Справа № 755/2347/18
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду
15 лютого 2018 року колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянула у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0015555 відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого водієм у ТОВ «Муравей Україна», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого пакувальником у ТОВ «Муравей Україна», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
З Київської місцевої прокуратури № 4 до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов для розгляду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який ухвалою від 13 лютого 2018 року призначений до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор доповів про можливість призначення обвинувального акту відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, до судового розгляду, оскільки дотримано норм кримінально-процесуального законодавства та підстав для його повернення прокурору або його закриття не встановлено. Зокрема, зазначив про необхідність виклику в судове засідання свідків, зазначених у супровідному листі.

Крім того, прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про застосування відносно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вони будучи обізнаними з покаранням за вчинення ними злочину можуть: переховуватися від органів досудового розслідування, а на даній стадії розгляду від суду, оскільки ними вчинено особливо тяжкий злочин із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років із конфіскацією майна; незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, оскільки обізнані про місця проживання останніх; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися за викликом до суду з метою умисного затягування часу при розгляді обвинувачення у даному кримінальному провадженні та подальшому ухиленні від кримінальної відповідальності й вчинити інше кримінальне правопорушення.

Представник потерпілого ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_7 підтримали думку прокурора та зазначили, що є всі підстави для призначеного обвинувального акту до судового розгляду й також прохали обрати обвинуваченим ОСОБА_10 і ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначив, що обвинувальний акт формально відповідає положенням ст. 291 КПК України, однак, на його думку, його слід повернути, оскільки в ньому зазначено, що його підзахисний ОСОБА_10 є особою раніше несудимою в силу ст. 89 КК України, що в розумінні ст. 88 КПК України, є недопустимим доказом та може наперед сформувати в колегії суддів негативну думку щодо останнього. Зокрема, заперечував щодо обрання його підзахисному ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_9 , у свою чергу, також висловив думку з приводу повернення обвинувального акту прокурору та серед іншого зазначив, що окрім всіх вимог, передбачених ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 цього Кодексу, не викладено обґрунтування обвинувачення, не викладено форму вини, місце, час, спосіб, мету, мотиви та факти, які впливають на ступінь тяжкості. Зазначив, що обвинувальний акт по суті своїй є підозрою. З приводу клопотання про обрання запобіжного заходу його підзахисному ОСОБА_11 зазначив, що необхідно звернути увагу на рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 року, де вказується, що прокурор повинен зазначити про раніше заявлені ризики, що не зменшились, або з`явились нові. Згідно практики Європейського суду з прав людини п. 3 ст. 5 Конвенції, після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи. Зокрема, зазначив, що обґрунтування тримання під вартою повинно відповідати п. 3 ст. 5 Конвенції та при повторному обрані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор повинен обґрунтувати й іншими підставами, які мають бути чітко вказаними, однак, на його думку, ті підстави, які зазначені в клопотанні, а саме, що ОСОБА_11 може переховуватись у зв`язку з тим, що він обвинувачується у тяжкому злочині, є недопустимими, оскільки його підзахисний тільки підозрюється у вчиненні розбійного нападу. Крім того, вважає, що посилання прокурора на те, що ОСОБА_11 може впливати на свідків, потерпілого, оскільки обізнаний про їх місце проживання та знаходження, також є не вірним, оскільки останні вже допитані. Зокрема, його підзахисний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має сім`ю, постійну роботу та міцні соціальні зв`язки, тому можливо обрати йому більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтримали думку захисників.

Заслухавши думки учасників судового провадження, оглянувши клопотання, вивчивши обвинувальний акт стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, колегія суддів вважає, що є достатні підстави для призначення його до судового розгляду, оскільки, згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим, відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для його повернення прокурору не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявлено.

Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні колегіальним судом у складі трьох суддів.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Заслухавши учасників судового провадження на рахунок наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що вони наявні, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у разі визнання їх винними у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також на конкретні обставини кримінального провадження, їх особи та схильність до скоєння нових кримінальних правопорушень.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів на даному етапі розгляду, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про обрання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,оскільки не зникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314-316, 376 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0015555 відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, на 23 лютого 2018 року на 14 годину 30 хвилин у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5.

Судовий розгляд кримінального провадження проводити колегіальним судом у складі трьох суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у відкритому судовому засіданні.

Судове засідання проводити за участю прокурора, потерпілого, його представника, захисників, обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також свідків, забезпечення явки яких до судового засідання, у порядку ч. 3 ст. 23 КПК України, покласти на сторону обвинувачення.

Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Черкаської області, українцю, громадянину України, з середньою освітою, неодруженому, працюючому водієм у ТОВ «Муравей Україна», зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 квітня 2018 року включно.

Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Києва, українцю, громадянину України, з середньою освітою, неодруженому, працюючому пакувальником у ТОВ «Муравей Україна», зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 квітня 2018 року включно.

Колегія суддів при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не знаходить підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 16 лютого 2018 року о 13 годині 45 хвилин.

Головуючий суддя
Суддя

Суддя