АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/25/18 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в рамках кримінального провадження №0004941 апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 січня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 29.11.2017 року про закриття кримінального провадження №0004941 від 20.10.2016 року,

учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8
скаржник: ОСОБА_6

В с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 січня 2018 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 29.11.2017 року про закриття кримінального провадження №0004941 від 20.10.2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Узагальнені доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 .
Вважає ухвалу слідчого судді незаконною, оскільки вона нічим не обґрунтована та не мотивована.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Слідчим відділом Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 20.10.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004941 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за заявою ОСОБА_6 про те, що невідомі особи шахрайським шляхом, зловживаючи довірою, заволоділи 1/2 часткою будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 21.02.1986 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 укладено шлюб, від якого останні мають доньку ОСОБА_11 , 1985 року народження. За час спільного проживання відповідно до договору купівлі-продажу від 27.03.2007 року ОСОБА_9 придбав 1/2 частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 за нотаріально посвідченою згодою дружини ОСОБА_6 . В подальшому на вказаній земельній ділянці було збудовано житловий будинок, який на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 11.01.2012 року було зареєстровано за ОСОБА_9
24.11.2015 року власником земельної ділянки та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 стало ТОВ Анттей відповідно до протоколу №1 Загальних зборів засновників ТОВ Анттей про збільшення статутного капіталу за рахунок внесення майна ОСОБА_9 від 05.11.2015 року.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.03.2016 року, яке ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 03.10.2016 року було залишено без змін, позов ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про поділ майна подружжя було задоволено частково та, окрім іншого, за нею було визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з усіма господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , та на 1/2 частину прибудинкової земельної ділянки, на якій розташований названий житловий будинок з усіма господарськими спорудами та побутовими будівлями.
В подальшому під час реєстрації нерухомого майна ОСОБА_6 було відмовлено у зв`язку з тим, що 11.02.2016 року відповідно до договору дарування вказані житловий будинок та земельну ділянку директор ТОВ Анттей ОСОБА_12 подарував ОСОБА_13 , 2011 року народження (сину ОСОБА_11 ), про що не було відомо під час судового розгляду вищевказаного позову.
В жовтні 2016 року ОСОБА_6 звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом про визнання правочинів недійсними та витребування майна. Під час розгляду справи ОСОБА_14 , як законний представник малолітньої дитини ОСОБА_13 , звернулась до Апеляційного суду Миколаївської області зі скаргою на рішення від 21.03.2016 року та рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 30.01.2017 року судові рішення були скасовані, оскільки на час їх ухвалення, спірне майно вже було незаконно відчужено та у вказаному рішенні зазначено, що земельна ділянка та житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.06.2017 року, яке ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 20.07.2017 року було залишено без змін, ОСОБА_6 було відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсним правочину по відчуженню ОСОБА_9 нерухомого майна юридичній особі. Ухвалою від 11.08.2017 року судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_6 на вказані судові рішення. Справа ще не розглянута.
29.11.2017 року слідчим СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0004941 від 20.10.2016 року. При винесенні вказаної постанови слідчий виходила з того, що оскільки власником будинку АДРЕСА_2 був ОСОБА_9 та згідно ст. 60 Сімейного кодексу України кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ОСОБА_6 має право на 1/2 частку земельної ділянки, розміщеної за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.03.2016 року, яким постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 19260 грн., та відповіді Державної виконавчої служби в м. Миколаєві №01.058230 від 09.03.2017 року, 08.02.2017 року до відділу ДВС надійшла заява разом із квитанцією про перерахування ОСОБА_9 грошових коштів на рахунок ОСОБА_6 у сумі 19260 грн. Враховуючи викладене, кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою на постанову слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 29.11.2017 року про закриття кримінального провадження №0004941 від 20.10.2016 року.

В обґрунтування скарги вказала, що висновки слідчого не відповідають фактичним обставинами вчиненого ОСОБА_9 та іншими співучасниками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КПК України. Слідчий пов`язує свої висновки з судовими рішеннями, але кримінальне процесуальне законодавство не передбачає обов`язковість рішень у цивільній та іншій справі для прийняття рішень по кримінальному провадженню. За такого, винесена постанова від 29.11.2017 року підлягає скасуванню.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя зазначив, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є вмотивованою та ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оскільки дійсно між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 склалися цивільно-правові відносини, які регулюються цивільно-правовими нормами, і виниклий між ними цивільно-правовий спір не підлягає вирішенню в порядку кримінального провадження.
За такого, слідчий суддя дійшов висновку, що підстав для скасування постанови слідчого від 29.11.2017 року не вбачається.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали суду без зміни, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Слідчий суддя, в свою чергу, зобовязаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. В разі, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.
Вказані вимоги закону при прийнятті слідчим рішення про закриття кримінального провадження були дотримані в повному обсязі, а слідчим суддею було враховано доводи, викладені в скарзі ОСОБА_6 .
Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками слідчого судді про те, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є вмотивованою та ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оскільки дійсно між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 склалися цивільно-правові відносини, які регулюються цивільно-правовими нормами, і виниклий між ними цивільно-правовий спір не підлягає вирішенню в порядку кримінального провадження.
Тому закриття кримінального провадження є законним та обґрунтованим.
Порушень положень КПК України при розгляді слідчим суддею скарги ОСОБА_6 судом апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов правильного висновку про правомірність закриття кримінального провадження № 0004941 слідчим СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 .
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і не вбачає підстав для її скасування.
Керуючись ст. 284, 405, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 січня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 29.11.2017 року про закриття кримінального провадження №0004941 від 20.10.2016 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: