Справа № 206/6492/17
Провадження № 1-кп/206/112/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" лютого 2018 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001513 від 16.11.2017 року та угоди про примирення відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого неповнолітніх дітей, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого неповнолітніх дітей, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
13.11.2017, приблизно об 11 год. 00 хв., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 спільно зі своїм рідним братом ОСОБА_4 , проходячи повз будівлю відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області, розташовану за адресою: м. Дніпро, вул. Відпочинку, 76, побачили металевий навіс, прикріплений над ґанком до стіни вказаної будівлі.

В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, а саме вище вказаного металевого навісу. З цією метою ОСОБА_4 повідомив про свої злочинні наміри ОСОБА_4 , запропонувавши йому вчинити протиправні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, на що останній надав свою згоду, тим самим вступив у попередню змову з ОСОБА_4 на вчинення даного злочину.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, у той же день та час, тобто 13.11.2017, приблизно об 11 год. 00 хв., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_4 , переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, із застосуванням спільних фізичних зусиль, демонтували і таємно викрали вказаний вище металевий навіс, що належить Управлінню поліції охорони в Дніпропетровській області, спричинивши тим самим УПО в Дніпропетровській області, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №570 від 28.11.2017 року, майнову шкоду в сумі 334,32 грн.
Заволодівши чужим майном, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_4 залишили місце вчинення злочину, отримавши тим самим можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, що виразилося у таэмному викраденны чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

26.02.2018 року між обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 були укладені угоди про примирення, за якими сторони дійшли згоди, щодо призначення їм покарання за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у вигляді 120 годин громадських робіт.
В угодах передбачені наслідки їх укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченим.

У судовому засіданні представник потерпілого пояснила, що добровільно уклала угоди про примирення з обвинуваченими, які просить затвердити з призначенням узгодженого покарання.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_4 пояснили, що цілком розуміють характер кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, по якому їм пред`явлено обвинувачення і по якому вони повністю визнають вину, розуміють наданні їм законом права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України, розуміють наслідки укладання та затвердження угоди про примирення з потерпілим, визначені ч.1 ст.473 КПК України, наслідки їх невиконання, передбачені ст.476 КПК України, згодні з видом покарання, яке до них буде застосовано в результаті затвердження угоди про примирення з потерпілим і просять затвердити угоду.
Прокурор вважала можливим винести вирок на підставі угод про примирення між представником потерпілого і обвинуваченими.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Оглянувши матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, оскільки останні вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб. Зазначене кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачені, повністю усвідомлюють зміст укладених з представником потерпілого ОСОБА_5 , угод про примирення, вони та представник потерпілого цілком розуміють свої права, визначені п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даних угод, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Дані угоди на думку суду, відповідають вимогам КПК України та можуть бути затверджені та на підставі даних угод може бути ухвалений вирок, оскільки умови угод не суперечать вимогам закону, не порушують права, свободи та інтереси сторін, очевидна можливість виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про примирення, укладених між представником потерпілого та обвинуваченими і призначення обвинуваченим узгодженої міри покарання.
Питання судових витрат вирішити у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124 КПК України, а питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 342, 350,373,374,474-475 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Затвердити угоди про примирення від 26.02.2018 року, укладені між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_4 .
На підставі угоди про примирення визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.
На підставі угоди про примирення визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_4 на користь експерта ОСОБА_6 витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №580/17 від 28.11.2017 року у розмірі 300,00 грн.

Речовий доказ металевий навіс з чорного металу, залишити власнику.

Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1