пр. № 1-кс/759/2875/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2017 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження слідчого Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 22.07.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 22.07.2017 року.

Подана скарга обґрунтована тим, що 15.08.2017 року скаржником отримано оскаржувану постанову, яка була прийнята 22.07.2017 року. Згідно постанови, кримінальне провадження закрито. З таким висновком слідчого погодитись не може та вважає постанову незаконною та порушує права, які підлягають захисту згідно КПК України. Під час винесення оскаржуваної постанови було порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки. Зокрема, з часу внесення в ЄРДР заяви та порушення кримінального провадження, слідчим всупереч ст. 9 КПК Укпаїни, не вчинено жодної слдчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження Рішення слідчого про закриття кримінального провадження, оформлене оскаржуваною постановою необгрунтованим, потиправним, незаконним та таким, що не відповідає завданню кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України. В обгрунтуванні постанови слідчий наводить, зокрема аргумент, що відсутні будь-які об`єктивні дані, які підтверджують факт ознайомлення ОСОБА_5 з постановою суду від 02 червня 2016 року. Такі твердження слідчого вказують на те, що він не бажав втсановлювати обставини та про відсутність знань законодавства. ОСОБА_5 добре знайомий із прийнятим рішенням суду, оскільки сам та його представник були присутні при його проголошенні. З часу прийняття рішення пішов вже другий рік, а аліменти не сплачує умисно та наявну у нього частку квартири подарував іншій людині. Скаржником до заяви було додано цілу низку документів, що підтверджують факт злісного ухилення, зокрема копію постанови про відкриття виконавчого провадження, копія виконавчого провадження, копія виконавчого листа та довідкипро заборгованість по аліментах, з якої видно, що ОСОБА_5 не зробив жодного платежу. Якщо у слідчого виникла необхідність в додаткових документах із виконавчої служби, то її адреса загально відома, куди можна направити запити. Слідство може та повинно збирати відповідні докази. Винесена постанова є передчасною та такою, що не відповідає об`єктивним обставинам справи, у зв`язку з чим звернувся до суду зі скаргою. Скаржник просив вимоги скарги задовольнити.

Скаржник в судовому засіданні подану скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі та просив слідчого суддю про задоволення скарги.

Слідчий СВ Святошинського УП ГУ НП в м. Києва до суду не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином. Разом з тим, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 306 КПК України, згідно яких відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, слідчим суддею визнано за можливе розглядати скаргу у відсутність слідчого.

Вислухавши пояснення скаржника, вивчивши надані документи, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

В провадженні Святошинського управління поліції НП України в м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0006264 від 15.07.2017 р. за ч. 1 ст. 164 КК України.

22.07.2017 року слідчим СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_4 було постановлено закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006264 від 15.07.2017 р., у зв`язку з відсутністю у вказаному діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України (а.с. 14).

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як вбачається, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим, в порушення вимог ч. 2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не вжито достатніх заходів для виявлення як тих обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрювану особу, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, не всіх потерпілих осіб та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексупокладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Однак, не зважаючи на вказані вимоги закону, слідчий у судове засідання не з`явився і достатніх, належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, не надав.

Крім того, викладенні в оскаржуваній постанові обставини також не спростовують доводів скарги та не містять достатніх підстав для закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину, на який посилається особа, яка подала скаргу, як в скарзі, так і в заяві про злочин.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а постанова слідчого підлягає скасуванню як передчасна.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 22, 26, 91, 92, 284, 303, 306, 307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження слідчого Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 22.07.2017 року - задовольнити.
Постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0006264 від 15.07.2017 року, винесену 22.07.2017 року - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя: