Номер провадження 11-сс/788/535/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/12727/17 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 08 листопада 2017 року, якою до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Юнокомунаровськ Донецької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше судимого

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_10

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданих апеляційних скаргах:

? захисник підозрюваного ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки слідчий суддя не обґрунтував свої висновки про неможливість запобігти ризикам у даному кримінальному провадженні шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Крім того, вважає, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу не було дотримано положень п.2 ч.2 ст.183 КПК України;

? підозрюваний ОСОБА_12 просить ухвалу слідчого судді змінити та застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого не проаналізував наявність у нього постійного місця проживання, дружини, роботи та знаходження на його утриманні двох неповнолітніх дітей дружини.

08.11.2017 до Ковпаківського районного суду м. Сум з клопотаннями про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, погодженими із прокурором Сумської місцевої прокуратури, звернувся старший слідчий Сумського ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_13 в період часу з 16-00 год. 05.11.2017 до 08-00 год. 06.11.2017 за попередньою змовою з іншою особою проник до гаражу по АДРЕСА_3 , звідки викрав майно ОСОБА_14 на загальну суму 1200 грн. Крім того, 06.11.2017 близько 02 год. 00 хв. Лисенко за попередньою змовою з іншою особою проник до будинку по АДРЕСА_3 , звідки викрав майно ОСОБА_15 на загальну суму 4500 грн.

06.11.2017 о 03 год. 00 хв. ОСОБА_10 був затриманий і в цей же день йому було вручено повідомлення про підозру.

06.11.2017 до ЄРДР за № 0004217 були внесені відповідні відомості про вчинення ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 6-ти років, не працює та не має джерел для існування, то існують ризики того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, експерта у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити новий злочин, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 08.11.2017 до ОСОБА_10 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 134720 грн. Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, і є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що ОСОБА_10 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків, продовжувати злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, які не забезпечать належної процесуальної поведінки останнього.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи захисника ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_10 , які підтримали свої апеляційні скарги, просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, доводи прокурора ОСОБА_9 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційних скарг без задоволення, перевіривши матеріали даного кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вказані вище апеляційні скарги захисника та підозрюваного задоволенню не підлягають з таких підстав.

Розглянувши клопотання слідчого та застосувавши до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя суду першої інстанції, на думку колегії суддів, обґрунтовано дійшов висновку про необхідність застосування до останнього саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч.1 ст.176 КПК України.

При вирішенні цього питання слідчий суддя дотримався вимог ст.ст.176, 177, 178, 183 і 194 КПК України, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, існування встановлених у ст.177 КПК України ризиків, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, а також недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 6-ти років, існують реальні ризики того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також продовжити злочинну діяльність, що і свідчить про недостатність застосування до нього інших, більш м`яких запобіжних заходів для запобігання визначеним у клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді ризикам, які, на переконання колегії суддів, не зможуть в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.178 і ч.1 ст.194 КПК України, а саме протоколами допиту потерпілих (а.п.7-9), протоколами пред`явленні особи для впізнання (а.п.10-13), протоколом допиту підозрюваного (а.п.18) та не оспорюються підозрюваним ОСОБА_10 та його захисником.

Будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадженні відсутні.

Що стосується доводів апеляційних скарг відносно недоведеності обставин, які свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_10 більш м`яких запобіжних заходів, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги через необґрунтованість, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам і суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам.

Зокрема, ОСОБА_10 із-за тяжкості кримінального покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчиняти нові злочини.

Ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_10 нових злочинів у даному конкретному випадку, на думку колегії суддів, є цілком виправданим, оскільки попередня поведінка останнього дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятися у своїх злочинних діях, про що зокрема може свідчити попереднє засудження ОСОБА_10 за інший злочин, судимість за який не знята і не погашена, а також вчинення двох епізодів нового тяжкого умисного злочину невдовзі після звільнення з місць позбавлення волі після відбуття призначеного судом покарання.

Колегія суддів також враховує і практику ЄСПЛ, згідно якої вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження ОСОБА_10 ніде не працює та не має джерел для існування, тимчасово мешкає разом зі своєю дружиною не за місцем своєї реєстрації, що вказує на відсутність постійного місця проживання, а тому врахування в даному випадку тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду.

Вказані висновки ЄСПЛ з урахуванням зазначених вище обставин, на думку колегії суддів, і свідчать про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги підозрюваного про наявність у нього роботи і знаходження на його утриманні двох неповнолітніх дітей дружини, а також постійного місця мешкання, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду кримінального провадження.

Крім того, колегія суддів, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_10 , враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі фактичні обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного.

Зазначена в апеляційній скарзі обставина як те, що ОСОБА_10 має дружину не є тією безумовною і беззаперечною обставиною, яка унеможливлює застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або ж може знизити чи зменшити ймовірність реалізації підозрюваним ризиків, розглянутих вище, і повинна враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон та практика ЄСПЛ пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки запобіжний захід повинен бути спрямованим виключно на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, хоча і шляхом певного обмеження його особистих прав.

Є необґрунтованими і доводи апеляційної скарги захисника про порушення слідчим суддею вимог п.2 ч.2 ст.183 КПК України, оскільки положення вказаної норми кримінального процесуального закону в даному випадку застосуванню не підлягають і застосовуються до інших осіб.

На підставі викладеного, ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника та підозрюваного без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду міста Сум від 08 листопада 2017 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4