Справа № 369/9909/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1400/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 28.12.2017

ВИРОК
Іменем України
28 грудня 2017 року. м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі.
Цим же вироком вирішено питання про речові докази.
Згідно вироку, 19 липня 2017 року близько 19 години 40 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, в ході сварки, що виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілої ОСОБА_8 , наніс останній кухонним ножем, який тримав в правій руці, один удар в область черевної порожнини та один удар цим же ножем в область спини, в результаті чого ОСОБА_8 , згідно висновку експерта № 172/д від 12.09.2017 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної стінки з ушкодженням великого сальника, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, та не проникаючого колото-різаного поранення поперекової ділянки, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Не погоджуючись з таким рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вважає, що суд, при винесенні вироку вірно врахував щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , оскільки останній вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, відверто засудив свою поведінку та виявив жаль з приводу вчиненого. Однак, суд призначаючи покарання ОСОБА_7 необґрунтовано визнав обставиною, що пом`якшує покарання конфліктну поведінку потерпілої в момент вчинення відносно неї кримінального правопорушення. Такий висновок суду не підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, оскільки, як вбачається з показів обвинуваченого, наданих в ході судового розгляду саме він, на підставі ревнощів до дружини розпочав конфлікт, який переріс в подальшому в нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, і хоча потерпіла в ході конфлікту відштовхнула ОСОБА_7 , такі дії обвинувачений не розцінював як загрозу своєму життю чи здоров`ю.Крім цього, суд приймаючи рішення про можливість призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання ніж передбачено законом, всупереч ч. 1 ст. 69 КК України не навів достатніх мотивів прийняття такого рішення та не зазначив яким чином, визнані судом та наведені в рішенні обставини, що пом`якшують покарання з урахуванням особи винного, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та перебувають в такому співвідношенні одна з одною, щоб можна було впевнено стверджувати про доцільність призначення обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі.
Також, вважає, що суд, в супереч ст. 67 КК України, без наведення достатніх на те мотивів не визнав стан алкогольного сп`яніння обвинуваченого, як обставину, що обтяжує покарання, а розцінив дану обставину, як таку, що характеризує особу обвинуваченого. Із дослідженої в ході судового розгляду характеристики обвинуваченого за місцем проживання, вбачається, що останній спиртними напоями не зловживав, інших документів, що характеризують особу обвинуваченого та свідчили б про те, що ОСОБА_7 зловживав алкогольними напоями в ході судового розгляду досліджено не було, тому вважає, що стан алкогольного сп`яніння суд необґрунтовано не визнав обставиною, що обтяжує покарання, а розцінив її як обставину, що характеризує обвинуваченого.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними у справі доказами та показами самого обвинуваченого, який повністю визнав свою вину. Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковані правильно, що не оспорюється в апеляції, а тому у відповідності до вимог ст. 404 КПК України апеляційною інстанцією зазначені обставини не перевіряються.

Разом із тим, при призначенні засудженому покарання, суд першої інстанції припустився помилки.

Так, у відповідності до вимог ст. 65 КК України покарання засудженому призначається у межах санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зазначених вимог закону, при призначенні засудженому покарання, судом першої інстанції у повній мірі дотримано не було.

При призначенні покарання судом недостатньо враховано, що обвинувачений вчинив злочин віднесений законом до категорії тяжких, вчинив його в стані алкогольного сп`яніння і, в результаті, призначив обвинуваченому занадто м`яке покарання, яке не є необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляції прокурора щодо невизнання в якості обтяжуючої обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та призначення занадто м`якого покарання є слушними і приймаючи до уваги, що матеріалами справи безперечно доведено, що ОСОБА_7 вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння суд визнає дану обставину в якості обтяжуючої покарання обставини та вважає необхідним призначити обвинуваченому більш суворе покарання.
Разом з тим, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, а саме конфлікт в сім`ї, суд вважає можливим погодитись з висновком суду щодо визнання в якості пом`якшуючих покарання обставин щире каяття обвинуваченого, яке полягає у відвертому осуді своєї протиправної поведінки, готовності нести відповідальність за вчинене та конфліктну поведінку потерпілої, яка, з її слів, спровокувала сварку оскільки сама перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Суд також приймає до уваги що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується позитивно. Приймаючи до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного та позиції потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має, просила його суворо не карати колегія суддів погоджується з висновком суду про можливість застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України та призначення йому більш мякого покарання, ніж передбачено законом.

За змістом ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок, у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 420 КПК України, колегія суддів -

З А С У Д И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та з застосуванням ст. 69 КК України, призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4