Справа № 523/481/18
Провадження №1-кс/523/119/18
УХВАЛА

16.01.2018 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

адвоката - захисника - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП м.Одеси ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Станіславка Одеської області, громадянина України, маючого середню освіту, зі слів перебуваючого в цивільному шлюбі, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не маючого судимостей,
підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.2, 187 ч.2, 289 ч.2, 289 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП м.Одеси ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001068 від 12.07.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.2, 187 ч.2, 289 ч.2, 289 ч.3 КК України, звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з клопотанням, погодженим з прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 на період проведення досудового розслідування.

Відповідно до даного клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідування час ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлені в ході досудового розслідування особи (матеріали стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших невстановлених осіб виділені в окреме кримінальне провадження) досягли згоди на вчинення розбійного нападу на громадянина Пакистану ОСОБА_11 , при цьому узгодивши роль кожного при його вчиненні. Відповідно до узгодженого плану ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інші особи повинні були здійснити напад на потерпілого, а ОСОБА_7 забезпечити транспортування вказаних осіб на своєму автомобілі марки «MERSEDES-BENZ VITO 111 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 до вказаного місця скоєння злочину.

Приступивши до реалізації свого узгодженого та злочинного плану, всі вищевказані особи 11.07.2017 о 16.20 год., на вищевказаному автомобілі «MERSEDES-BENZ VITO 111 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 прибули за адресою: АДРЕСА_3 , де за їх інформацією проживав ОСОБА_11 . Маючи при собі предмети, за конструктивними особливостями схожі на автоматичну зброю забігли до приміщення парадної №3 зазначеного будинку, але впевнившись у відсутності потерпілого вдома, на вищевказаному автомобілі під керуванням ОСОБА_7 , залишили місце скоєння кримінального правопорушення при цьому погодивши продовжити свої дії наступного дня.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного плану 12.07.2017 приблизно о 05.00 год., вищевказані особи, у тому ж складі, на вищевказаному автомобілі ОСОБА_7 , прибули до місця проживання потерпілого, де з метою заволодіння майном потерпілого, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використовуючи невстановлені предмети за конструктивними особливостями схожі на автомати Калашнікова, як психологічний фактор можливого застосування відносно потерпілого насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, вищевказані особи здійснили напад на ОСОБА_11 , в ході якого силоміць затягли останнього до автомобілю ОСОБА_7 де відкрито заволоділи його чоловічою сумкою з наявними в ній грошовими коштами у сумі 4200 доларів США, 200 євро, 12500 гривень, документами на автомобіль «MERSEDES-BENZ E270 CDI», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також ключами від зазначеного автомобіля, які знаходились в руках ОСОБА_11 .

В складеному слідчим та погодженому прокурором клопотанні вказано, що таким чином встановлена достатність підстав для підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад, з метою заволодіння чужим майном поєднаний з погрозою застосування насильства для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, згідно клопотання 12.07.2017 року приблизно з 05:40 год. по 05:58 год., ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, маючи спільний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Mersedes-Benz E270 CDI», сірого кольору, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , польської реєстрації, який належить ОСОБА_11 , в ході вчинення розбійного нападу на останнього шляхом погрози застосування насилля, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, незаконно заволоділи транспортним засобом марки «Mersedes-Benz E270 CDI», сірого кольору, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , польської реєстрації. Вказаними противоправними діями потерпілому ОСОБА_11 спричинена майнова шкода на загальну суму 128200 гривень.

В складеному слідчим та погодженому прокурором клопотанні вказано, що таким чином встановлена достатність підстав для підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, відповідно до поданого клопотання 08.08.2017 року приблизно о 17.00 год., ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , маючи спільний злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, заздалегідь обумовивши роль кожного у скоєнні кримінального правопорушення, з корисливих мотивів, прибули за адресою: АДРЕСА_4 , де визначили предметом свого злочинного посягання майно потерпілого ОСОБА_13 . Далі, ОСОБА_8 з ОСОБА_6 представились потерпілому співробітниками Служби безпеки України та запропонували йому проїхати до дому останнього, з метою перевірки його житла на предмет наявності наркотичних речовин, на що ОСОБА_13 .Хан погодився, вважаючи ОСОБА_8 та ОСОБА_6 співробітниками правоохоронного органу уповноваженими здійснювати діяльність спрямовану на боротьбу із незаконним обігом наркотичних засобів. Далі, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та потерпілий прослідували за адресою мешкання останнього, а саме: АДРЕСА_5 , де шляхом обману заволоділи мобільним телефоном марки «IPHONE 6S+» вартістю 600 доларів США, грошовими коштами у розмірі 100 доларів США та 1900 грн.

Ошукавши потерпілого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 залишили місце скоєння злочину, спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 20100 грн.

В складеному слідчим та погодженому прокурором клопотанні вказано, що таким чином встановлена достатність підстав для підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, згідно поданого клопотання 08.08.2017 року, приблизно о 17.30 год., знаходячись біля будинку №7 розташованого по вул.З.Космодем`янскої в м. Одесі, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , маючи спільний умисел спрямований на заволодіння транспортним засобом марки «Пежо 607» реєстраційний номер НОМЕР_3 , видаючи себе за співробітників Служби безпеки України, висунули вимогу до ОСОБА_14 , про передачу їм вищевказаного автомобіля у якості предмета перевірки на законність його знаходження на території України. Потерпілий, вважаючи ОСОБА_8 та ОСОБА_6 співробітниками правоохоронного органу, погодився та передав вищевказаним особам свій транспортний засіб марки «Пежо 607» реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 1000 доларів США. ОСОБА_8 та ОСОБА_6 заволодівши вищевказаним транспортним засобом, залишили місце скоєння злочину, шляхом пересування на вказаному автомобілі.

В складеному слідчим та погодженому прокурором клопотанні вказано, що таким чином встановлена достатність підстав для підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Згідно вищевказаного клопотання, встановивши наявність достатніх доказів, що свідчать про вчинення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказаних кримінальних правопорушень, слідчим за погодженням з прокурором 28.08.2017 року складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, яке направлено ОСОБА_6 поштовим зв`язком, та фактично вручено 08.09.2017 року при його затриманні в порядку ст.191 КПК України. Також, 28.09.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України.
В клопотанні вказано, що підозрюваним у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень є ОСОБА_6 , підозра є обґрунтованою та на теперішній час підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у тому числі: протоколами прийняття заяв від потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_14 ; протоколами допиту вищевказаних потерпілих; протоколом допиту самого підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , протоколом допиту свідка ОСОБА_17 та іншими доказами у їх сукупності.

Сторона обвинувачення в клопотанні посилається на те, що 13.12.2017 року ухвалою слідчого судді Суворовського суду м.Одеси стосовно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем мешкання, строком до 11.01.2018 року з забороною залишати місце свого фактичного проживання. З метою забезпечення належної процесуальної поведінки на ОСОБА_6 вказаною вище ухвалою слідчого судді від 13.12.2017 року покладені наступні передбачені ч.5 ст.194 КПК обов`язки: 1) утримуватися від можливого спілкування із потерпілими та іншими особами у кримінальному провадженні; 2) не виїжджати за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, суду; 3) прибувати за кожним викликом слідчого, прокурора, суду для участі в проведенні процесуальних дій. 18.12.2017 року прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Одеської області на вищезазначену ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 13.12.2017 року. Підозрюваний ОСОБА_6 27.12.2017 року, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, перебуваючи під домашнім арештом, за викликом апеляційного суду Одеської області, з невідомих слідству причин, не з`явився, що спричинило необхідність у відкладенні судового засідання на 05.01.2018 року. Слідчим Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, повісткою від 03.01.2017 року повідомлено ОСОБА_6 про необхідність прибуття до апеляційного суду Одеської області 05.01.2017 року о 10:00 годині. Проте, 05.01.2018 року підозрюваний ОСОБА_6 до апеляційного суду м.Одеси, не з`явився.

Крім того, в поданому клопотанні вказано, що в ході досудового розслідування встановлено, що існують наступні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить систематичність його не прибуття за викликом апеляційного суду Одеської області, Суворовського районного суду м.Одеси, слідчого та порушення обов`язків покладених на нього ухвалою слідчого судді Суворовського районного суд м.Одеси про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту від 13.12.2017 року; підозрюваний матиме можливість незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, про що свідчить його обізнаність щодо місць проживання потерпілих, свідків; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, про це свідчить, що предмети схожі на автоматичну зброю до теперішнього часу не знайдені, та підозрюваний може вчинити зазначені дії з ними; може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність.

В клопотанні зазначено, що відповідно до довідки інформаційно-аналітичного центру ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 підозрюється у низці злочинів, в тому числі і тяжких. Постановою заступника прокурора Одеської області ОСОБА_18 від 05.12.2017 року строк досудового розслідування продовжений до п`яти місяців, тобто до 08.02.2018 року.

В складеному слідчим клопотанні вказано, що, виходячи з характеру та обставин інкримінованих злочинів, беручи до уваги особу підозрюваного та вчинення ним кримінальних правопорушень, можна дійти висновку про те, що у разі застосування менш суворого запобіжного заходу буде неможливо запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання ним своїх обов`язків. Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе гарантувати належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Водночас, застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобіганню ризикам зазначеним у клопотанні. Так, для застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки, згідно ст.180 КПК України, потрібна наявність поручителів. Застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не зможе унеможливити настання такого ризику, як вчинення нових злочинів. Крім того, запобіжний захід у виді домашнього арешту не може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_6 у зв`язку з порушенням ним обов`язків покладених на нього ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси, про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту від 13.12.2017 року.

Крім того, в складеному слідчим та погодженому прокурором клопотанні зазначено, що іншими обставинами відповідно до ст.178 КПК України, що в сукупності вказують на можливість і необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, також є: тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчинені тяжких злочинів, за які законом передбачені покарання до дванадцяти років позбавлення волі; підозрюваний має задовільний стан здоров`я, є головою громадської організації; ОСОБА_6 є підозрюваним у декількох епізодах злочинної діяльності в тому числі обвинуваченим за ч.4 ст.407 КК України.

В погодженому прокурором клопотанні слідчий вказує, що підозрюваний може ухилятись від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або вчинити інший злочин, постійну роботу не має, може незаконно впливати на свідків, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому з урахуванням вищезазначеного в клопотанні слідчий просив обрати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на період проведення досудового розслідування.
Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання в повному обсязі, в той же час просив врахувати, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.2, 289 ч.2, 289 ч.3 КК України, вказав, що підозра є обґрунтованою та підтверджується доказами зібраними по матеріалам вищевказаного кримінального провадження, в тому числі протоколами допиту потерпілого, свідків, самого підозрюваного, висновками судово-медичної експертизи, протоколом вилучення підробленої ухвали суду, документів на автомобіль потерпілого та іншими доказами в їх сукупності.
Крім того, обґрунтовуючи подане клопотання, прокурор просив врахувати наявність встановлених в ході досудового розслідування ризиків, а саме того, що ОСОБА_6 може переховуватись від слідства, може продовжити скоювати інші кримінальні правопорушення. Прокурор вказав, що ОСОБА_6 був затриманий 08.09.2017 року, в подальшому відносно нього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який було продовжено до 08.12.2017 року, 09.12.2017 року був звільнений з-під варти, після чого подано нове клопотання, в якому було відмовлено та слідчим суддею постановлено ухвалу про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту, на яку прокуратурою було подано апеляційну скаргу. Також прокурор послався на те, що ОСОБА_6 умови застосованого щодо нього домашнього арешту порушив, на неодноразові виклики до апеляційного суду Одеської області та прокуратури не з`являвся, місце свого проживання без дозволу залишив, привід його залишився не виконаним.

Разом з тим, прокурор просив врахувати, що ОСОБА_6 був оголошений у розшук за заявою його дружини за ст.115 КК України з приміткою як безвісти зниклий. Однак, в послідуючому із Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області надійшла інформація про встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 Ківерцівським ВП ГУНП у Волинській області, зареєстрована ЄО №792 від 14.01.2018 року. Відповідно до якої ОСОБА_6 було зупинено за порушення ним Правил дорожнього руху при вільному ним пересуванні та управлінні транспортним засобом. 14.01.2018 року було розглянуто клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 в порядку ст.191 КПК України. Тому прокурор з врахуванням порушення підозрюваним застосованого щодо нього домашнього арешту, переховування його від слідства, просив задовольнити подане клопотання та застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Адвокат ОСОБА_5 , що здійснює захист підозрюваного ОСОБА_6 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту його підзахисного, посилаючись на те, що згідно ст.17 КПК України особа вважається невинуватою, доки її вина не буде доведена з постановленням вироку суду, тому вважає, що ОСОБА_6 невинуватий. Крім того захисник зазначив, що, на його думку, підозра необґрунтована та викликає сумніви, доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень немає, вважає, що протоколи допитів потерпілих є недопустимими доказами.

Обґрунтовуючи свою позицію, захисник також послався на те, що, на його думку, ризики, передбачені ст.177 КПК України, прокурором не доведено, слідчі дії належним чином не проводяться. ОСОБА_6 ні від кого не переховувався, з 09.12.2017 року по 16.12.2017 року був взагалі без будь-якого запобіжного заходу, в послідуючому щодо нього було обрано домашній арешт, 05.01.2018 року його підзахисний не з`явився до судового засідання з поважних причин, оскільки 04.01.2018 року його було викрадено, у зв`язку із чим за фактом зникнення ОСОБА_6 ведеться розслідування.

В той же час захисник зазначив, що ОСОБА_6 відома інформація стосовно скоєння кримінальних злочинів посадовими особами, є погрози його життю, тому він звернувся із відповідним клопотання щодо надання мір безпеки, яке прокуратурою було задоволено.

Окрім цього, при вирішенні питання щодо поданого клопотання адвокат просив врахувати особу підозрюваного, а саме те, що він має родину, цивільну дружину, дітей, працевлаштований, має постійне місце проживання, а також просив врахувати і стан його здоров`я. Тому захисник вважав можливим та просив застосувати до підзахисного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із утриманням під вартою у виді особистого зобов`язання чи особистої поруки, надавши при цьому заяву, в якій зазначив, що він як голова адвокатського об`єднання «Нумінум» ручається за виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України. Разом з тим адвокат ОСОБА_5 зауважив, що його підзахисний не має наміру переховуватись та буде з`являтись до суду.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, також заперечував проти обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому підозрюваний пояснив, що про обраний відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем мешкання йому відомо, однак він ні від кого не переховувався, порушень умов застосованого щодо нього домашнього арешту не допускав, кожного дня спілкувався із адвокатом, а 05.01.2018 року не з`явився до судового засідання, оскільки в ніч з 04.01.2018 року був вивезений співробітниками СБУ в напрямку Волинської області, на нього наділи «кайданки» та вивезли з дому, погрожували йому та його родині. В цей час був одягнений «по-домашньому», лише в штанях, футболці, на ньому була накинута куртка, в кишені якої знаходився паспорт та запальничка. Вказав, що його повезли спочатку до Львова, Рівного, потім в Луцьк, він отримував інструкції та документи. В послідуючому, 14.01.2018 року, перебуваючи в Луцьку, йому вдалося сісти за кермо автомобілю. Та коли, під час руху, він побачив працівників поліції навмисно перестроївся без ввімкнених фар, після чого авто було зупинено працівниками поліції, він показав їм паспорт, який у нього був при собі, та сам попросив повезти їх до відділу поліції для встановлення осіб. Однак, працівники СБУ показали посвідчення та поїхали, він намагався пояснити, що його викрали, та його було затримано.

В той же час підозрюваний вказав, що дійсно приймав участь в зборі інформації стосовно осіб, проведенні огляду приміщень, вилученні автомобілів, послідуючої їх реалізації, та проведенні інших слідчих дій, однак всі вищевказані дії проводились під координуванням співробітників СБУ, та як він вважав було законним.

Разом з тим підозрюваний зазначив, що все почалося після того, як він публічно висвітлив інформацію стосовно скоєння кримінальних злочинів посадовими особами.
Слідчий суддя, ознайомившись із поданим клопотанням та долученими до нього документами, вислухавши думку учасників процесу, приходить до наступного.

При розгляді поданого клопотання щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу слідчим суддею приймається до уваги посилання захисником на неналежне проведення, на його думку, досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню, в рамках якого подане дане клопотання.

Однак в той же час слідчий суддя також враховує і ту обставину, що ОСОБА_5 , будучи адвокатом ОСОБА_6 , маючи процесуальний статус захисника в кримінальному провадженні, відповідно до кримінального процесуального законодавства, а саме ст.46 КПК України, користується процесуальними правами підозрюваного, захист якого він здійснює, в тому числі має право звертатися із клопотаннями, заявами про проведення процесуальних дій, має право подавати у встановленому законом порядку відповідні скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора чи слідчого, має право заявляти відводи, та інше.

Проте, ОСОБА_5 , здійснюючи захист підозрюваного, вважаючи, що досудове розслідування по вищевказаним матеріалам кримінального провадження проводиться, на його думку, не належним чином, та не зважаючи на це із відповідними клопотаннями про проведення процесуальних дій до слідчого чи прокурора не звертався, рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не оскаржував, що було підтверджено самим адвокатом в ході судового розгляду даного клопотання.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене, ознайомившись із долученими до клопотання документами, слідчий суддя прийшов до висновку, що підозра є обґрунтованою, а захисником та підозрюваним письмових доказів щодо необґрунтованості підозри не надано та фактично не доведено.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо запобіжного заходу відносно підозрюваного слідчим суддею враховуються всі покази підозрюваного ОСОБА_6 . Однак, об`єктивно є не доведеними та нічим не підтвердженими доводи ОСОБА_6 щодо надання йому вказівок співробітниками Служби безпеки України, його викрадення ними, перевезення його до Львову, Рівного та Луцьку. Адже з інформації щодо зникнення ОСОБА_6 є лише заява дружини до правоохоронних органів, за якою внесено відомості до ЄРДР та проводиться досудове розслідування (згідно інформації прокуратури Одеської області вих..№04/216-19-18 від 12.01.2018 року СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області зареєстровано кримінальне провадження №0000052 від 08.01.2018 року за ст.115 ч.1 КК України за фактом безвісного зникнення ОСОБА_6 ) Інших підтверджених доказів немає. Сумнівною залишається і та обставина, що при раптовому викраденні підозрюваного, перебування його за місцем проживання, знаходячись у домашньому одязі, при собі у підозрюваного знаходився паспорт. Однак, те, що в послідуючому його місцезнаходження було встановлено у Волинській області, при керуванні ним транспортним засобом, який було зупинено, у зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху, підтверджується відповідними доказами, що містяться в матеріалах справи.

В той же час, слідчий суддя враховує і те, що, даючи свої пояснення в судовому засіданні, підозрюваний фактично не оспорював факту прийняття ним участі щодо збирання інформації стосовно потерпілих, проведення огляду приміщень, вилучення автомобілів, подальшої їх реалізації, та проведенні інших слідчих дій, наголошуючи при цьому, що все координувалось співробітниками СБУ та, на його думку, було законним. Хоча фактично ніяких підтверджуючих письмових документів на підтвердження своїх слів не предоставив. Окрім цього слідчим суддею враховується і покази підозрюваного стосовно іншого кримінального правопорушення в сфері воєнних злочинів, в тому числі те, що зустрічався із представниками воєнкомату, однак про здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню відносно нього не знав.

Таким чином до вказаних тверджень підозрюваного щодо викрадення ОСОБА_6 та прийняття ним участі в проведенні слідчих дій під координуванням співробітників СБУ без належного доказового підтвердження на даному етапі слідчий суддя відноситься критично та розцінює їх як спробу підозрюваного ввести слідчого суддю в оману з метою уникнення обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, розуміючи допущене порушення ним умов застосованого щодо нього ухвалою слідчого судді домашнього арешту.
Разом з тим, слідчим суддею при розгляді зазначеного вище клопотання приймається до уваги, що як вбачається із матеріалів справи, 13.12.2017 року ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси стосовно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 30 днів до 11.01.2018 року, із забороною цілодобово залишати місце свого фактичного проживання протягом строку застосування домашнього арешту. Також покладено обов`язок утриматись від можливого спілкування із потерпілими та іншими особами в кримінальному провадженні, не виїжджати за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, суду, а також прибувати за кожним викликом слідчого прокурора, суду для участі у проведені процесуальних дій.

З вищевказаною ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 було ознайомлено під підпис 13.12.2017 року о 19 годині 40 хвилин.

Вищевказана ухвала слідчого судді від 13.12.2017 року була оскаржена до апеляційного суду Одеської області. Згідно ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області від 05.01.2018 року вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 не з`явився до судових засідань 27.12.2017 року, 05.01.2018 року, у зв`язку із чим постановлено здійснити примусовий привід підозрюваного ОСОБА_6 на 10.01.2018 року на 10 годину 00 хвилин.

Однак, примусовий привід підозрюваного залишився не виконаним.

Згідно рапорту оперуповноваженого УКР ГУНП в Одеській області ОСОБА_19 від 05.01.2018 року під час виконання доручення слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , а саме вручення повістки ОСОБА_6 , ним 05.01.2018 року о 21:05 год. була відвідана адреса: АДРЕСА_2 , де на момент відвідування та неодноразові дзвінки двері ніхто не відчинив, у зв`язку із чим було здійснено повідомлення оператору «102» про те, що ОСОБА_6 , який знаходиться під домашнім арештом на час відвідування був відсутній за місцем мешкання.

Відповідно до рапорту оперуповноваженого Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_20 від 06.01.2018 року, в ході виконання ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 13.12.2017 року щодо застосованого відносно ОСОБА_6 цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , 06.01.2018 року о 15:48 год. було здійснено відвідування вищевказаної адреси, однак на неодноразові дзвінки та стук двері ніхто не відчинив, у зв`язку із чим встановлено порушення ОСОБА_6 умов застосованого щодо нього домашнього арешту.

В послідуючому із рапорту від 14.01.2018 року старшого інспектора чергового Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_21 вбачається, що 14.01.2018 року отримано заяву та зареєстровано ЄО №792 від 14.01.2018 року, що надійшло повідомлення з Волинського ВП про те, що 14.01.2018 року ОСОБА_6 (у розшуку) був доставлений до Волинського ВП.

Згідно повідомлення за підписом заступника начальника начальника СКП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_22 вбачається, що 14.01.2018 року в ході проведення відпрацювання м.Ківерці Волинської області в рамках проведення загальнодержавної операції «Розшук» було зупинено автомобіль марки «Опель Вектра» реєстрації Республіки Польща НОМЕР_4 під керуванням чоловіка, який представився громадянином ОСОБА_6 , під час перевірки за відомчою базою даних було встановлено, що ОСОБА_6 оголошений в загальнодержавний розшук як безвісно відсутній. З метою з`ясування всіх обставин ОСОБА_6 був доставлений в Ківерцівський ВП ГУНП у Волинській області.

З врахуванням всього вищезазначеного, при вирішенні поданого клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя приймає до уваги особу обвинуваченого, який перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, згідно наданої довідки працює менеджером на закупівлях в ТОВ «ЛАКВЕЙ», має місце проживання в м.Одесі, стан його здоров`я, однак в той же час слідчий суддя також враховує положення ст.ст.177, 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, обставини інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється (за кримінальне правопорушення, передбачене ст.190 ч.2 КК України передбачено покарання до трьох років позбавлення волі; за кримінальне правопорушення, передбачене ст.187 ч.2 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна; за кримінальне правопорушення, передбачене ст.289 ч.2 КК України - у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна чи без такої; за кримінальне правопорушення, передбачене ст.289 ч.3 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 12 років з конфіскацією майна чи без такої), також слідчий суддя враховує особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст.89 КК України вважається особою, що не має судимості, на даний час йому інкриміновано скоєння ряду середньої тяжкості, тяжких та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, крім того згідно наявної в клопотанні інформації Житомирською військовою прокуратурою також проводиться досудове розслідування за ст.407 ч.4 КК України, за якою надано дозвіл на його затримання.

Окрім цього, слідчим суддею при розгляді поданого клопотання враховується, що згідно поданого клопотання 13.12.2017 року ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси стосовно підозрюваного ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем мешкання з покладанням відповідних обов`язків, яку було оскаржено прокурором, однак підозрюваний, перебуваючи під домашнім арештом, за викликами до апеляційного суду Одеської області та органу досудового розслідування не з`являвся, згідно клопотання привід підозрюваного до апеляційного суду Одеської області залишився не виконаним, за місцем проживання підозрюваний не знаходився. Крім того слідчим суддею також приймається до уваги те, що згідно встановленої інформації за заявою дружини ОСОБА_6 було внесено відомості до ЄРДР за ст.115 КК України із приміткою як безвісти зниклий, за даним фактом його було оголошено у розшук, та місцезнаходження підозрюваного встановлено Ківерцівським ВП ГУНП у Волинській області при вільному управлінні ним транспортним засобом, при порушенні ним Правил дорожнього руху. У зв`язку із чим за клопотанням прокурора слідчим суддею Суворовського районного суду м.Одеси було надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Все вищевказане свідчить про підвищену суспільну небезпеку зі сторони підозрюваного ОСОБА_6 . Таким чином під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме того факту, що підозрюваний може продовжити переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати свідків та інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні; може вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність.

Та з врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вмінених ОСОБА_6 на теперішній час діянь та одночасної потереби у проведенні слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, на даному етапі єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, більш м`які запобіжні заходи на теперішній час не зможуть забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , тому застосування щодо ОСОБА_6 особистого зобов`язання чи особистої поруки, які вважав можливим застосувати адвокат, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86; 26 червня 1991).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Феррарі- Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81,14 березня 1984, DR 37,15) зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Приймаючи до уваги положення ст.183 ч.4 КПК України, а саме те, що інкриміновані кримінальні правопорушення були скоєні із погрозою застосування насильства, слідчий суддя вважає необхідним не визначати розмір застави.

За змістом ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень Кримінальним процесуальним кодексом України.

Керуючись ст.ст.132, 176-178, 183, 186, 193-197, 205, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП м.Одеси ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 - задовольнити.

Обрати у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.2, 187 ч.2, 289 ч.2, 289 ч.3 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань УДПС України в Одеській області (№21) на період проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження №0001068, а саме до 08.02.2018 року.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 16.01.2018 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 08.02.2018 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя : ОСОБА_1