Ухвала
Іменем України

19 лютого 2018 р.

м. Київ
справа 560/914/17
провадження № 51-4044ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 14 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 16 січня 2018 року в межах кримінального провадження № 0000417 про обвинувачення:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Пєрвомайскоє, Дрокієвського району Республіки Молдова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК.
Суть питання
Вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 14 листопада 2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК до покарання у виді штрафу в сумі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі п. «е» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 500 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 16 січня 2018 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 залишено без змін.
У касаційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 вважає, що призначений суди першої та апеляційної інстанції розмір моральної шкоди неповною мірою покриває моральні страждання і переживання потерпілого, при цьому суди безпідставно не врахували, що ОСОБА_4 через синець на обличчі, був змушений змінити свій спосіб життя, обмежити спілкування з іншими людьми.
Встановлені обставини та мотиви Суду
Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому, слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону у поданій скарзі ОСОБА_5 не зазначив, яких саме порушень допустились суди як першої так і апеляційної інстанції при постановлені судових рішень щодо ОСОБА_6 , як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість вироку місцевого суду і ухвали апеляційного суду та були б безумовною підставою відповідно до ст. 438 КПК для їх скасування або зміни касаційним судом, з оглядну на положення статей 404, 412-414, 419 КПК.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, викладені у скарзі вимоги до суду касаційної інстанції не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, якою визначеного, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
У зв`язку з цим, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків сім днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3