Справа № 495/6556/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2017 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000053 у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, Азербайджан, громадянина України, азербайджанця, не одруженого, раніше не судимого, маючого середньо-професійну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 . який проходив військову службу за контрактом на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії чергового групи чергових відділення управління службою відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІІІ категорії, у військовому званні молодший сержант

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

сторони кримінального провадження:
прокурор військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України - ОСОБА_4 ,
обвинувачений - ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 407 КК України, при наступних обставинах.
21 липня 2017 року о 07:45 годині, обвинувачений ОСОБА_3 з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, не з`явився вчасно за місцем несення служби до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 та перебував за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_3 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

У подальшому, 03 серпня 2017 року близько 08:00 ранку обвинувачений ОСОБА_3 добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_4 ) після чого того ж дня був направлений за місцем несення служби до ВСП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (с. Курортне, Білгород-Дністровського р-н., Одеської обл.) та приступив до виконання службових обов`язків.

На даний час обвинувачений ОСОБА_3 згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ( І категорії) ІНФОРМАЦІЯ_4 від 11 серпня 2017 року № 273-ОС виключений зі списків особового складу загону, знятий з усіх видів забезпечення та звільнений в запас через службову невідповідність.

Таким чином, 21 липня 2017 року о 07:45 годин, обвинувачений ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем за контрактом, не з`явився вчасно на службу понад 10 діб, але не більше місяця до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (с. Курортне, Білгород-Дністровського р-н., Одеської обл.) ІНФОРМАЦІЯ_3 та перебував за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_3 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 03 серпня 2017 року.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 407 КК України, а саме нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, понад 10 діб, але не більше місяця, військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 в ході досудового слідства та судового розгляду свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у скоєному кримінальному правопорушенні повністю визнав, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив, що 21 липня 2017 року о 07:45 годин, він будучи військовослужбовцем за контрактом, не з`явився вчасно на службу понад 10 діб, але не більше місяця до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 03 серпня 2017 року та подав до суду заяву про застосування до нього Закону України "Про амністію" від 22.12.2016 року,статті 2 оскільки брав безпосередньо участь в антитеростичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у ч.4 ст.86 КК України, ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 цього Закону).
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин сумнівів щодо добровільності, істинності позицій сторін не має, судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши докази в їх сукупності, суд, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 407 КК України, а саме нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, понад 10 діб, але не більше місяця, військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченомуОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він брав безпосередньо участь в антитеростичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій, вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, повністю визнає свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з наслідками застосування амністії ознайомлений.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ"Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цьогоЗакону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінального провадження наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2016 р. набрав чинностіЗакон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п."в"ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно дост. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили : підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 на момент вчинення злочину брав безпосередньо участь в антитеростичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 визнає повністю, щиро кається у вчиненому.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_3 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_3 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.
Речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування обирався, а саме у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 85,86 КК України, ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст.370,374 , 376 КПК України Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироку законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1