УХВАЛА

04 жовтня 2017 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 з участю, прокурора ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого військової прокуратури Рівненського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , яке погоджене із прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону майором юстиції ОСОБА_2 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, раніше засудженого вироком Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 17.02.2017, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини польова пошта НОМЕР_1 , номера обслуги мінометного взводу мінометної батареї, у військовому званні «солдат», для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-
встановив:
Слідчий військової прокуратури Рівненського гарнізону старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 звернувся до суд із клопотанням яке погоджено із прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону майором юстиції ОСОБА_2 про надання дозволу на затримання підозрюваного, ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що згідно витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 №141 від 28.07.2015, громадянин ОСОБА_4 вважається таким, що призваний та направлений для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період.
В подальшому, солдат ОСОБА_4 зарахований в списки особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 та призначений на посаду номера обслуги мінометного взводу мінометної батареї.
У зв`язку із затвердженням Верховною Радою України Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року, № 454/2014 від 06 травня 2014 року, № 607/2014 від 21 липня 2014 року, № 15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні розпочато процес мобілізації та оголошено особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових 3 формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Так, вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, зобов`язаний у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Разом з тим, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 та проходячи військову службу за мобілізацією, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст.ст. 1, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 30 березня 2016 року близько 08 год. 00 хв., в умовах особливого періоду самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка на той час тимчасово дислокувалася на території ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме поблизу АДРЕСА_2 та відправився до місця свого проживання, чим вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
29 вересня 2017 року, у зв`язку з неможливістю вручення повідомлення про підозру особисто ОСОБА_4 через не встановлення його місцезнаходження, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень за місцем служби.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність: ч. 4 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Допитані в якості свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили, що дійсно солдат ОСОБА_4 самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , заходи щодо розшуку вказаного військовослужбовця позитивних результатів не дали, що також підтверджується актом проведення службового розслідування та іншими доказами зібраними в ході здійснення досудового розслідування.
29 вересня 2017 року винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_4 у розшук.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.
На виклики до військової прокуратури Рівненського гарнізону підозрюваний ОСОБА_4 не з`являється, його місцезнаходження встановити не можливо.
На даний час підозрюваний ОСОБА_4 вчиняє продовжуваний злочин, а отже наявні ризики передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також те, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, викладені в описовій частині цього клопотання, ухиляється від органів досудового слідства, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не дозволить запобігти цим ризикам.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просив надати дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 .
Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.
Частиною 4 вищевказаної статті передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:
підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;
одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Враховуючи, що ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про необхідність явки до слідчого для проведення необхідних слідчих дій, до слідчого на виклик не з`явився, про причини своєї неявки та місцеперебування слідчого не повідомив, за місцем реєстрації місця проживання протягом тривалого часу не проживає, на дзвінки за контактними номерами операторів мобільного зв`язку, що знаходяться у нього в користуванні, не відповідає та переховується від органів досудового розслідування, а тому враховуючи вищезазначене вважаю, що є достатні підстави для надання дозволу на затримання підозрюваного, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,187-190,372 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого- задоволити.
Надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, раніше засудженого вироком Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 17.02.2017, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини польова пошта НОМЕР_1 , номера обслуги мінометного взводу мінометної батареї, у військовому званні «солдат», з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Після затримання підозрюваного ОСОБА_4 , доставити до Рівненського міського суду не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання, а також негайно вручити копію даної ухвали підозрюваному.
Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_4 , чи по закінченню шести місяців із дати постановлення ухвали 02 квітня 2018 року, або відкликання її прокурором.
Ухвала постановлена за клопотанням слідчого військової прокуратури Рівненського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 .
Копію ухвали направити для виконання, в Головне управління Національної поліції в Рівненській області та для нагляду за додержанням законності прокурору Рівненської області.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1