У Х В А Л А Справа № 620/180/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.03.2018 року Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
Слідчий СВ Зачепилівського відділення поліції ОСОБА_3 подав клопотання, погоджене з прокурором ОСОБА_4 , в якому вказано, що 14.04.2017 року до Зачепилівського відділення поліції надійшла письмова заява від гр.. ОСОБА_5 про те, що невідома особа з приміщення його гаража, розташованого за адресою: с. Кочетівка Зачепилівського району Харківської області, шляхом виймання віконної рами проникла до приміщення гаража, звідки здійснила крадіжку двох велосипедів марки «Україна» синього та зеленого кольору.
В ході досудового розслідування в якості свідка була допитана ОСОБА_6 , яка повідомила, що вона бачила схожий жіночий велосипед зеленого кольору у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .. Під час допиту ОСОБА_8 повідомив, що вказаний велосипед він знайшов на смітнику в несправному стані, після чого відремонтував його і почав користуватися. Після чого ОСОБА_8 погодився добровільно видати вказаний велосипед працівникам поліції.
Слідчим вилучено даний велосипед та передано на зберігання до Зачепилівського ВП.
В клопотанні слідчий СВ Зачепилівського відділення поліції ОСОБА_3 ставить питання про накладення арешту на вилучений велосипед, оскільки у даному кримінальному провадженні він має значення речового доказу та необхідний для проведення необхідних слідчих дій та задля запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження іншими особами.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав вказане клопотання, пояснив, що вилучений велосипед має значення речового доказу, тому з метою його збереження необхідно накласти арешт.
Слідчий суддя, вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання та оцінивши докази, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України,заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб
Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно із вимогами ч.1 ст. 98 КПК України,речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вилучений велосипед являється речовим доказом, тобто є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, має важливе значення для встановлення істини у справі та необхідний для проведення судово-товарознавчої експертизи.
Таким чином, на виконання вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий довів необхідність накладення арешту на майно, оскільки незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на велосипед з жіночою рамою зеленого кольору.
Вказаний велосипед тимчасово зберігати на майданчику Зачепилівського ВП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1