УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/9142/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
підозрюваного: ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 06 грудня 2017 року про обрання запобіжного заходу, -
в с т а н о в и л а:
Клопотання слідчого мотивовано тим, що о 02 год.05 хв. 21.08.2017 року, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проникли до будинку АДРЕСА_1 , де, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, заволоділи чужим майном, яке належить ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , чим спричинили останнім матеріального збитку в особливо великих розмірах на суму більше 1 млн. грн.
18.11.2017року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що підозрюваний раніше засуджений за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати тиск на співучасників у вчиненні зазначеного злочину, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати у розслідуванні даного кримінального правопорушення, а також те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до 15 років, з метою запобігти ризикам, вказаним ст. 177 КПК України, а також крім того, за станом здоров`я може утримуватися в умовах ІТТ та СІЗО.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 06 грудня 2017 року застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, з урахуванням строку затримання, тобто до 13 години 00 хвилин 01.02.2018 року.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якої відмовити в задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є очевидно незаконною та необгрунтованою, яка на думку захисту має бути скасована з постановленням судового рішення про відмову в застосуванні будь-якого запобіжного заходу. Вказує, що слідчим суддею грубо порушені строки розгляду клопотання, а саме звернувшись з клопотанням об 11.30 годині 20.11.2017 року (початок перебігу процесуального строку) строк розгляду клопотання сплив об 11.30 год. 23.11.2017 року, натомість його розгляд завершився 06.12.2017 року тобто через 17 днів, замість встановлених 72 годин, що має наслідком повернення клопотання слідчому. Слідчий в клопотанні про обрання запобіжного заходу взагалі залишив поза увагою вимоги п. п. 5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК, виклад яких є обов`язковими при зверненні до слідчого судді з відповідним клопотанням, шляхом їх ігнорування. Джерелом встановлення наявності обґрунтованої підозри випливає (п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК) для слідчого судді є п. 3 ч. 1 ст. 184 КПК, але як вбачається з 5 абзацу клопотання слідчого там лише є посилання на докази, проте відсутній виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 , отже і слідчий суддя позбавлений встановити наявність обґрунтованої підозри, яка необхідна для прийняття відповідного рішення. Підозра ґрунтується на суперечливих доказах, які викликають сумнів щодо достовірності. в клопотанні взагалі проігнорував вимоги п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК, в якому відсутня спроба навести будь-які мотиви, отже і оскаржувана ухвала не містить взагалі обґрунтування наявності таких ризиків. За відсутності обгрунтування наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя незаконно прийняв рішення про обрання запобіжного заходу. В клопотанні слідчий взагалі обминув вимоги п. 6 ст. 1 ст. 184 КПК України та ухвала слідчого судді також не містить обґрунтування п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК. Таким чином, зазначає, що оскаржувана ухвала не містить наявності обґрунтованої підозри, обґрунтування наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України з посиланням на докази, неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, задавлено клопотання яке не відповідає вимогам ч. 1 ст. 184 КПК України, постановлена за межами процесуальних строків та в межах іншого кримінального провадження ніж звертався слідчий та прокурор.
Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які підтримали свою апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три років.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, n. 34).
Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 § 1(c) навіть не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).
Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.
Матеріали, додані до клопотання, містять дані про наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності із застосуванням насильства, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 8 до 15 років з конфіскацією майна. Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 не працює, не навчається, раніше неодноразово судимий, в тому числі за ч. 5 ст. 185 КК України, відтак є ґрунтовні ризики, що підозрюваний перебуваючи на волі, буде продовжувати злочинну діяльність, може ухилятися від слідства і суду, тому слідчий суддя правильно прийшов до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України та виконання обов`язків підозрюваним.
Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про доведеність слідчим та прокурором можливих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також про доведеність недостатності в даному випадку більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що оскаржувана ухвала не містить наявності обґрунтованої підозри, обґрунтування наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України з посиланням на докази, неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, подано клопотання, яке не відповідає вимогам ч.1 ст. 184 КПК України, є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження.
Що стосується доводів захисника про те, що ухвала слідчого постановлена за межами процесуальних строків та в межах іншого кримінального провадження ніж звертався слідчий та прокурор, слід зазначити, що дійсно ухвала слідчого постановлена поза межами процесуальних строків, проте з об`єктивних причин, оскільки стороною захисту під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу було подано велику кількість клопотань, які необхідно було вирішити. Проте такі порушення на думку колегії суддів не впливають в цілому на прийняте слідчим суддею рішення і не можуть бути в даному випадку безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, як і те, що під час розгляду клопотання слідчого матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_14 були виділені в окреме провадження і слідчий не звернувся з новим клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту в рамках виділеного провадження..
Інші доводи захисника викладені в апеляційній скарзі з приводу того, що підозра грунтується на суперечливих доказах, які викликають сумнів щодо їх достовірності фактично вказують на їх недопустимість та оцінку, що є неприпустимим на стадії досудового розслідування під час розгляду питання щодо застосування запобіжного захисту, а може бути предметом вирішення на стадії розгляду кримінального провадження в суді.
Під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та наявність ризиків, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також вагомість наявних доказів про можливе вчинення підозрюваним кримінальних правопорушення.
За наведених обставин, підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, немає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 06 грудня 2017 року про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: