Справа № 138/1900/17
Провадження №:1-кп/138/194/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року м.Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Могилів-Подільського Вінницької області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, працюючого електромеханіком в ПП «ФОП» філіалі ТОВ «Рембудмонтаж», зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України
13.06.2017 близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись між другим та третім поверхами на сходовій клітці під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав дитячу коляску марки «Capella» рожево-малинового кольору, належну ОСОБА_5 , розпорядившись нею на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 823 від 24.07.2017 ринкова вартість дитячої коляски марки «Capella», що придбана у новому стані 02.03.2014, з урахуванням зносу станом на 13.06.2017, могла становити 2028 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму, вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, пояснивши, що 13.06.2017 біля 23 години проходячи по сходовій клитці помітив через відчинені двері в сушці дитячу каляску, яку таємно викрав і намагався продати наступного дня. У вчиненому злочині щиро розкаявся. Просив при-значити покарання у виді штрафу.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій просив провести судовий розгляд за його відсутності, а також зазначив, що цивільний позов до обвинуваченого не заявляє у зв`язку із відсутністю матеріальних та моральних претензій, покладаючись при призначенні обвинуваченому покарання на розсуд суду.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор погодились з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, правильно розуміючи зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх по-зиції не було, суд, згідно ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним допит потерпілого, свідків та дослідження матеріалів кримінального провадження, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та необхідні для вирішення питань щодо речового доказу та судових витрат. Перед цим учасникам судового провадження було роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий в силу ст.89 КК України, офіційно працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений та має двох неповнолітніх дітей, в 2011 році був звільнений судом від відбування покарання по амністії, у зв`язку з чим не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства, що дає підстави суду призначити йому покарання, в межах санкції ч.1 ст.185 КК України.
Згідно ст.122, 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення експертизи, слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
З урахуванням вимог ч.9 ст.100 КПК України: речовий доказ слід повернути потерпілому як законному володільцю.
Керуючись ст.53, 65-67, ч.1 ст.185 КК України, ч.9 ст.100, ст.122, 124, ч.3 ст.349, ст.368-370, 374-376 КПК України
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвину-ваченні за ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) гривень.
Понесені по справі процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення експертизи в сумі 395 (триста дев`яносто п`ять) грн. 48 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Речовий доказ: дитячу коляску марки «Capella» рожево-малинового кольору, яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , повернути останньому як законно-му володільцю.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення і на-бирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У ра-зі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та надіслати потерпілому.
Суддя ОСОБА_1