Справа № 635/36/18
Провадження № 1-в/635/77/2018
УХВАЛА
22 січня 2018 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не маючого постійного місця роботи та проживання, раніше судимого:

- 19 жовтня 1995 року Лозівським міським судом Харківської області за ч.3 ст.81 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

- 16 лютого 1996 року Лозівським міським судом Харківської області за ч.3 ст.117 КК України до 7 років позбавлення волі; 28.07.2000 звільнений умовно-достроково на 2 роки 3 місяці 27 днів,

засудженого вироком апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2002 року за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.194, ч.3 ст.185, ст. 70, ст.71 КК України до довічного позбавлення волі,

про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у відповідності до ч.5 ст.72 КК України, -

в с т а н о в и в:
До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування останньому строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №3413 від 26 листопада 2015 року.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Засуджений в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд даної справи у його відсутність.

Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд без його участі заяви ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання згідно ч.5 ст.72 КК України.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши надані суду матеріали та особисту справу засудженого встановив наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

24 грудня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII.

Згідно із п. 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону цей Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

Статтею 5 Кримінального кодексу України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, викладеної в новій редакції « Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № № 838-VIII, який набрав чинності 24 грудня 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В тексті закону відсутнє посилання як на покарання у виді «довічного позбавлення волі», так і на покарання у виді «позбавлення волі на певний строк», законодавець обмежився загальною фразою «позбавлення волі».

Таким чином, суд вважає, що законодавцем не заборонено застосування до осіб, яким призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015), так як таке зарахування не встановлює строковість призначеного покарання, не скорочує та не змінює термін відбуття покарання, але може впливати на строк, з якого особа має можливість не реалізацію певних прав, передбачених Главою 22 Кримінально-виконавчого кодексу України, які виникають після відбуття певного строку покарання.

Відтак, за відсутністю прямої заборони застосування ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, практика відмови у зарахуванні, може свідчити про дискримінацію, яка у будь-яких своїх проявах заборонена як національним законодавством, так і Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічний висновок зроблено в постанові Верховного суду України від 26 жовтня 2017 року по справі № 5-21кс(15)17.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 вбачається, що останній згідно з протоколом затримання від 01 червня 2002 року був затриманий 01 червня 2002 року.

Згідно постанови Київського районного суду міста Харків від 04 червня 2002 року продовжено строк затримання ОСОБА_4 до 10 діб, без обрання запобіжного заходу.

На підставі постанови Київського районного суду міста Харків від 11 червня 2002 року обрано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вироком Апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2002 року за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.194, ч.3 ст.185, ст. 70, ст.71 КК України ОСОБА_4 засуджено до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі. Ухвалою Верховного Суду України від 11 лютого 2003 року вирок Апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2002 року, залишено без змін.

Таким чином, оскільки згідно протоколу затримання від 01 червня 2002 року ОСОБА_4 затриманий 01.06.2002, з того часу утримувався під вартою в межах вказаної справи, тому у строк відбування покарання у виді позбавлення волі належить на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) зарахувати строк його попереднього ув`язнення, тобто час перебування під вартою та затримання до набрання вироком суду законної сили, а саме період з 01 червня 2002 року по 11 лютого 2003 року із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у відповідності до ч.5 ст.72 КК України задовольнити.

Зарахувати засудженому ОСОБА_4 у строк основного покарання у виді довічного позбавлення волі, призначеного вироком апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2002 року, строк попереднього ув`язнення з 01 червня 2002 року по 11 лютого 2003 року за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року), з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1