України, підтверджують повноваження, встановлені Законом України «Про Національну поліцію», з №0007533 та №0007507, відповідно, у складі екіпажу №503, згідно п.1 ч.І ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», виконували свої службові обов`язки з підтримання публічної безпеки та порядку в Центральному районі м. Дніпро та знаходились в цей час на площі Вокзальній м. Дніпро. Керуючись п. 10 ч.І ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», пп.1 п.2.1 Посадової Інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 №4/1, для забезпечення публічної безпеки і порядку на залізничному вокзалі станції Днігіропетровськ-Головний, лейтенант поліції ОСОБА_6 та лейтенант поліції ОСОБА_7 , на підставі пп.1 п.4.1 Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 №4/1, висловили вимогу про дотримання публічного порядку ОСОБА_4 , який знаходячись біля виходу на 7,8 платформу в підземному переході залізничного вокзалу станції Дніпропетровськ-Головний, за адресою: пл. Вокзальна 11, м. Дніпро, у зазначений час, голосно кричав. Незважаючи на це, ОСОБА_4 , 27 вересня 2016 року, о 22 годині 43 хвилині, усвідомлюючи, що ОСОБА_6 є працівником поліції та виконує свої службові (професійні) обов`язки, знаходиться у форменому одязі, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на опір працівникам правоохоронного органу під час виконанням ними покладених на них обов`язків, протидіючи законним вимогам працівника правоохоронного органу, умисно наніс ОСОБА_6 один удар рукою зажатою в кулак в область живота та збив з форменої куртки поліцейського ОСОБА_6 технічний засіб відеозапису для виявлення та фіксації правопорушень, після чого поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі ст.44 та ст.45 Закону України «Про Національну поліцію» застосували до нього заходи фізичного впливу, у вигляді спеціальних прийомів боротьби та загину руки за спину, та спеціальний засіб, у вигляді кайданків, з метою припинення вчинення ним насильства щодо працівника правоохоронного органу. Під час застосування заходів фізичного впливу та спеціального засобу ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на опір працівникам правоохоронного органу під час виконанням ними покладених на них обов`язків, діючи умисно, чинив опір працівникам правоохоронного органу, а саме поліцейським ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , під час виконання ними службових обов`язків, який виразився у тому, що він намагався вирватися від працівників поліції, штовхав їх, відмахувався від них ногами, чіплявся за їх формений одяг, ударом ногою по правому стегну поліцейського ОСОБА_6 пошкодив його службовий планшет SamsungTab 3, imei НОМЕР_1 , та завдав один удар по правому колінному суглобу поліцейського ОСОБА_6 , чим перешкоджав виконанню працівниками поліції своїх службових обов`язків.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виразилися в опорі працівникам правоохоронного органу під час виконанням ними покладених на них обов`язків щодо охорони громадського порядку, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України.
27 вересня 2016 року, близько о 22 годині 40 хвилин інспектори 5 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпропетровську лейтенант поліції ОСОБА_6 та лейтенант поліції ОСОБА_7 , які перебували у форменому одязі, поверх якого розміщувалися спеціальні жетони з індивідуальними номерами, що видаються поліцейським, посвідчують їх належність до органів, закладів та установ Національної поліції України, підтверджують повноваження, встановлені Законом України «Про Національну поліцію», з №0007533 та №0007507, відповідно, у складі екіпажу №503, згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», виконували свої службові обов`язки з підтримання публічної безпеки та порядку в Центральному районі м. Дніпро та знаходились в цей час на площі Вокзальній м. Дніпро. Керуючись п. 10 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», пп.1 п.2.1 Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 №4/1, для забезпечення публічної безпеки і порядку на залізничному вокзалі станції Дніпропетровськ-Головний, лейтенант поліції ОСОБА_6 та лейтенант поліції ОСОБА_7 на підставі пп.1 п.4.1 Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 №4/1, висловили вимогу про дотримання публічного порядку ОСОБА_4 , який знаходячись біля виходу на 7,8 платформу в підземному переході залізничного вокзалу станції Дніпропетровськ-Головний, за адресою: пл. Вокзальна 11, м. Дніпро, у зазначений час, голосно кричав. Незважаючи на це, ОСОБА_4 , 27 вересня 2016 року, о 22 годині 43 хвилині, усвідомлюючи, що ОСОБА_6 є працівником поліції та виконує свої службові (професійні) обов`язки, знаходиться у форменому одязі, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на опір працівникам правоохоронного органу під час виконанням ними покладених на них обов`язків, протидіючи законним вимогам працівника правоохоронного органу, умисно наніс ОСОБА_6 один удар рукою зажатою в кулак в область живота, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі ст.44 та ст.45 Закону України «Про Національну поліцію» застосували до нього заходи фізичного впливу, у вигляді спеціальних прийомів боротьби та загину руки за спину, поклавши його на підлогу, та спеціальний засіб, у вигляді кайданків, з метою припинення вчинення ним насильства щодо працівника правоохоронного органу. Однак ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, лежачи на підлозі підземного переходу, наніс не менше двох ударів ногами по правій нозі ОСОБА_6 , у тому числі один удар по правому колінному суглобу, чим умисно вчинив насильство щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, яке згідно висновку судово-медичної експертизи №3710 від 28.10.2016 виразилось у завданні тілесних ушкоджень у вигляді забою та синця правого колінного суглобу, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що 27 березня 2016 року, він зі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в сауні святкували день народження ОСОБА_9 . При святкуванні дня народження, всі троє вживали спиртні напої, а саме горілку. Після святкування вони пішли на залізничний вокзал, щоб їхати додому. В підземному переході до ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підійшли співробітники поліції, а він залишився їх чекати у кінці тунелю. Коли обвинувачений стояв в кінці тунелю він кричав та звав хлопців, щоб вони швидше йшли, оскільки вони вже запізнювались на електричку. Коли він йшов по переходу до цього місця він не кричав. Потім до нього підійшов співробітник поліції, та обвинувачений йому пояснив, що вони запізнюються на електричку, залишається 5 хвилин до відправлення. Після чого співробітники поліції почали його затримувати. Тілесні ушкодження співробітникам поліції обвинувачений не наносив. Можливо міг нанести тілесні ушкодження при падінні, зачепити ногою якусь частину тіла поліцейського та розбити тим чином планшет, однак він повідомив, що це було не умисно. Не підтвердив, що здійснював опір працівникам поліції, вказував, що вважає дії працівників поліції по його затриманню незаконними.

Захисник наполягав на виправданні обвинуваченого ОСОБА_4 .

Разом з тим, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні 06 березня 2018 року пояснив, що 27 вересня 2016 року приблизно о 22 год. 40 хв., патрулюючи у складі 503 екіпажу разом з ОСОБА_7 вони помітили групу осіб, які рухались біля вокзалу та голосно кричали і лаялись. ОСОБА_6 і ОСОБА_7 припаркували транспортний засіб та зайшли до вокзалу, де зникла ця група осіб. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 все перевірили та спочатку нічого не почули. Коли вони почали виходити, то почули у підземному переході якийсь галас. Спустившись разом з працівниками, які знаходились позаду них, вони помітили групу з трьох осіб, які шли роздільно. Перші дві особи йшли разом. Вони підізвали тих двох осіб та зробили їм зауваження, на яке вони зреагували та перестали лаятись. У кінці підземного переходу, біля 7-8 платформи вони побачили громадянина ОСОБА_4 , який раніше не був їм відомим. Вони підійшли до нього та зробили зауваження. Але ОСОБА_4 на зауваження не відреагував та повів себе агресивно. ОСОБА_4 почав грубіянити та напав на ОСОБА_6 . ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 удар в область живота, де знаходився бронежилет. Після цього було прийнято рішення затримати дану особу. ОСОБА_4 почав кричати та чинити опір. Після цього ОСОБА_4 впав на землю та почав відбиватися ногами. Коли ОСОБА_6 його тримав, то отримав від ОСОБА_4 2-3 удари по правому коліні. ОСОБА_6 , повідомив, що під час виконання службових обов`язків, вони повинні мати при собі службовий планшет. Даний планшет знаходився в кармані правого коліна ОСОБА_6 та був пошкоджений. Працівники поліції все таки змогли затримати ОСОБА_4 , вдягли на нього кайданки, згідно ст. 45. Коли ОСОБА_4 був затриманий, вони затримали ще одну особу, яка з ними сперечалась та намагалась визволити свого товариша. Знаходячись в кайданках, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 удар у ліве плече. Після чого прибуло підкріплення та ОСОБА_4 був затриманий та доставлений до ВП для складання матеріалів.

В день патрулювання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували у форменому одязі та з жетоном. До ОСОБА_4 був застосований фізичний вплив, згідно ст. 44 ЗУ «Про національну поліцію», згідно ст. 45 застосовували кайданки. ОСОБА_6 повідомив, що він завжди патрулює Центральний район. У своїй діяльності ОСОБА_6 керується посадовою інструкцією та ЗУ «Про Національну поліцію». ОСОБА_6 повідомив що у нього і його напарника були нагрудні камери. У ОСОБА_6 камера була розряджена, а у ОСОБА_7 включена.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні 06 березня 2018 року пояснив що 27 вересня 2016 року він ніс службу з ОСОБА_6 . Приблизно о 22 год. 40 хв. вони помітили групу осіб, які заходили до вокзалу. Коли вони підійшли в самий кінець підземного переходу, біля 7-8 платформи, самого удару ОСОБА_7 не бачив, а бачив тільки сам ривок, так як в той момент він контролював друзів ОСОБА_4 тому що ОСОБА_6 спілкувався з ОСОБА_4 . В той момент, коли ОСОБА_7 повернув голову, то побачив ривок в бік мого напарника. Після цього почалась боротьба, а потім затримання. ОСОБА_7 самих ударів не бачив, так як дивився за друзями ОСОБА_4 , які намагались підняти ОСОБА_4 . ОСОБА_7 повідомив, що завжди патрулює Центральний район. У своїй діяльності ОСОБА_7 керується посадовою інструкцією та ЗУ «Про Національну поліцію». ОСОБА_7 не було нанесено тілесних ушкоджень. ОСОБА_7 допомагав своєму напарнику затримувати ОСОБА_4 .

Разом з тим, суд не приймає до уваги пояснення потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , надані в судовому засіданні 08 грудня 2016 року, оскільки при цьому вони не були приведені до присяги, попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, тому на підставі ч. 1 ст. 87, ч. 1 ст. 89, ч. 2 ст. 352, ст. 353 КПК України ці показання не є допустимим доказом, а допит вказаних потерпілих відповідно до вимог КПК України був проведений 06 березня 2018 року. При цьому таких допит був проведений за ухвалою суду в судовому засіданні 30 січня 2018 року і жоден учасник справи не заперечував щодо проведення такого допиту потерпілих.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується наступними показаннями свідків.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що він є співробітником ВОХР РФ «Придніпровська залізниця». 27 вересня 2016 року приблизно об 11 годині вечора, під час несення служби разом зі своїми напарниками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на вокзалі Дніпропетровськ-Головний, він почув галас біля підземного переходу залізничного вокзалу. В цей час повз них пройшли два працівника патрульної поліції та направились до підземного переходу. Після чого він з напарниками пішли за співробітниками поліції. Спустившись до підземного переходу він побачив трьох осіб, які кричали. До двох з них підійшли співробітники поліції та зробили їм зауваження, на що вони припинили кричати. Дані дві особи спочатку вели себе агресивно, потім трішки заспокоїлись. Третя особа, тобто ОСОБА_4 , направлявся в кінець тунелю біля 7-8 колії та кричав. До нього підійшли співробітники поліції і зробили зауваження з приводу його поведінки. Поки вони говорили з двома іншими третя особа нанесла удар співробітнику поліції в область живота, почалась метушня. Співробітники поліції поклали обвинуваченого на підлогу обличчям униз та наділи на нього кайданки. Двоє інших підбігли до ОСОБА_4 та намагались його підняти. ОСОБА_10 з іншими співробітниками почали затримувати тих двох осіб. Після чого обвинувачений перевернувся на спину та почав наносити удари своєю ногою по правій нозі працівника поліції. Увесь час обвинувачений поводив себе агресивно, чинив опір працівникам поліції, намагався вирватись, штовхав їх, чіплявся за формений одяг. Один з співробітників викликав допомоги, прибули співробітники лінійного відділу та їх караул. Коли була сутичка, то у співробітника поліції випала відеокамера, планшет.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що він є співробітником ВОХР РФ «Придніпровська залізниця». 27 вересня 2016 року приблизно об 11 годині вечора, під час несення служби разом зі своїми напарниками ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на вокзалі Дніпропетровськ-Головний та знаходились у вестибюлі. Вони побачили як три молодика спускались вниз у тунель, слідом за ними пішли двоє поліцейських. Вони прослідували за поліцейськими. Дані молодики вели себе неадекватно. Один з них йшов попереду, двоє трішки відставали. Двоє поліцейських наздогнали цього молодика в кінці тунелю, приблизно біля 8 колії, зробили йому зауваження, просили його не кричати та не лаятись. На що він чинив опір працівникам поліції ударом кулаком в живіт. Працівники поліції застосували до нього фізичну силу, поклали його на підлогу та наділи кайданки. Інші два молодика підійшли та один з них також почав чинити опір. Один із працівників ВОХР ОСОБА_10 намагався його заспокоїти. Особа, яку заламали працівники поліції, перевернулась на спину та почала наносити удари своєю правою ногою по правій нозі працівника поліції. У працівника поліції випав планшет, нагрудна камера. Потім ОСОБА_12 , зателефонував своїм співробітникам на підмогу.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що він є співробітником ВОХР РФ «Придніпровська залізниця». 27 вересня 2016 року з 10 год. вечора до 2 год. ночі у ОСОБА_13 був час відпочинку. Близько 11 години вечора, на телефон його напарника ОСОБА_14 подзвонив співробітник ВОХР ОСОБА_12 та повідомив про напад на співробітників поліції на вокзалі Дніпропетровськ-Головний та про те, що необхідна їх допомога. Він з напарником одразу побігли до підземного переходу, де в кінці зазначеного переходу побачили трьох невідомих хлопців, співробітників поліції та співробітників ВОХР. Двоє з невідомих хлопців були у кайданках, третього тримали просто без кайданок, він був з розбитим носом. Одного з хлопців , яким є обвинувачений ОСОБА_4 , тримали співробітники поліції, він знаходився на підлозі, на нього були одягнені кайданки. Увесь час ОСОБА_4 поводив себе агресивно, чинив опір працівникам поліції, намагався вирватись, штовхав їх, намагався нанести удар головою співробітнику поліції, однак останній вчасно ухилився.

Свідок ОСОБА_14 є співробітником ВОХР РФ «Придніпровська залізниця». 27 вересня 2016 року ОСОБА_14 ніс службу на вокзалі Дніпропетровськ-Головний. В період з 10 год. вечора до 2 год. ночі у ОСОБА_14 був час відпочинку разом з ОСОБА_13 . Близько 22 год. 45 хв. на його телефон подзвонив ОСОБА_12 та повідомив про напад на співробітників поліції на вокзалі Дніпропетровськ-Головний та про те, що необхідна їх допомога. Вони відразу зібрались та прийшли на вокзал до підземного переходу біля 7-8 колії. Двоє невідомих знаходились в кайданках, а третього тримав працівник ВОХР без кайданок. ОСОБА_4 лежав в кайданках на підлозі, чинив опір працівникам поліції, намагався вирватись.

Свідок ОСОБА_15 є співробітником ВОХР РФ «Придніпровська залізниця». 27.09.2016 о 22 год. ОСОБА_15 перебував на роботі на відпочинку. О 22 год. 50 хв. від ОСОБА_12 надійшов дзвінок який повідомив про напад на співробітників поліції на вокзалі Дніпропетровськ-Головний та про те, що необхідна їх допомога. Він відразу з ОСОБА_16 зібрались та прийшли на вокзал до підземного переходу в кінець тунелю, біля 7-8 колії. Три особи вели себе неадекватно. Його колеги тримали двох осіб, а працівники поліції тримали одну особу. ОСОБА_15 бачив тільки одну особу в кайданках, яка присутня в залі суду, тобто ОСОБА_4 . ОСОБА_4 вів себе неадекватно, погрожував працівникам поліції, штовхав їх, чіплявся за їх формений одяг. ОСОБА_15 , повідомили, що прийшов уже пізно, так як цих трьох осіб уже забирали до ВП.

Свідок ОСОБА_17 є співробітником ВОХР РФ «Придніпровська залізниця». 27.09.2016 ОСОБА_17 перебував у цілодобовому наряді, знаходився в караульному поміщенні. О 22 год. 50 хв. від ОСОБА_12 надійшов дзвінок, який повідомив про напад на вокзалі Дніпропетровськ-Головний та про те, що необхідна їх допомога. В цей час з ОСОБА_17 був ОСОБА_15 та ОСОБА_14 . ОСОБА_14 вийшов першим, потім вийшли ОСОБА_17 разом з ОСОБА_15 . Все відбувалось на вокзалі Дніпропетровськ-Головний в тунелі біля 7-8 колії. Там ОСОБА_17 побачив затриманих троє молодих людей: одного тримали двоє поліцейських, а двох інших його співробітники. Самого затримання ОСОБА_17 не бачив. ОСОБА_17 впізнав в залі суду особу, яку тримали співробітники поліції, то був ОСОБА_4 . Працівники поліції були у форменому одязі. До ОСОБА_4 був застосований спеціальний засіб - кайданки. ОСОБА_17 повідомив, що брав участь у слідчих діях пред`явлення особи для впізнання при яких був присутній.

Свідок ОСОБА_18 . Точної дати події ОСОБА_18 не пам`ятає, однак десь приблизно об 11 годині вечора, коли він ніс службу як співробітник поліції ВП на станції №1, він був свідком того, як ОСОБА_4 в тунелі ж/д вокзалу тримали співробітники поліції, а він у свою чергу чинив опір працівникам поліції.

Свідок ОСОБА_19 повідомив, що він ніс службу як співробітник поліції ВП на станції №1 та був свідком того, як ОСОБА_4 в тунелі ж/д вокзалу тримали співробітники поліції, а той у свою чергу чинив опір працівникам поліції.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що 27 вересня 2016 року він знаходився на роботі по охороні З/Д вокзалу. Приблизно о 22 год. 45 хв. ОСОБА_11 зі своїми співпрацівниками проходили по патрулю. В підземному переході З/Д вокзалу на восьмій колії вони почули якісь крики і направились туди. Вони побачили трьох молодих чоловіків і поліцейський патруль. Коли вони підійшли, то один із поліцейських зупинив цих молодих людей. Про що йшла розмова ОСОБА_11 не чув. Дані молодики вели себе неадекватно. Один з них йшов попереду, двоє трішки відставали. Двоє поліцейських наздогнали цього молодика в кінці тунелю, приблизно біля 8 колії, зробили йому зауваження, просили його не кричати та не лаятись. На що він чинив опір працівникам поліції ударом кулаком в живіт. Працівники поліції застосували до нього фізичну силу, поклали його на підлогу та наділи кайданки. Інші два молодика підійшли та один з них також почав чинити опір.

Свідок ОСОБА_20 повідомив, що 27.09.2016 приблизно о 22:45 год. він заступив в нічну зміну та ніс службу на як співробітники поліції ВП на станції №1, в цей день він був свідком того як обвинуваченого ОСОБА_4 в тунелі ж/д вокзалу тримали співробітники поліції, а він у свою чергу чинив опір працівникам поліції. Обвинувачений вів себе неадекватно, намагався накинутись на нього та вдарити головою.

Крім того, винуватість ОСОБА_4 у скоєнні ним інкримінованих йому злочинів підтверджується письмовими матеріалами провадження:

протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 28.09.2016, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 заявив про заподіяння йому громадянином ОСОБА_4 тілесних ушкоджень та пошкодження службового планшету /т.1, а.с. 8/;

протоколом огляду від 28.09.2016, згідно якої оглянуто службовий планшет «SAMSUNG» і встановлено факт його пошкодження /т. 1 а.с. а.с. 10 12/;

актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 3710, проведеного 28.09.2016, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забою та синця правого колінного суглобу, які спричинені від дії тупих твердих предметів (предмета). Тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки та могли бути заподіяні в термін, на який вказує потерпілий /т. 1 а.с. 10/

копією протоколу про адміністративне правопорушення від 28.09.2016 та копією протоколу ДН № 002138 від 28.09.2016 про адміністративне затримання, згідно яких обвинуваченого ОСОБА_4 дійсно було затримано з метою припинення правопорушення, встановлення особи та складання протоколу про адміністративне правопорушення /т. 1 а.с. а.с. 17 18/
витягом з наказу № 9 о/с від 21.01.2016, згідно якого потерпілого ОСОБА_6 дійсно призначено на посаду рядового поліції /т. 1. а.с. 23/
витягом з наказу № 9 о/с від 21.01.2016, згідно якого потерпілого ОСОБА_7 дійсно призначено на посаду рядового поліції /т. 1. а.с. 24/
копіями посвідчень поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтверджують їх статус поліцейських /т. 1 а.с. 25/

розстановкою сил та засобів 2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Дніпропетровськ з 20:00 27.09.2016 по 08:00 28.09.2016, згідно якої поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дійсно заступили на службу у вказаний проміжок часу для виконання обов`язків у Кіровському (Центральному) районі в квадраті № 503 /т. 1 а.с. а.с. 34 35/
витягом з карти єдиної дислокації патрулів Управління патрульної поліції у місті Дніпро, згідно якої пл. Вокзальна та прилеглі території входять в маршрут патрулювання квадрату № 503 /т. 1 а.с. 45/
копією книги нарядів про отримання вогнепальної зброї за 27.09.2016, відповідно до якої потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 дійсно заступили для виконання функції поліцейських, отримавши 27.09.2016 вогнепальну зброю, про що поставили відповідні підписи /т. 1 а.с. а.с. 36 37/
копією посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 № 4/1, якою визначені функції, права та обов`язки поліцейського у складі патрульної поліції /т. 1 а.с. а.с. 40 42/
протоколом проведення слідчого експерименту від 18.10.2016 з фототаблицею, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 відтворив обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень /т. 1 а.с. а.с. 104 108/
протоколом проведення додаткового слідчого експерименту від 27.11.2016 з відеозаписом слідчої дії, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 відтворив обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень /т. 1 а.с. а.с. 109 111/
протоколом проведення слідчого експерименту від 25.11.2016 з відеозаписом слідчої дії, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 відтворив обставини опору обвинуваченого працівникам поліції та заподіяння поліцейському тілесних ушкоджень /т. 1 а.с. а.с. 112 114/
протоколом проведення слідчого експерименту від 25.10.2016 з фототаблицею, згідно якого свідок ОСОБА_10 відтворив обставини заподіяння поліцейському тілесних ушкоджень /т. 1 а.с. а.с. 115 119/
протоколом проведення додаткового слідчого експерименту від 24.11.2016 з відеозаписом слідчої дії, згідно якого свідок ОСОБА_10 відтворив обставини заподіяння поліцейському тілесних ушкоджень /т. 1 а.с. а.с. 120 122/
протоколом проведення слідчого експерименту від 25.10.2016 з фототаблицею, згідно якого свідок ОСОБА_11 відтворив обставини заподіяння поліцейському тілесних ушкоджень /т. 1 а.с. а.с. 123 127/
протоколом проведення додаткового слідчого експерименту від 22.11.2016 з відеозаписом слідчої дії, згідно якого свідок ОСОБА_11 відтворив обставини заподіяння поліцейському тілесних ушкоджень /т. 1 а.с. а.с. 128 130/
протоколом проведення слідчого експерименту від 25.10.2016 з фототаблицею, згідно якого свідок ОСОБА_12 відтворив обставини заподіяння поліцейському тілесних ушкоджень /т. 1 а.с. а.с. 131 135/
протоколом проведення слідчого експерименту від 22.11.2016 з відеозаписом слідчої дії, згідно якого свідок ОСОБА_12 відтворив обставини заподіяння поліцейському тілесних ушкоджень /т. 1 а.с. а.с. 136 138/
висновком експерта № 4004е, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забою та синця правого колінного суглобу, які спричинені від дії тупих твердих предметів (предмета). Тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки та могли бути заподіяні в термін, на який вказує потерпілий, та за обставин, на які вказував потерпілий в ході слідчого експерименту /т. 1 а.с. а.с. 141 142/
висновком експерта № 4138е, згідно якого тілесні ушкодженні потерпілого ОСОБА_6 могли бути нанесені за обставин, на які вказував свідок ОСОБА_10 в ході слідчого експерименту /т. 1 а.с. а.с. 146 147/
висновком експерта № 4139е, згідно якого тілесні ушкодженні потерпілого ОСОБА_6 могли бути нанесені за обставин, на які вказував свідок ОСОБА_12 в ході слідчого експерименту /т. 1 а.с. а.с. 151 152/
висновком експерта № 4140е, згідно якого тілесні ушкодженні потерпілого ОСОБА_6 могли бути нанесені за обставин, на які вказував свідок ОСОБА_11 в ході слідчого експерименту /т. 1 а.с. а.с. 146 147/
протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.11.2016 з фототаблицею, згідно якого свідок ОСОБА_17 впізнав обвинуваченого як особу, що завдала поліцейському тілесних ушкоджень та чинила опір працівникам поліції /т. 2 а.с. а.с. 1 4/
протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.11.2016 з фототаблицею, згідно якого свідок ОСОБА_20 впізнав обвинуваченого як особу, що завдала поліцейському тілесних ушкоджень та чинила опір працівникам поліції /т. 2 а.с. а.с. 5 8/
протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.11.2016 з фототаблицею, згідно якого свідок ОСОБА_18 впізнав обвинуваченого як особу, що завдала поліцейському тілесних ушкоджень та чинила опір працівникам поліції /т. 2 а.с. а.с. 9 12/
протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.11.2016 з фототаблицею, згідно якого свідок ОСОБА_13 впізнав обвинуваченого як особу, що завдала поліцейському тілесних ушкоджень та чинила опір працівникам поліції /т. 2 а.с. а.с. 13 16/
протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.11.2016 з фототаблицею, згідно якого свідок ОСОБА_15 впізнав обвинуваченого як особу, що завдала поліцейському тілесних ушкоджень та чинила опір працівникам поліції /т. 2 а.с. а.с. 17 20/
протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.11.2016 з фототаблицею, згідно якого свідок ОСОБА_21 впізнав обвинуваченого як особу, що завдала поліцейському тілесних ушкоджень та чинила опір працівникам поліції /т. 2 а.с. а.с. 21 24/
протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.11.2016 з фототаблицею, згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнав обвинуваченого як особу, що завдала поліцейському тілесних ушкоджень та чинила опір працівникам поліції /т. 2 а.с. а.с. 25 28/
протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.11.2016 з фототаблицею, згідно якого свідок ОСОБА_11 впізнав обвинуваченого як особу, що завдала поліцейському тілесних ушкоджень та чинила опір працівникам поліції /т. 2 а.с. а.с. 29 32/
протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.11.2016 з фототаблицею, згідно якого свідок ОСОБА_12 впізнав обвинуваченого як особу, що завдала поліцейському тілесних ушкоджень та чинила опір працівникам поліції /т. 2 а.с. а.с. 33 36/
протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.11.2016 з фототаблицею, згідно якого свідок ОСОБА_14 впізнав обвинуваченого як особу, що завдала поліцейському тілесних ушкоджень та чинила опір працівникам поліції /т. 2 а.с. а.с. 37 40/
Також вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, підтверджується речовими доказами:
DVD-диском з відеозаписом від 27.09.2016 з камери відеоспостереження підземного пе-реходу залізничного вокзалу Дніпропетровськ-Головний, згідно якого видно як група у складі трьох чоловіків спускається до переходу, за ними слідують двоє працівників поліції, що узгоджується з поясненнями потерпілих /т. 1 а.с. 50/
DVD-диском з відеозаписом від 27.09.2016 з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_7 , згідно якого на відеофайлах «», «» видно, що обвинувачений раптово наніс поліцейському тілесну ушкодження та чинив опір у зв`язку з адміністративним затриманням /т. 1 а.с. 55/
Наведені вище докази по суті співпадають, не суперечать один одному, а тому суд визнає їх достовірними, належними та допустимими.

Суд не приймає до уваги в якості доказу копію довідки від 27.09.2016 р. щодо заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 /т. 1 а.с. 15/, оскільки згідно витребуваного за ухвалою суду від 05 грудня 2017 року за згодою усіх учасників справи, Журналу реєстрації амбулаторних хворих, така довідка не могла бути складена у відповідну дату і, ймовірно, містить неточні (помилкові) відомості щодо дати її складання. Разом з тим, факт заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень за викладених вище умов підтверджується іншими доказами (зокрема, його вказівкою на це в заяві про злочин, показаннями іншого потерпілого та свідків, висновками судово-медичних експертиз, які не виключають можливість виникнення тілесних ушкоджень в час, вказаний потерпілим, актом судово медичного дослідження (обстеження)).

Оцінюючи показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд виходить з наступного.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що він є племінником ОСОБА_4 27.09.2016 вони разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_9 святкували день народження останнього. При святкуванні дня народження, всі троє вживали спиртні напої, а саме горілку. Після святкування вони пішли на залізничний вокзал, щоб їхати додому. Також ОСОБА_8 пояснив, що по дорозі та в приміщенні вокзалу вони голосно розмовляли на свої теми, сміялись. Коли вони йшли по переходу співробітники поліції зробили їм зауваження. Він з ОСОБА_9 відреагували на зауваження, та припинили себе так поводити. Після цього один зі співробітників поліції різко зірвався з місця та побіг за ОСОБА_4 . Коли ОСОБА_4 дійшов до кінця тунелю співробітник поліції зробив йому зауваження. Після чого поліцейські прийняли рішення вжити заходи у вигляді затримання. З самого початку подій співробітників поліції було троє, затримували ОСОБА_4 також троє. Тілесні ушкодження співробітникам поліції ОСОБА_4 не перед затриманням, не в період затримання не наносив. При затриманні ОСОБА_4 лежав та кричав, співробітникам поліції не чинив опір. ОСОБА_8 повідомив, що після вживання спиртних напоїв та подій, які відбулись на території тунелю залізничного вокзалу пройшло приблизно не більше часу. Він не бачив нанесення удару поліцейському з боку ОСОБА_4 , оскільки в цей час розмовляв з іншим поліцейським.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що він є другом дитинства ОСОБА_4 27.09.2016 вони разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 святкували його день народження. При святкуванні дня народження, всі троє вживали спиртні напої - горілку. Після святкування вони пішли на залізничний вокзал, щоб їхати додому. По дорозі та в приміщенні вокзалу вони голосно кричали, нікого особливо не чіпали, лайка у розмові особливо не була присутня. Коли вони зайшли в підземний перехід, співробітники поліції (їх було двоє) зробили їм зауваження щодо їх поведінки. Він зі ОСОБА_8 відреагували на зауваження. Потім співробітники поліції пішли за ОСОБА_4 .. В кінці тунелю вони його зупинили, зробили йому зауваження, на зауваження ОСОБА_4 відреагував нормально, з посмішкою. Потім співробітники поліції почали затримувати ОСОБА_4 .. Перед затриманням він просто стояв на місці, ударів співробітникам поліції не наносив. Тілесні ушкодження співробітникам поліції ОСОБА_4 не перед затриманням, не в період затримання не наносив. Також ОСОБА_9 пояснив, що на нього співробітниками поліції було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, а саме дрібного хуліганства. ОСОБА_9 повідомив, що після вживання спиртних напоїв та подій, які відбулись на території тунелю залізничного вокзалу пройшло приблизно 20 хвилин.

Суд виходить з того, що показання вказаних свідків в цілому збігаються з обставинами, за яких обвинуваченим було вчинено інкриміновані йому злочинні діяння, при цьому свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 заперечують факт вчинення обвинуваченим опору працівникам поліції та факт нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень працівнику поліції. В цій частині показання свідків беззаперечно спростовуються дослідженим в судовому засіданні відео з нагрудної камери поліцейського, а також показаннями потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 . При цьому, наведені вище показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 можуть бути обумовлені давніми дружніми та родинними відносинами з обвинуваченим, в той час як свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , є незацікавленими особами, ні щодо обвинуваченого, ні відносно співробітників поліції. Сам по собі факт роботи цих осіб в охороні вокзалу не ставить їх в безпосередню залежність від працівників поліції. Крім того, жодних підстав ставити під сумнів достовірність відео з нагрудної камери поліцейського немає.

З наведених міркувань, суд також вважає спростованими вказаними вище доказами показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не вчиняв опору працівникам поліції та не наносив потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Ці показання можуть бути обумовлені намаганням уникнути відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення і в повній мірі спростовані в ході судового розгляду.

Оцінюючи доводи обвинуваченого про те, що працівники поліції неправомірно застосовували до нього силу та здійснили його побиття суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 42 Закону України «Про національну поліцію» фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників.
Згідно ч. 1 ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 43 закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Оскільки обвинувачений чинив опір працівникам поліції при виконанні ними обов`язків з охорони громадського порядку, заподіяв тілесне ушкодження поліцейському за вказаних обставин, суд приходить до висновку про правомірність дій поліцейських щодо застосування фізичної сили з метою подолання опору обвинуваченого та його затримання.

Оцінюючи той факт, що постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, суд відзначає наступне. Вказана постанова прийнята з мотивів недоведеності використання ОСОБА_4 нецензурної лайки в громадських місцях. Разом з тим, вона не спростовує обставини, за яких працівниками поліції робились зауваження обвинуваченому, висувались вимоги щодо припинення ним протиправної поведінки та, врешті-решт, через опір та насилля відносно працівників поліції здійснено його затримання.

Під час розгляду кримінального провадження суд забезпечив принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Проаналізувавши зібрані докази, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України доведена повністю і його дії слід кваліфікувати, як опір працівникам правоохоронного органу під час виконанням ними покладених на них обов`язків щодо охорони громадського порядку та умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При визначенні виду та розміру покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчинених злочинів, один з яких є злочином невеликої тяжкості, а інший злочином середньої тяжкості.

Суд враховує особу обвинуваченого, який є раніше неодноразово судимим за умисні злочини, в тому числі за тяжкий злочин, ухилявся від виконання покарання у вигляді штрафу за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2015 року, у зв`язку з чим ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року штраф йому було замінено на громадські роботи, вчинив нові умисні злочини в період іспитового строку за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується опосередковано, має на утриманні трьох малолітній дітей.

Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України відсутні.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України рецидив злочину.
Із врахуванням викладеного і, зокрема, зважаючи на факт вчинення ОСОБА_4 злочинів в період іспитового строку, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі за кожний з вчинених злочинів, оскільки його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства та саме призначення такого покарання буде достатнім для його виправлення.
Покарання за сукупністю злочинів згідно ст. 70 КК України слід призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, зважаючи на те, що обвинувачений вчинив одночасно два злочини проти працівників правоохоронних органів за одних і тих самих умов, а покарання за більш тяжкий злочин вже визначено з урахуванням обставин, визначених ст. 65 КК України, стосовно всіх подій злочину та особи обвинуваченого.
Також із застосуванням ст. 71 КК України необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2016, зміненим ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.05.2016 року. Оскільки, обвинувачнений ОСОБА_4 був засуджений за вчинення тяжкого умисного злочину та знову вчинив умисні злочини, слід приєднати більшу частину невідбутого покарання.

Строк покарання необхідно обраховувати з моменту затримання у зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 27 жовтня 2016 року. При цьому, до строку покарання необхідно також зарахувати час тримання під вартою з 25 березня 2016 року згідно вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2016 року по 24 травня 2016 року день звільнення за ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016 року

Час адміністративного затримання ОСОБА_4 о 23 год 30 хвилин 27 вересня 2016 року по 02 год 00 хв. 28 вересня 2016 року для припинення правопорушення, встановлення особи та складання протоколу про адміністративне правопорушення за протоколом ДН № 002138, не підлягає врахуванню до строку покарання, оскільки це не перебачено чинним законодавством, а саме це адміністративне затримання та його наслідки визначаються в рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, щодо якого є відповідна постанова Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2016 року.

При визначенні порядку зарахування терміну попереднього ув`язнення до строку покарання суд виходить з того обвинувачений ОСОБА_4 тримався під вартою як до 20 червня 2017 року, під час дії ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону України № 838-VIII, який визначав правило зарахування попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі), так і після того, починаючи з 21 червня 2017 року (коли набрав чинності Закон України № 2046-VIII, яким ч. 5 ст. 72 КК викладена в новій редакції, що передбачає зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі), у зв`язку з чим період попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 25 бе-резня 2016 року по 24 травня 2016 року та з 27 жовтня 2016 року по 20 червня 2017 року підлягає зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, а починаючи з 21 червня 2017 року згідно нині діючої редакції Кримінального кодексу України.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу суд відзначає, що оскільки обвинувачений ОСОБА_4 засуджений до позбавлення волі за умисні злочини, є особою раніше неодноразово судимою, враховуючи обставини, які були взяті до уваги при обранні та продовженні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін до набрання вироком законної сили.

При вирішенні цивільного позову суд виходить з наступного.
Департаментом патрульної поліції Національної поліції України заявлений цивільний позов, відповідно до якого вказана установа просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в розмірі 2 940 грн. 00 коп.
Відповідно до положень ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала .

В обґрунтування заподіяної матеріальної шкоди цивільний позивач посилається на те, що згідно акту оцінки технічного стану № 16114089 від 09 листопада 2016 року вартість відновлення пошкодженого обвинуваченим планшету Samsung SM-T231 становить 2 376 грн. деталі, 420 грн. роботи, а разом 2 796 грн. Крім того, роботи по оцінці технічного стану планшету коштували 144 грн. Оскільки обставини, на які посилається цивільний позивач, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, зважаючи на досліджені доказі заподіяння шкоди, з метою відшкодування майнової шкоди з обвинуваченого необхідно стягнути 2 940 (дві тисячі дев`ятсот сорок) грн.

Речові докази по даному кримінальному провадженню підлягають розподілу відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України,
засудив:
ОСОБА_22 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 342 Кримінального кодексу України.
Призначити ОСОБА_4 покарання:
за ч. 2 ст. 345 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі
за ч. 2 ст. 342 КК України 1 рік позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутого строку покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2016, зміненого ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.05.2016, остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обраховувати з 27 жовтня 2016 року.

В рахунок відбування покарання зарахувати строк тримання під вартою ОСОБА_4 в період з 25 березня 2016 року згідно вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2016 року по 24 травня 2016 року день звільнення за ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016 року.

При цьому строк тримання під вартою в період з 25 березня 2016 року по 24 травня 2016 року та з 27 жовтня 2016 року по 20 червня 2017 року підлягає зарахуванню з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Цивільний позов Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Народного ополчення, 9) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2 940 (дві тисячі дев`ятсот сорок) грн. 00 коп.

Речові доказі:

планшет Samsung SM-T231 imei НОМЕР_1 залишити за належністю Департаменту патрульної поліції Національної поліції України
DVD-диск з відеозаписом від 27 вересня 2016 року з камери відеоспостереження підземного переходу залізничного вокзалу Дніпропетровськ-Головний, DVD-диск з відеозаписом від 27 вересня 2016 року з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_7 залишити в справі.
На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Суддя ОСОБА_1