Справа №646/7379/17
Провадження№1-кп/646/725/2017
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.17 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001626 від 29.07.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 24.10.2016 року Комінтернівським районним судом міста Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

29.07.2017 року близько 04:00 години, ОСОБА_4 знаходячись біля будинку розташованого за адресою: м. Харків вул. Воскресенська, 27, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до автомобілю «Mazda 6» синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 , належний потерпілій ОСОБА_5 , припаркованого біля третього під`їзду вищевказаного будинку та шляхом розбиття заднього лівого скла проник до автомобілю.

В подальшому ОСОБА_4 перебуваючи на водійському сидінні вказаного автомобіля, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного самостійного збагачення, демонтував автомагнітолу «Pioneer MVN-X580BT», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3734 від 14.08.2017 - 2717 грн. 00 коп., та намагався викрасти вказане майно, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки при виході з автомобілю був зупинений працівниками патрульної поліції, які прибули за викликом оператору «102».

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочинів в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованих йому діянь та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що вину обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується незадовільно, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, останній раз: 24.10.2016 року вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого злочину.

Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання є рецидив злочину.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, який згідно вимог ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, наведених вище даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який є раніше судимою особою та на шлях виправлення не став, позицію сторони обвинувачення висловлену під час судових дебатів, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєний злочин у виді позбавлення волі. Саме таке покарання буде сприяти меті призначення покарання.

Також, з метою виконання вироку суд вважає за необхідне змінити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Змінити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань №27» , взявши під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня взяття під-варту, а саме з 28.11.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи №3734 у розмірі 395, 48 гривень.

Речовий доказ:
автомагнітолу «Pioneer MVN-X580BT», яку передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - вважати повернутою володільцю.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 30 діб після проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1