Провадження №1-кп/331/37/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2018 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/37/2018 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Євпаторія, АР Крим, громадянина України, українця, із середньою освітою, розлученого, має на утриманні дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ., мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

-20.04.2011 року Євпаторійським Міським судом АРК за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 17.07.2014 по відбуттю строку покарання;

-30.11.2016 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
27 березня 2016 року о 14 годині 40 хвилин ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше притягалась до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, судимість за які не знята та непогашена у встановленому законом порядку, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись у гуртожитку за адресою АДРЕСА_3 , на 2 поверсі, скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_12 у кімнаті, через незачинені вхідні двері проник до кімнати АДРЕСА_4 . Знаходячись у кімнаті, ОСОБА_3 зі столу таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_12 , а саме: ноутбук «Асер» вартість якого складає 3550 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, 23 травня 2016 року о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись на 2 поверсі в під`їзді будинку АДРЕСА_5 , шляхом підбору ключа до вхідної двері квартири АДРЕСА_6 , проник до вказаної квартири, де ОСОБА_3 зі столу в залі таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_13 , а саме: ноутбук «НР» вартістю 3500 гривень, планшет «Престижіо» вартість якого складає 733,40 грн., сумку жіночу вартістю 200 гривень, в якій знаходився паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_14 , гаманець вартістю 450 гривень, грошові кошти в сумі 400 гривень, каблучку срібну вагою 2 грами вартістю 300 гривень, мобільний телефон «Самсунг» вартістю 200 гривень, та мобільний телефон «Нокіа» вартістю 200 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 5783 гривень 40 копійок, після чого із викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім того, 15 червня 2016 року об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись на 5 поверсі в під`їзді будинку АДРЕСА_7 , шляхом підбору ключа до вхідних дверей квартири АДРЕСА_8 , проник до вказаної квартири. Знаходячись у квартирі, ОСОБА_3 зі столу в залі таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_15 , а саме: ноутбук «Аsus К50АВ» вартість якого складає 3872 гривні 50 копійок, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 02 липня 2016 року о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись на 2 поверсі, в під`їзді будинку АДРЕСА_9 , шляхом зламу замка вхідних дверей квартири АДРЕСА_10 , проник до квартири. Знаходячись у квартирі, ОСОБА_3 зі столу в залі таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме: ноутбук «Аsus», вартість якого складає 5100 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на в казану суму, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, 14 липня 2016 року о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись на 5 поверсі в під`їзді будинку АДРЕСА_11 , де шляхом підбору ключа до вхідної двері квартири АДРЕСА_12 , проник до вказаної квартири. Знаходячись у квартирі, ОСОБА_3 зі столу в залі таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: ноутбук « MSI VR 420Х» вартістю якого складає 3500 гривень, планшет «Lenovo ТАВ2» вартістю 2500 гривень, фотоапарат «Раnаsоnік» вартістю 700 гривень, срібні вироби вартістю 2000 гривень, золоті сережки вагою 3 грами, вартістю 3000 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 11700 гривень, після чого із викраденим з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім того, 22 серпня 2016 року о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись на другому поверсі в під`їзді будинку АДРЕСА_13 , шляхом підбору ключа до вхідної двері квартири АДРЕСА_14 , проник до вказаної квартири, де ОСОБА_3 таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: годинник «Жак Леманс» вартістю 3675 гривень, годинники «Мерседес» вартістю 2000 гривень кожен, фотоапарат «Соні» вартістю 1000 гривень, водійське посвідчення на ім`я потерпілого, туалетну воду в кількості 4 флаконів, вартістю 1500 гривень кожен, грошові кошти в сумі 6000 гривень, сорочка чоловіча G.Faricetti вартістю 700 гривень, краватку ТІЕ CUFFLINK вартістю 400 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 19775 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою провину у вчиненні злочинів не визнав та пояснив, що після затримання його працівниками Шевченківського відділення поліції у 2016 році його вимусили визнати провину у вчинення крадіжок на території Олександрівського району м. Запоріжжя, однак інкримінованих йому злочинів він не вчиняв. Слідчий його вимусив погодитися на проведення слідчого експерименту, який проводився без захисника, йому підказували адреси, де начебто були вчинені крадіжки, він стояв та фотографувався біля під`їздів зазначених квартир, однак ніколи там не був. Свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 він не знає та ніколи не бачив. Жодного разу він не приносив ніяких речей на продаж вказаним громадянам. Вважає, що свідки його обмовляють за вказівкою органів слідства. Просив суд визнати його невинуватим у вчиненні вказаних злочинів.
Не дивлячись на невизнання своєї провини, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується наступними доказами.
Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що у липні 2016 року вона прийшла додому та не змогла відчинити двері квартири, після чого викликала слюсара та з`ясувала, что у квартирі була вчинена крадіжка. З дому зникли ноутбук, планшет, фотоапарат та коштовні прикраси. Хто саме вчинив крадіжку, вона не знає, до сьогодні матеріальна шкода їй не відшкодована, тому цивільний позов підтримала у повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_9 , будучи допитаною у судовому засіданні, пояснила, що ввечері вона повернулась з роботи та побачила, що двері квартир відчинені, при цьому один замок зламаний. Далі вона з`ясувала, що з квартири зникли ноутбук та телефон, про що вона повідомила працівників поліції. На сьогодні викрадені речі їй не повернуті, тому підтримала цивільний позов та просила його задовольнити.
Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що 22.08.2016 року він виявив крадіжку своїх речей із квартири. Двері були відчинені шляхом підбору ключа. В результаті крадіжки у нього зникло чотири годинники, грошові кошти 9000 грн. та інше майно. На сьогодні просив суд стягнути з обвинуваченого усю суму матеріальної шкоди, а також моральну шкоду, яку він оцінює у 2000 грн., а також побічну шкоду у вигляді заміни замків на дверях та встановлення охоронної сигналізації.
Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснив, що він працював на ринку ОСОБА_18 продавцем техніки та пам`ятає, як до нього у 2016 році декілька разів приходив ОСОБА_3 та приносив на продаж ноутбук та інші електронні пристрої. У подальшому вказаний ноутбук він продав. У поліції він впізнавав ОСОБА_3 , оскільки добре його запам`ятав, т.я. той приходив два рази.
Свідок ОСОБА_16 , будучи допитаним у судовому засіданні, пояснив, що минулого року він займався скупкою-продажем товарів на ринку ОСОБА_18 у кіоску та періодично покупав у ОСОБА_3 різну техніку (планшети, ноутбуки, годинники). Одного разу придбав у нього туалетну воду для себе. У подальшому господар кіоску прийшов до нього разом із працівниками поліції та стали питати щодо певного майна, яке він дійсно придбавав у ОСОБА_3 . У відділі поліції за фотознімками він упізнав ОСОБА_3 , оскільки той був схожий на його знайомого. З приводу своєї участі у якості понятого під час проведення слідчого експерименту нічого пояснити не зміг, оскільки не пам`ятає жодних обставин його проведення, зазначивши, що у протоколі від 28.09.2016 року є його підпис та на фото зображений саме він.
Крім того, провина ОСОБА_3 у вчиненні крадіжок підтверджується наступними доказами:
- протоколом прийняття зави про вчинення злочину від ОСОБА_12 про вчинення крадіжки у її квартирі 27.03.2016 року;
- протоколом огляду місця події від 27.03.2016 року кімнати АДРЕСА_15 , під час якого нічого виявлено не було;
- експертним висновком № ОИ-740 від 16.09.2016 року про те, що вартість ноутбука «Асер» складає 3550 грн.;
- протоколом прийняття зави про вчинення злочину від ОСОБА_8 про вчинення крадіжки у її квартирі 14.07.2016 року;
- протоколом огляду місця події від 14.07.2016 року квартири АДРЕСА_16 , під час якого нічого виявлено та вилучено не було;
- експертним висновком № ОИ-742 від 16.09.2016 року про те, що вартість ноутбука «MSI VR 420Х» складає 3500 грн.;
- протоколом прийняття зави про вчинення злочину від ОСОБА_13 про вчинення крадіжки у його квартирі 23.05.2016 року;
- експертним висновком № ОИ-741 від 16.09.2016 року про те, що вартість планшета «Престижіо» складає 733 грн.;
- протоколом прийняття зави про вчинення злочину від ОСОБА_15 про вчинення крадіжки у її квартирі ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- експертним висновком № ОИ-739 від 16.09.2016 року про те, що вартість ноутбука «Асус» складає 3872 грн.;
- протоколом прийняття зави про вчинення злочину від ОСОБА_9 про вчинення крадіжки у її квартирі ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
- експертним висновком № ОИ-738 від 16.09.2016 року про те, що вартість ноутбука «Асус» складає 5100 грн.;
- протоколом прийняття зави про вчинення злочину від ОСОБА_19 про вчинення крадіжки у його квартирі ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
- експертним висновком № ОИ-735 від 16.09.2016 року про те, що вартість годинника Жак Леманс може складати 3675 грн.;
- експертним висновком № ОИ-737 від 16.09.2016 року про те, що вартість ноутбуку MSI може складати 4575 грн.
Стороною обвинувачення було надано суду у якості доказів на підтвердження провини обвинуваченого ОСОБА_3 два протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.09.2016 року за участю свідка ОСОБА_17 та чотири аналогічні протоколи від 06.09.2016 року за участю свідка ОСОБА_16 .
Згідно ст.. 228 КПК України перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.
Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що за необхідності впізнання може провадитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання. Фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.
Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_3 на момент проведення вказаної слідчої дії перебував під вартою та щодо нього вже здійснювалось досудове провадження, тому слідчий мав можливість провести упізнання особи за зовнішнім виглядом, але не скористався такою можливістю, що потягло за собою порушення ним норм діючого кримінально-процесуального.
Суд також зазначає про те, що у протоколах пред`явлення особи для впізнання відсутній опис усіх осіб, які пред`являлись для впізнання за номерами від одного до чотирьох, а також відсутнє зазначення про те, хто є тією особою (ПІБ), яку свідок впізнав на відповідних фото (відомості щодо анкетних даних осіб не зазначені).
Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Суд, оцінюючи зазначені докази за даним кримінальним провадженням на відповідність їх вимогам КПК, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України»). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (рішення у справі «Вєренцов проти України»).
Таким чином, враховуючи практику ЄСПЛ, перевіривши надані прокурором докази на предмет їх належності та допустимості, суд приходить до висновку про те, що зазначені протоколи впізнання є недопустимими доказами по справі, оскільки отримані із порушенням норм діючого кримінально-процесуального закону, тому відкидаються судом.
Також у якості доказу сторони обвинувачення суду було надано протокол слідчого експерименту від 28.09.2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 , під час якого останній розповів про обставини вчинених ним злочинів, а саме: крадіжок за адресами: АДРЕСА_17 (за епізодом крадіжки у потерпілої ОСОБА_7 ), АДРЕСА_18 ( за епізодом крадіжки у ОСОБА_9 ), АДРЕСА_19 ( за епізодом крадіжки у ОСОБА_15 ).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заперечив правдивість своїх свідчень, які він давав під час проведення слідчого експерименту 28.09.2016 року з приводу вчинення крадіжок та зазначив, що адреси квартир йому називав слідчий, а він лише погодився сфотографуватися на фоні вказаних будинків.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Яременко проти України» зазначено, що визначаючи, чи було провадження у справі загалом справедливим, також має враховуватись, чи було дотримано прав на захист. Слід, зокрема, розглянути, чи заявникові була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання. Крім того, має бути врахована якість таких доказів і, зокрема, те, чи породжують обставини, за яких вони були отримані, будь-який сумнів щодо їхньої достовірності й точності. При тому, що питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується.
Під час дослідження вказаного доказу судом на предмет його достовірності та відповідності нормам КПК було встановлено, що у протоколі слідчого експерименту від 28.09.2016 року зазначено відомості лише про одного понятого, який брав участь у його проведенні - ОСОБА_16 , відомості щодо іншого понятого взагалі відсутні.
Згідно ч.7 ст. 223 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 не зміг повідомити суду ніяких обставин щодо своєї участі у проведенні слідчого експерименту 28.09.2016 року, оскільки його деталей не пам`ятає.

Таким чином, оскільки під час проведення даної слідчої дії були порушені норми КПК, а також враховуючи, що перевірити дотримання вимог кримінального процесуального законодавства слідчим під час судового розгляду справи не виявилось можливим, враховуючи, що обвинувачений заперечує добровільність надання інформації під час слідчого експерименту, суд вважає вказаний доказ недопустимим та відкидає його із доказової бази.

У судовому засіданні стороною захисту заявлено клопотання про визнання недопустимими усіх висновків експерта, на підставі яких було визначено розмір шкоди, оскільки експерт ОСОБА_20 не є атестованим судовим експертом, не внесена до реєстру експертів, тому її висновок не може слугувати доказом на підтвердження розміру заподіяної шкоди. Крім того, під час дослідження спеціалістом безпосередньо товари не обстежувались, тому яку методику застосовувала ОСОБА_20 під час визначення вартості майна йому незрозуміло.

Проаналізувавши діюче законодавство, суд приходить до висновку про те, що доводи захисника є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» в редакції від 09.09.2004 року (яка була чинною на момент проведення експертизи у вказаній справі) судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ. Виключно державним спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних, судово-психіатричних експертиз. Для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, за рішенням особи або органу, що призначили судову експертизу, можуть залучатися крім судових експертів також інші фахівці з відповідних галузей знань.

Частина друга ст. 9 вказаного вище Закону передбачає, що особа або орган, які призначили судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено додержавного Реєстру атестованих судових експертів, а у випадках, передбачених частиною четвертою статті 7 цього Закону, - іншим фахівцям з відповідних галузей знань.

Таким чином, враховуючи, що проведення товарознавчої експертизи не віднесено до виключної компетенції державних установ, слідчим для визначення ринкової вартості викраденого майна було залучено іншого фахівця у сфері товарознавства, що відповідає нормам Закону України «Про судову експертизу», тому підстав для визнання експертних висновків у вказаній справі недопустимими доказами немає.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував свою причетність до вчинених злочинів та просив суд поставитися критично до пояснень свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , оскільки він ніколи не бачив цих людей, ніякі речі їм не продавав, вважає, що вони його обмовляють за вказівкою працівників поліції.

Суд не погоджується із вказаними доводами обвинуваченого, оскільки свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 пояснили, що особисто покупали у ОСОБА_3 різні товари (електронні пристрої, годинники, парфюмерні вироби). При цьому ОСОБА_3 приходив до них на протязі 2016 року неодноразово, тому вони добре його запам`ятали та впевнено упізнали у залі судового засідання. Відомості про те, що свідки особисто зацікавлені у вирішенні даної справи або мають неприязнені відносини із обвинуваченим, не підтвердились. Неможливість свідків деталізувати обставини придбання електронних пристроїв (колір, товарну марку, інші особливості) не може бути розцінена як давання неправдивих показань, а пов`язується судом із особливостями людської пам`яті.

Крім того, органом досудового слідства було висунуто обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні інших злочинів за наступних обставин.

26 липня 2016 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись на першому поверсі в під`їзді будинку АДРЕСА_20 , шляхом підбору ключа до вхідної двері квартири АДРЕСА_21 , проник до вказаної квартири, де ОСОБА_3 зі столу в залі таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_21 , а саме: ноутбук «МSІ», вартістю 4575 гривень, wi-fi роутер «Київстар» вартістю 300 гривень, грошові кошти в сумі 3000 гривень, срібну монету вартістю 200 гривень, фотоапарат «Свема» вартістю 600 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 8675 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, 31 липня 2016 року о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись на третьому поверсі в під`їзді будинку АДРЕСА_11 , шляхом підбору ключа до вхідної двері квартири АДРЕСА_22 , проник до вказаної квартири, де ОСОБА_3 зі столу в залі таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_22 , а саме: ноутбук «НР М6» вартістю 10225 гривень, ноутбук «Тошиба сателіт» вартістю 6000 гривень, планшет «Престіжио» вартістю 2500 гривень, годинник жіночій «Кристина Лондо 129» вартістю 5000 гривень, wi-fi роутер «HUAWEI WS319» вартістю 500 гривень, грошові кошти в сумі 10000 гривень, підставка під ноутбук вартістю 250 гривень, мобільний телефон «Нокіа 5230» вартістю 1000 гривень, мобільний телефон «Нокіа 5300» вартістю 1200 гривень, запальничка «Зіппо» вартістю 2000 гривень, кишеньковий годинник вартістю 6000 гривень чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 44675 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, 03 серпня 2016 року о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає знаходячись на дев`ятому поверсі в підїзді будинку АДРЕСА_23 , шляхом підбору ключа до вхідних дверей квартири АДРЕСА_24 , проник до вказаної квартири. Знаходячись у квартирі, ОСОБА_3 з кімнати таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_23 , а саме: телевізор «Fillips» вартістю 5000 гривень, ноутбук «НР Раvilson», вартість якого складає 6049 гривень 75 копійок, жіночу сумку яка матеріальної цінності не представляє, грошові кошти в сумі 200 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 11249 гривень 75 копійок, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

На підтвердження провини обвинуваченого ОСОБА_3 прокурором було надано суду наступні докази.

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що 03.08.2016 року вона прийшла додому та побачила, що двері квартири відчинені, із квартири зникли її речі: телевізор та ноутбук. У подальшому телевізор їй повернули. Просила суд стягнути з обвинуваченого суму матеріальної шкоди, яка їй не була відшкодована. На момент крадіжки вона перебувала на роботі, хто саме вчинив крадіжку, їй достеменно невідомо.
Інші потерпілі у судове засідання не з`явились, висловивши своє небажання брати участь у судовому процесі.
Свідків обставин вчинення вказаних епізодів злочину немає.
Крім того, прокурором було надано суду письмові докази:
- протокол прийняття зави про вчинення злочину від ОСОБА_21 про вчинення крадіжки у його квартирі з 25.07.2016 року до 27.07.2016 року;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.09.2016 року за участю свідка ОСОБА_24 ,
- протокол прийняття зави про вчинення злочину від ОСОБА_25 про вчинення крадіжки у його квартирі 31.07.2016 року;
- фотокартку упаковки планшету Prestigio
- фотокартку задньої частини ноутбуку HP Pavilion m6
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.09.2016 року за участю свідка ОСОБА_24 ,
- експертний висновок № ОИ-736 від 16.09.2016 року, згідно якого ринкова вартість ноутбуку HP m6 може складати 10225 грн.
- протокол прийняття зави про вчинення злочину від ОСОБА_7 про вчинення крадіжки у її квартирі з 03.08.2016 року;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.09.2016 року за участю свідка ОСОБА_24 ,
- експертний висновок № ОИ-743 від 16.09.2016 року, згідно якого ринкова вартість ноутбуку HP Pavilion може складати 6049 грн.
- постанова від 29.09.2016 року про визнання речовим доказом телевізора Filips.
Аналізуючи надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку про те, що три протоколи пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_24 необхідно визнати недопустимими доказами, оскільки під час проведення вказаної слідчої дії були допущені такі самі порушення норм КПК (відсутність будь-яких даних про осіб, які пред`являлись для впізнання, відсутність ПІБ особи, яка була опізнана свідком, проведення впізнання за фотознімками у період, коли ОСОБА_3 перебував під вартою та під слідством), як і під час проведення аналогічних слідчих дій за участю свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які були проаналізовані судом вище.
Також суд відкидає у якості доказу факт виявлення працівниками поліції речового доказу, а саме: телевізору Filips, оскільки матеріали кримінального провадження не містять жодного документу, який би підтвердив обставини виявлення та вилучення вказаного речового доказу (чи він був знайдений за місцем проживання обвинуваченого, чи він був вилучений в особи, яка його придбала, чи добровільно виданий особою та якою саме). За таких обставин само по собі знайдення викраденого майна не підтверджує провину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину за епізодом крадіжки у ОСОБА_7 , яка є власником вказаного майна.
Пояснення ж самої потерпілої ОСОБА_7 не вказують на особу, яка вчинила крадіжку, оскільки така особа безпосередньо потерпілій невідома.
Аналогічно самі по собі протоколи прийняття заяв від потерпілих ОСОБА_21 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 , а так само експертні висновки № ОИ-736 та ОИ-743 від 16.09.2016 року не є тими доказами, які підтверджують безпосередню причетність ОСОБА_3 до вчинення зазначених трьох епізодів злочинів, та на які може покластися суд, визначаючи його винуватість у їх вчиненні.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. 62 Конституції України та ч.3 ст. 373 КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, не може піддаватися кримінальному покаранню , доки не буде визнаний винним в законному порядку, обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах або припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях та ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
На підставі частини 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого та прокурора.
Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Стороною обвинувачення на підтвердження провини ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна у потерпілих ОСОБА_21 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 не надано суду переконливих доказів вчинення саме обвинуваченим цього злочину, якими могли б бути пояснення свідків, які придбали викрадене майно, впізнання ОСОБА_3 як особи, яка збула викрадене майно, зафіксоване у порядку, передбаченому діючим кримінально-процесуальним кодексом, пояснення інших свідків, яким відомі які-небудь обставини вилучення чи збуту ОСОБА_3 викраденого майна, надання суду для огляду речових доказів, вилучених у передбачений законом спосіб та таке інше, тому, враховуючи принцип презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів причетності обвинуваченого ОСОБА_3 до вчинення злочинів щодо потерпілих ОСОБА_21 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 , в якому він обвинувачується за ч.3 ст. 185 КК України, та аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності в межах пред`явленого обвинувачення, суд приходить до переконання про недоведеність причетності обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні цих епізодів злочинів, тому його необхідно визнати невинуватим та виправдати у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.
В той же час, оцінюючі всі зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні шести епізодів злочинів щодо потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_26 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у судовому засіданні доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, тому що він вчинив умиснi дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднані із проникненням у житло.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_3 вчинив шість епізодів аналогічних злочинних дій, які відносяться до тяжких злочинів, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини проти власності, на теперішній час відбуває покарання за іншим вироком за вчиненні аналогічних злочинів, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення та перевиховання, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, неодружений, має двох неповнолітніх дітей, із якими однією родиною не мешкає, постійного місця проживання на території, підконтрольній Україні, не має.
Таким чином, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності, а також враховуючи кількість вчинених злочинів на протязі нетривалого періоду часу суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі зі застосуванням ч.4 ст. 70 КК України. При цьому, підстав для призначення більш м`якого покарання, або застосування ст.. 75 КК України судом не вбачається.
Вирішуючи цивільні позови ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_26 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про стягнення матеріальної шкоди суд виходить з наступного.
Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Оскільки у судовому засіданні знайшла своє підтвердження вина ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_26 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд вважає, що вказана сума обґрунтована та підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілих у повному обсязі. Також стягнення підлягає з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_10 і моральна шкода, завдана злочином, на підстав ст.. 1167 ЦК України.
При цьому, враховуючи той факт, що судом вирішено виправдати ОСОБА_3 у вчиненні злочинів щодо потерпілих ОСОБА_21 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 на підставі ч. 3 ст. 129 КПК України цивільні позови вказаних потерпілих необхідно залишити без розгляду.
На підставі ст.. 100 КПК України речові докази необхідно повернути за належністю.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки та шість місяців.
ОСОБА_3 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.3 ст. 185 КК України за епізодами злочинних дій щодо потерпілих ОСОБА_21 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 та виправдати за недоведеністю вчинення ним кримінальних правопорушень.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України з урахуванням покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2016 року шляхом часткового складання покарань остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обраховувати з 28 серпня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк остаточно призначеного покарання частково відбуте ним покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2016 року з 05 травня 2016 року до 18 травня 2016 року та з 26 серпня 2016 року до 27 серпня 2016 року включно на підставі ч.5 ст.. 72 КК України із розрахунку один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 до строку відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 28 серпня 2016 року до 20 червня 2017 року включно , із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, та з 21 червня 2017 року до дня набрання вироком суду чинності із розрахунку один день тримання під вартою дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Запорізькому СІ УДПСУ у Запорізькій області щодо ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком суду чинності.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 5000 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_26 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 3872,5 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 3550 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 11700 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 5783 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 32194, 66 грн., а також моральну шкоду у розмірі 2000 грн., а всього 34194,66 грн.
Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_3 у розмірі 6100 грн. залишити без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_25 про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_3 у розмірі 44675 грн. залишити без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_21 про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_3 у розмірі 9100 грн. залишити без розгляду.
Речові докази:
-телевізор LED Philips- повернути за належність потерпілій ОСОБА_7 .
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя: ОСОБА_1