Справа № 554/9541/17
Дата документу 28.12.2017
В И Р О К
Іменем України
28 грудня 2017 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0000084 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Западинці Лохвицького району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, військовослужбовця контрактної служби військової частини польова пошта НОМЕР_1 за посадою старшого навідника 2 обслуги 1 гаубичного самохідно-артилерійського взводу 2 гаубичної самохідно - артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону, не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, статей 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, статей 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , без дозволу командування вказаної частини та поважних причин, 7 серпня 2017 року самовільно залишив розташування військової частини, яка тимчасово перебувала в с. Іжевка Донецької області та виконувала завдання в зоні проведення антитерористичної операції, вибувши до м. Лубни Полтавської області.

В ході розшукових заходів 8 листопада 2017 року у м. Лубни Полтавської області було встановлено місце знаходження обвинуваченого ОСОБА_5 та затримано.

Таким чином, в період з 07 серпня 2017 року по 08 листопада 2017 року обвинувачений ОСОБА_5 обов`язків військової служби не виконував, перебуваючи у м. Лубни Полтавської області, тобто проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього.

Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального праволпорушення, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому.

Під час досудового розслідування між обвинуваченим, його захисником та прокурором 29 листопада 2017 року укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 4 ст. 407 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні строком на один рік.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до тяжких, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України та погоджується на призначення узгодженого покарання, а також на застосування інших заходів, які будуть вжиті до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінально-процесуального та Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим, його захисником та прокурором.

В зв`язку з тим, що обвинувачений засуджується до тримання в дисциплінарному батальйоні, яке має відбувати реально, суд, зважаючи на тяжкість вчиненого злочину, поведінку обвинуваченого, з метою уникнення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та виконання покарання, призначеного за цим вироком, вважає за необхідне обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Цивільний позов по справі не заявлений.

Судових витрат і речових доказів по матеріалах кримінального провадження немає.

Керуючись статтями 373, 374 та 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :
Угоду від 29 листопада 2017 року по кримінальному провадженню № 0000084 про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 , його захисником та прокурором, затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні строком на один рік.

Початок строку відбування покарання рахувати з 27 листопада 2017 року, зарахувавши в нього час попереднього ув`язнення обвинуваченого, в зв`язку з обранням щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по цій справі.
До набрання вироком законної сили обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.
Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику

судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
СуддяОСОБА_1