АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1182/2017 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
потерпілого ОСОБА_11 ,
представника потерпілого ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_13 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 15.03.2017 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Подільського районного суду м. Києва від 15.03.2017 року,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч.1 ст. 263 КК України, та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання ОСОБА_9 у виді позбавлення волі строком на 5 років. Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на 3 роки, поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи. Цивільний позов потерпілого задоволено у повному обсязі.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_9 22 травня 2016 року близько 05:30 год. в стані алкогольного сп`яніння біля зупинки автобуса маршруту №62 на Контрактовій площі, 4 поряд із пам`ятником Г.Сковороди, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , який виник раптово на ґрунті неприязні, завдав удар рукою в область потилиці потерпілому ОСОБА_11 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, в результаті чого він упав на поверхню пішохідної доріжки. Після чого ОСОБА_14 сів зверху на ОСОБА_11 та умисно завдав йому численних ударів руками в область голови.
В результаті умисних дій ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_11 спричинено тілесне ушкодження, яке згідно висновку експерта №1442/е від 09 серпня 2016 року - 18 жовтня 2016 року відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Крім того, в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003453 від 25 травня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, на підставі ухвали Подільського районного суду міста Києва від 08 червня 2016 року, 09 червня 2016 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , під час проведення якого, виявлено та вилучено 193 одиниці патронів.

Згілно висновку експерта №635 від 29 червня 2016 року вилучені під час обшуку 09 червня 2016 року за місцем проживання ОСОБА_9 193 одиниці патронів належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, з них: 25 предметів - спортивно-мисливські патрони кільцевого спалаху гвинтівочного типу калібру 22 LR, що споряджені безоболонковими кулями; 168 предметів - пістолетні патрони кільцевого спалаху калібру 22 «Short», що споряджені безоболонковими кулями. Патрони виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби.

В апеляційній скарзі заступник прокурора м. Києва ОСОБА_13 , не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначення покарання та постановити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 років позбавленн волі, визнати винним за ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покаранняза цей злочин у виді 3 років позбавленн волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, не врахував тяжкість злочину, особу обвинуваченого, який, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, умисно спричинив тяжке тілесне ушкодження на грунті раптово виниклих неприязних відносин.
Захисник ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора; потерпілого та його представника, які підтримали апеляційну скаргу; обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження; провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого; перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України, які учасниками судового провадження не оскаржуються, відповідно до положень ст. 404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б істотно вплинути на висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України, колегія суддів не вбачає.
Призначаючи ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України, суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочинів, особу винного, наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття та остаточно за сукупністю злочинів визначив покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Разом із цим, з огляду на тяжкість злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим на підставі ст.75 КК України звільнив його від відбування покарання з випробуванням.
Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду з огляду на наступне.
Частина друга статті 50 КК України, передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 КК України суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, у повній мірі дотримався вимог Закону та належним чином вмотивував своє рішення у частині застосування положень ст. 75 КК України, а тому доводи апеляційної скарги прокурора, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, є безпідставними.
Отже, суд першої інстанції призначив ОСОБА_9 покарання з дотриманням вимог ст. ст. 50, 65 КК України, яке за своїм видом і розміром є справедливим, та обґрунтовано застосував положення ст. 75 КК України.

Крім того, колегія суддів враховує думку потерпілого ОСОБА_11 про те, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_9 буде мати змогу продовжувати відшкодовувати завдану кримінальним правопорушенням шкоду, що має суттєве значення для відновлення його стану здоров`я.
За наведених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 без відбування покарання, а тому вирок суду щодо обвинуваченого необхідно як законний та обґрунтований залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Подільського районного суду м. Києва від 15.03.2017 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_13 , - без задоволення.
Касаційна скарга на дану ухвалу суду може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

___________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4