08.12.2017

Справа № 642/6224/17
Провадження № 1-кс/642/2099/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про застосування запобіжного заходу
м. Харків 08 грудня 2017 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0002993 слідчим ОСОБА_4 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, вдівця, з професійно-технічною освітою, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, -

УХВАЛИВ:

07 грудня 2017 року до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся слідчий СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 .

Вивченням клопотанням із долученими до нього додатками та заслуховуванням учасників розгляду клопотання встановлено, що 03 грудня 2017 року близько 10 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання, у кімнаті будинку АДРЕСА_1 , коли між ним та його дружиною, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стався конфлікт.

У ході конфлікту ОСОБА_6 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , наніс їй один удар заповненою рідиною скляною пляшкою в область голови, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, наніс їй два удари ногою в область тулуба. Під час сварки місцевими мешканцями було викликано співробітників поліції, які припинили дії ОСОБА_8

05 грудня 2017 року о 19 год. 40 хв. у кімнаті будинку АДРЕСА_1 було виявлено труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки № 3255ДМ від 06 грудня 2017 року завідуючої відділом судово-медичної експертизи трупів ХОБСМЕ ОСОБА_10 , причиною смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , явилось розрив печінки, сочетанна тупа травма тіла.

Таким чином, своїми навмисними, протиправними діями ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, визнав себе винним повністю і дав свідчення по суті провадження.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, вдівець, з професійно-технічною освітою, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , раніше не судимий, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1

Вина ОСОБА_6 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показаннями свідка ОСОБА_11 ; показаннями свідка ОСОБА_12 ; показаннями свідка ОСОБА_13 ; показаннями свідка ОСОБА_14 ; показаннями свідка ОСОБА_15 , спротоколом огляду предмету від 07.12.2017; протоколом огляду місця події від 05.12.2017, показаннями ОСОБА_6 .

07.12.2017 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення

Метою обрання зазначеного запобіжного заходу є попередження встановлених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України ризиків.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали, посилалися на те, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст.177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, прохали обрати більш м`який запобіжний захід, зазначили, що підозрюваний є військовослужбовцем в зоні АТО, має поранення, у зв`язку з чим приїхав в м. Харків для проходження лікування, має військові відзнаки, а потерпіла вела аморальний спосіб життя, самовільно покинула лікувальний заклад. ОСОБА_6 зазначив, що має постійне місце мешкання, наміру уникати відповідальності не має.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду всі докази, на які вони посилаються.

З матеріалів поданого клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Підставою для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою орган досудового слідства вважає те, що підозрюваний є вдівцем, стійких соціальних зв`язків не має, що свідчить про те, що підозрюваний може з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того ОСОБА_6 , вчинив тяжке кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, що свідчить про можливість вчинення останнім інших злочинів та продовження своєї злочинної діяльності. Також, в обґрунтування іншого ризику, а саме незаконно впливати на свідків, у кримінальному провадженні є те, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може шляхом залякування змусити, свідків, змінити свої покази.

Разом з тим, жодних доказів того, що ОСОБА_6 виявляє підвищену соціальну небезпеку та може вчинити нове кримінальне правопорушення, застосування запобіжного заходу щодо нього є необхідним для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчиняти інші правопорушення, про що заявлено у клопотанні, суду не надано.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення, тобто жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 195 КПК України електронні засоби контролю можуть застосовуватися працівниками органу внутрішніх справ на підставі ухвали слідчого судді, суду, якою щодо підозрюваного, обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Надані прокурором та слідчим докази доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказано в клопотанні. Але при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор та слідчим не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто надані докази не доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Відтак суд вважає за доцільне, можливе та необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_16 , враховуючи характеризуючи дані щодо його особи, більш м`який запобіжний захід, а саме: домашній арешт, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором та слідчим обґрунтування клопотання.

Отже, суд вважає, що в результаті застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде забезпечена належна процесуальна поведінка ОСОБА_16 , а також те, що зазначений запобіжний захід буде запобігати вчиненню підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 176-178, 181, 183, 193-196, 196, 369-372, 395 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

-Прибувати за першою вимогою до старшого слідчого Холодногірського відділу поліції м. Харків ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_17 , прокурора та суду.

-Заборонити з 22.00 години до 06.00 години залишати житло, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали по 05 лютого 2018 року .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня ї проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1