Код суду 233 Справа № 233/6515/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000947 від 06 серпня 2017 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одеса, громадянина України, із вищою освітою, розлученого, не працюючого, інваліда 3 групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_7 06 серпня 2017 року, близько 13.15 год., разом із ОСОБА_9 знаходились за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де у зальній кімнаті вказаної квартири між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин через те, що ОСОБА_7 звинуватив ОСОБА_9 у крадіжці його мобільного телефону, почалась сварка. Під час сварки ОСОБА_7 став відчувати неприязнь до ОСОБА_9 , в результаті чого у нього виник злочинний намір, направлений на умисне, протиправне заподіяння смерті останньому. 06 серпня 2017 року, приблизно о 13.20 год., ОСОБА_7 , знаходячись в зальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_9 , з метою протиправного заподіяння смерті останньому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і настання наслідків у вигляді смерті останнього та бажаючи настання таких наслідків, наніс ОСОБА_9 множинні удари долонею в область обличчя, не менше 8 ударів кулаком лівої руки та ногою у взутті у життєво важливий орган - голову, не менш 3 ударів ножем у область обличчя, а також, з метою доведення свого злочинного умислу, направленого на позбавлення життя ОСОБА_9 до кінця, діючи умисно, маючи єдиний намір на заподіяння смерті ОСОБА_9 , після того, як останній від отриманих ударів впав на підлогу зальної кімнати вищевказаної квартири, ОСОБА_7 наніс не менше 7 ударів ногами, взутими у туфлі, в область грудної клітини ОСОБА_9 , чим спричинив: різану рану на кінчику носа та в області підборіддя справа та зліва; ділянки осадження шкіри в області чола зліва, в лівій скроневій області голови, в проекції лівої скулової дуги; крововиливи на повіках лівого ока, в області лівої щоки і правої скулової дуги; забиті рани в центрі чола, в правій надбрівній області; забій м`яких покровів голови в лівій лобно-тім`яно-скроневій області; осколковий перелам кісток зводу та основи черепа; субарахноїдальні крововиливи в лівій тім`яно-потиличній ділянці головного мозку і в правій тім`яній області головного мозку; крововиливи на передній поверхні грудної клітини, в проекції правої підключичної ямки, в проекції 7-го ребра по середньо-ключичній лінії справа, по краю правої реберної дуги, в проекції 6-го ребра зліва по навкологрудинній лінії; прямі перелами 1,2,6,7,8 ребер по середньо-ключичній лінії справа, 2,3,4,5,6,7,8,9,10 ребер по лінії лопатки праворуч, 3,4,5,6,7 ребер по навколохребтовій лінії праворуч, 2,3,4,5,6,7 ребер по передньо-пахвовій лінії зліва; прямий перелам тіла грудини на рівні третього міжребір`я.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у проміжок часу приблизно з 14.00 год. до 17.00 год. ОСОБА_9 помер у вищевказаній квартирі.
Причиною смерті ОСОБА_9 стала комбінована травма голови та грудної клітини (ділянки осадження шкіри в області чола зліва, в лівій скроневій області голови, в проекції лівої скулової дуги; крововиливи на повіках лівого ока, в області лівої щоки і правої скулової дуги; забиті рани в центрі чола, в правій надбрівній області; забій м`яких покровів голови в лівій лобно-тім`яно-скроневій області; осколковий перелам кісток зводу та основи черепа; субарахноїдальні крововиливи в лівій тім`яно-потиличній ділянці головного мозку і в правій тім`яній області головного мозку; крововиливи на передній поверхні грудної клітини, в проекції правої підключичної ямки, в проекції 7-го ребра по середньо-ключичній лінії справа, по краю правої реберної дуги, в проекції 6-го ребра зліва по навкологрудинній лінії; прямі перелами 1,2,6,7,8 ребер по середньо-ключичній лінії справа, 2,3,4,5,6,7,8,9,10 ребер по лінії лопатки праворуч, 3,4,5,6,7 ребер по навколохребтовій лінії праворуч, 2,3,4,5,6,7 ребер по передньо-пахвовій лінії зліва; прямий перелам тіла грудини на рівні третього міжребір`я), яка супроводжувалась множинними переламами кісток скелету, ускладнена розвитком травматичного шоку та недокрів`я внутрішніх органів.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою провину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що з ОСОБА_10 він знайомий з 2004 року, а саме влітку 2004 року той приютив його і з того часу вони проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . 06 серпня 2017 року він прокинувся близько 13 год., в кімнату зайшов ОСОБА_10 , який був у нетверезому стані. Він хотів знайти свій телефон, але його ніде не було. Так як ОСОБА_10 у нього раніше викрадав речі і він його на цьому неодноразово ловив, та не знайшовши сумки, в якій був телефон, він спитав ОСОБА_10 , де його сумка і телефон, на що той відповів що не знає, при цьому був у стані сильного алкогольного сп`яніння і нецензурно облаяв його. Він є інвалідом, має невеликий дохід і не має власного житла, тривалий час копив кошти і купив смартфон, за допомогою якого сподівався покращити свій матеріальний стан, так як володіє іноземними мовами, а ОСОБА_10 викрав його телефон, на що він розлютився і наніс удар долонею лівої руки в обличчя ОСОБА_10 , можливо ще декілька разів наніс аналогічні удари, так як у того із носу і роту пішла кров. ОСОБА_10 став на підлогу на руки та коліна і він його сорочкою протер кров. Потім він не пам`ятає, що було, так як впав у шоковий стан, пам`ятає тільки як пив каву в магазині «Ізюминка», коли повернувся додому, то побачив, що ОСОБА_10 лежить на підлозі у крові і холодний, після чого він викликав поліцію. Він не пам`ятає, щоб бив ОСОБА_10 ногами та ножем і взагалі не мав наміру позбавляти його життя. Свій одяг та взуття він міг вимазати кров`ю, коли піднімав ОСОБА_10 . Вдома він був відсутній хвилин 20-30, коли прийшов, то сторонніх осіб не було. Спиртного він не вживав. Вважає, що своїми діями завдав шкоди ОСОБА_10 і собі, про що шкодує та щиро розкаюється.
Суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_7 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги:

- протокол огляду місця події від 06 серпня 2017 року, в ході якого було оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , та була зафіксована обстановка на місці скоєння злочину та оглянутий труп потерпілого ОСОБА_9 з видимими тілесними ушкодженнями. Також були вилучені предмети і речі, змиви речовини бурого кольору;
- висновок судово-медичної експертизи № 241 від 06 вересня 2017 року, відповідно до якого: при дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні ушкодження: ділянки осадження шкіри в області чола зліва, в лівій скроневій області голови, в проекції лівої скулової дуги. Крововиливи на повіках лівого ока, в області лівої щоки і правої скулової дуги. Забиті рани в центрі чола, в правій надбрівній області. Забій м`яких покровів голови в лівій лобно-тім`яно-скроневій області. Осколковий перелам кісток зводу та основи черепа. Субарахноїдальні крововиливи в лівій тім`яно-потиличній ділянці головного мозку і в правій тім`яній області головного мозку. Крововиливи на передній поверхні грудної клітини, в проекції правої підключичної ямки, в проекції 7-го ребра по середньо-ключичній лінії справа, по краю правої реберної дуги, в проекції 6-го ребра зліва по навкологрудинній лінії. Прямі перелами 1,2,6,7,8 ребер по середньо-ключичній лінії справа, 2,3,4,5,6,7,8,9,10 ребер по лінії лопатки праворуч, 3,4,5,6,7 ребер по навколохребтовій лінії праворуч, 2,3,4,5,6,7 ребер по предньо-пахвовій лінії зліва. Прямий перелам тіла-грудини на рівні третього міжребір`я. Дані тілесні ушкодження прижиттєвого характеру, що підтверджується наявністю крововиливів в м`яких тканинах, утворилися незадовго до смерті, від дії тупих предметів, можливо у строк і за обставин, вказаних у постанові, і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя. Різані рани підборіддя утворилися незадовго до смерті від дії гостро-ріжучого предмета, можливо у строк і за обставин, вказаних у постанові і відносно живої людини мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Різана рана кінчика носу утворилася незадовго до смерті від дії гостро-ріжучого предмета, можливо у строк і за обставин, вказаних у постанові і відносно живої людини мають ознаки легкого тілесного ушкодження. Причиною смерті ОСОБА_9 явилася комбінована травма голови і грудної клітини, яка супроводжувалась множинними переламами кісток скелету, ускладнена розвитком травматичного шоку та недокрів`я внутрішніх органів. При судово-токсикологічному дослідженні крові від його трупу знайдений етиловий спирт у концентрації 3,49 ‰, що відносно живої людини можна розцінювати як важка алкогольна інтоксикація.
- протокол огляду від 06 серпня 2017 року, в ході якого був оглянутий одяг ОСОБА_7 та вилучені належні йому туфлі шкіряні світло-коричневого кольору;

- протокол огляду трупа від 07 серпня 2017 року, в ході якого був оглянутий труп ОСОБА_9 та зафіксовані наявні тілесні ушкодження;

- протокол проведення слідчого експерименту від 07 серпня 2017 року, в ході якого ОСОБА_7 розповів про обставини та механізм завдання ним потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, які він пам`ятає;

- висновок судово-медичної (імунологічної) експертизи № 1136 від 19 серпня 2017 року, відповідно до якого при серологічному дослідженні зразка крові ОСОБА_7 встановлена його групова приналежність - В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0;

- висновок судово-медичної (імунологічної) експертизи № 1135 від 19 серпня 2017 року, відповідно до якого при серологічному дослідженні зразків крові ОСОБА_9 встановлена його групова приналежність - А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0;

- висновок судово-медичної (імунологічної) експертизи № 1139 від 21 серпня 2017 року, відповідно до якого: в сліді на фрагменті тканини, названому «зрізом тканини матрацу» (об`єкт № 1), встановлена наявність крові людини; при серологічному дослідженні сліду крові об`єкта № 1, встановлена його групова приналежність - А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0; оскільки слід крові об`єкта № 1 був утворений за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, тому не виключена можливість утворення його й за рахунок крові потерпілого ОСОБА_9 , оскільки кров його належить саме до вказаної групи;

- висновок судово-медичної (імунологічної) експертизи № 1137 від 21 серпня 2017 року, відповідно до якого: в одному сліді на футболці ОСОБА_7 (об`єкт № 8) встановлена наявність крові людини; при серологічному дослідженні сліду крові об`єкта № 8, в ньому виявлений антиген А, що не виключає можливості утворення цього сліду за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0; оскільки слід крові об`єкта № 8 міг бути утворений за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, тому не виключена можливість утворення його й за рахунок крові потерпілого ОСОБА_9 , оскільки кров його належить саме до вказаної групи;

- висновок судово-медичної (імунологічної) експертизи № 1138 від 21 серпня 2017 року, відповідно до якого: в слідах на парі туфель ОСОБА_7 (об`єкти №№ 1-4, 4, 5-8) встановлена наявність крові людини; при серологічному дослідженні слідів крові об`єктів № 1-4, 4, 5-8, в них виявлений антиген А, що не виключає можливості утворення цього сліду за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0; оскільки сліди крові об`єктів № 1-4, 4, 5-8 могли бути утвореними за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, тому не виключена можливість утворення його й за рахунок крові потерпілого ОСОБА_9 , оскільки кров його належить саме до вказаної групи;

- висновок судово-медичної (цитологічної) експертизи № 1067 від 14 вересня 2017 року, відповідно до якого: на клинку ножа (об`єкт №1) та у фрагментах речовини (об`єкт №2), вилучених з клинка, встановлена наявність крові людини; при цитологічному дослідженні виявлені мікрофрагменти жирової тканини. При визначенні статевої належності крові в слідах на клинку ножа (об`єкт №1) та на фрагментах речовини, вилучених з клинка ножа (об`єкт №2) встановлене її походження від особи чоловічої генетичної статі, при серологічному дослідженні цих слідів виявлений антиген А ізосерологічної системи АВ0, що не виключає можливості походження крові від чоловіка (чоловіків) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0. Статева та групова належність мікрофрагментів жирової тканини не визначалась через відсутність в них ядер клітин. На рукоятці представленого ножа (об`єкт №3) знайдена кров людини, при цитологічному дослідженні мікрочастки тканин людини не виявлені. При визначенні статевої належності крові на рукоятці (об`єкт №3) встановлене її походження від особи чоловічої генетичної статі, а при серологічному дослідженні виявлений антиген А ізосерологічної системи АБ0, що не виключає можливості походження крові в цих слідах від чоловіка (чоловіків) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0, можливо і від потерпілого ОСОБА_9 , враховуючи групову приналежність його крові. Отримані результати дослідження не виключають можливості походження слідів крові на клинку представленого ножа від потерпілого ОСОБА_9 . Даних про походження слідів крові на рукоятці представленого ножа від підозрюваного ОСОБА_7 не отримано, оскільки антиген В, який є основним групоспецифічним для його групи крові, при проведеному дослідженні не визначений;

- висновок судово-медичної експертизи № 24/241 від 06 вересня 2017 року, відповідно до якого: виходячи з кількості тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_9 можна припустити, що вони утворилися в результаті нанесення не менше 8 впливів тупими предметами і предметами з обмеженою поверхнею в область голови і обличчя потерпілого, а також не менше 3 впливів гостро-ріжучими предметами в область обличчя потерпілого, не менше 7 впливів тупими предметами в область грудної клітини потерпілого, враховуючи той факт, що у потерпілого були множинні двосторонні прямі переломи ребер можна припустити, що впливів в область грудної клітини було більше, однак частина наносимих ударів не відобразилася на тілі потерпілого. Виходячи з морфологічних особливостей трупних явищ, встановлених в морзі при дослідженні трупу, смерть його настала за 15-20 годин до дослідження трупу в морзі. Всі тілесні ушкодження прижиттєвого характеру, що підтверджується наявністю крововиливів в м`яких тканинах, наносилися одномоментно або в дуже короткий проміжок часу. Різані рани на кінчику носа і в області підборіддя справа і зліва утворилися в результаті дії гостро-ріжучого предмета. Будь-які індивідуальні особливості травмуючих предметів не відобразилися у пошкодженнях на тілі потерпілого. Тілесні ушкодження наявні на тілі потерпілого утворилися в результаті дії тупих предметів, тупих предметів з обмеженою поверхнею і гостро-ріжучого предмета. Проникаючих тілесних ушкоджень при судово-медичному дослідженні трупу не виявлено, отже ранові канали відсутні. Причиною смерті ОСОБА_9 явилася комбінована травма голови і грудної клітини, що супроводжувалася множинними переломами кісток скелету, ускладнена розвитком травматичного шоку і недокрів`я внутрішніх органів, яка перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. В момент заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий міг перебувати в будь-якому положенні тіла по відношенню до нападника, т.я. пошкодження розташовані по всіх поверхнях тіла потерпілого. Враховуючи кількість спричинених тілесних ушкоджень, після їх заподіяння потерпілий не міг вчиняти будь-які самостійні дії. Будь-яких слідів, що вказують на можливу боротьбу або самооборону при дослідженні трупа не виявлено. Враховуючи кількість пошкоджень, завданих потерпілому, успішний результат при своєчасному наданні медичної допомоги є малоймовірним. Синці та садна в області обличчя потерпілого могли утворитися за обставин, зазначених підозрюваним ОСОБА_7 в ході проведення з ним слідчого експерименту, разом з тим підозрюваний не вказав механізм заподіяння перелому черепа, множинних переломів ребер, а також заподіяння різаних ран потерпілому;

- висновок судово-медичної експертизи № 39/24/241 від 20 грудня 2017 року, відповідно до якого частина тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_9 на обличчі і грудній клітині могли утворитися в результаті дій тупих предметів, якими могли бути як руки, так і взуті ноги людини;

- висновок судово-медичної експертизи № 40/39/24/241 від 21 грудня 2017 року, відповідно до якого згідно класифікації тупих предметів, предметом з обмеженою поверхнею вважається предмет, межі якого не виходять за межі поверхні пошкодженої частини тіла, отже носок туфель можна вважати предметом з обмеженою поверхнею.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 231 від 16 листопада 2017 року, ОСОБА_7 у період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або на інший хворобливий стан психіки не страждав і в теперішній час не страждає. За своїм психічним станом під час інкримінованих йому діянь він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час він також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Іспитований у досліджуваній ситуації в стані фізіологічного афекту або іншому емоційному стані, що істотно вплинув на свідомість і поведінку, не перебував.
Суд вважає вищеописані досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю доведена.

Пункт 22 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» зазначає, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст. 121 КК України), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: (при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю). Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

Пункт 23 тієї ж Постанови Пленуму Верховного суду України зазначає, що суб`єктивна сторона вбивства або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, відповідальність за які передбачено статтями 116 і 123 КК, характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними. Необхідною умовою кваліфікації дій винного за зазначеними статтями є сильне душевне хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого. Насильство може бути як фізичним (заподіяння тілесних ушкоджень або побоїв, незаконне позбавлення волі тощо), так і психічним (наприклад, погроза завдати фізичної, моральної чи майнової шкоди). До тяжкої образи слід підносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб. У випадках, коли вбивство вчинено або тяжке тілесне ушкодження заподіяно після того, як стан сильного душевного хвилювання минув, дії винного потрібно кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за вчинення зазначених злочинів без пом`якшуючих обставин. Неправомірна поведінка потерпілого в такому разі може бути визнана обставиною, що зменшує суспільну небезпечність злочину і пом`якшує покарання винного.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, поведінку обвинуваченого і потерпілого, що передувала події та під час події, а також поведінку обвинуваченого після події, місце вчинення злочину, малоймовірність залишення живим потерпілого при своєчасному наданні медичної допомоги, суд вважає, що обвинувачений, спричиняючи потерпілому тілесні ушкодження, усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій та умисно спричинив потерпілому множинні тілесні ушкодження, після чого залишив потерпілого та пішов, не прийнявши заходів щодо надання потерпілому допомоги (виклик швидкої особисто або звернення за допомогою до інших осіб тощо), хоча реально мав таку можливість. Обставин, які б вказували на отримання потерпілим тілесних ушкоджень у інший, ніж це встановлено висновком експертизи та цим вироком спосіб, під час судового розгляду не встановлено.

Крім того, в ході судового розгляду досліджено судом достатньо доказів, які беззаперечно свідчать про пряму причетність обвинуваченого ОСОБА_7 до умисного спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 з метою заподіяння смерті останньому.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що він після виявлення відсутності свого мобільного телефону та виниклого через це конфлікту декілька разів рукою вдарив в область обличчя ОСОБА_9 , а потім у нього стався шок і він нічого не пам`ятає, суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене, оскільки: сам обвинувачений безпосередньо у судовому засіданні та під час проведення з його участю слідчого експерименту повідомив, що після початку конфлікту з ОСОБА_9 з приводу відсутності належного йому мобільного телефону, за допомогою якого він сподівався покращити своє життя, він став наносити удари в область обличчя ОСОБА_9 ; вилучений з місця події ніж та вилучений одяг ОСОБА_7 містили на собі сліди крові потерпілого; сам обвинувачений заперечував можливість перебування на місці події сторонніх осіб.

Висновком дослідженої у судовому засіданні судово-психіатричної експертизи встановлено, що в період скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_7 не знаходився у тимчасово хворобливому стані, за психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Крім того, комісія експертів у абз. 6-9 п.22 зазначеного висновку прийшла до наступного: аналіз матеріалів кримінального провадження, результатів експериментально-психологічного дослідження й направленої бесіди з іспитованим показав, що він в кримінальній ситуації в стані фізіологічного афекту або іншому емоційному стані, що істотно вплинув на свідомість і поведінку, не перебував, оскільки в його поведінці й самопочуванні в той час не було сукупності ознак, характерних для зазначених емоційних станів.
У іспитованого не було суб`єктивно несподіваного виникнення інтенсивної емоційної реакції, конфлікт до вчинення інкримінованих дій тривав досить довго, під час якого іспитований повно сприймав свої дії, їх причину та дії потерпілого (бив по обличчю за те, що вкрав телефон, порвав щоку).
У іспитованого не було різкого звуження свідомості, фрагментованості сприйняття, порушеного усвідомленого вольового контролю своєї поведінки яка б призвела до різкого звуження свідомості, фрагментованості сприйняття й порушення усвідомленого вольового контролю своєї поведінки, він повно сприймав ситуацію. Тобто іспитований повністю свідомо контролював свої кримінальні дії, а після криміналу в нього не було й ознак фізичної та психічної астенії, його поведінка була мобілізована, цілеспрямована, усвідомлювана.
Посилання іспитованого на забуття частини подій криміналу є проявом захисної поведінки в суб`єктивно складній судово-слідчій ситуації.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 06 серпня 2017 року мав реальну можливість уникнути будь-якого конфлікту та спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , але навмисно спричинив останньому перелічені вище тілесні ушкодження, що призвели до смертельного наслідку, хоча з боку потерпілого на той час не мало місце вчинення будь-яких неправомірних дій.

Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Враховуючи викладене, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікує за ч.1 ст. 115 КК України, так як він своїми умисними протиправними діями заподіяв смерть іншій людині (потерпілому ОСОБА_9 ).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання.

ОСОБА_7 раніше не судимий; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на диспансерному обліку в протитуберкульозному диспансері не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо; є інвалідом 3 групи; у скоєному щиро розкаявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд вважає щире каяття в скоєному.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, не можливо без ізоляції від суспільства, і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили слід залишити існуючий - тримання під вартою в Бахмутській УВП (№ 6) в Донецькій області.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_7 залишити у виді тримання під вартою в Бахмутській УВП (№ 6) в Донецькій області до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 відраховувати з 06 серпня 2017 року.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по справі (залучення експерта) відсутні.

Речові докази:

- дерев`яну ніжку від столу з нашаруванням речовини бурого кольору; змив речовини бурого кольору зі стіни; зразок води з відра із домішками речовини бурого кольору; зразки нігтів ОСОБА_7 ; зразки волосся та нігтів з трупу ОСОБА_9 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 717 від 14 серпня 2017 року), - знищити;

- ніж з нашаруванням речовини бурого кольору; змиви на марлі; зріз тканини матрацу з нашаруванням речовини бурого кольору; футболку та пару туфель ОСОБА_7 ; зразок крові ОСОБА_7 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 804 від 27 серпня 2017 року), - знищити;

- DVD-R диск з відеофайлами допиту та слідчого експерименту з ОСОБА_7 , який долучено до матеріалів кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий

Судді