Справа № 545/2429/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" листопада 2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 31 серпня 2017 року близько 13 год, діючи умисно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, з поля №2 відділення Абазівка-Супрунівка ТОВ «Коновалівський» відділення «Дукла», що розташоване у с. Носівка Полтавського району та області, намагався таємно викрасти 9 мішків качанів кукурудзи вагою 246 кг, що дорівнює 184,5 кг чистого зерна, чим спричинив потерпілому майнову шкоду у розмірі 645,75 грн., проте не довів свій намір до кінця, оскільки був затриманий працівниками служби охорони.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваними ОСОБА_4 від 09.09.2017 року, відповідно до якої обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненому ним кримінальному правопорушенні як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду та вибачитись перед потерпілим за вчинене ним діяння. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік, на підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди, суд виходить з такого.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Обвинувачений просив суд вказану угоду про примирення з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

У судовому засіданні представник отерпілого просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним та підозрюваним, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачений під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є невеликої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання. За таких обставин суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 1 ст.185 КК України. За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Цивільний позов по справі не заявлений. Судові витрати по справі відсутні. Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 471, 474 та 475 КПК України,

ухвалив:

Затвердити угоду від 9 вересня 2017 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання, а саме - обмеження волі строком 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням на строк 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

-
Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1