Справа № 645/3714/17
Провадження № 1-кп/645/463/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова ускладі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Старий Оскол Бєлгородської області, громадянки України, яка має середньо-спеціальну освіту, пенсіонер, не одружена, раніше не засуджена, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 02.08.2017 року о 12 год. 49 хв. зайшла до супермаркету «Єва», розташований за адресою: м.Харків, Салтівське шосе 248-Б, тримаючи в руках пакет, який хотіла покласти до ячейки в камері зберігання, що знаходиться в приміщенні супермаркету. Підійшовши до ячейки та відкривши її, ОСОБА_4 побачила, що в ній знаходиться жіноча косметичка сріблястого кольору, яка належить ОСОБА_5 . У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого злочинного наміру, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 взяла цю косметичку, в якій знаходився мобільний телефон Nomі І 184, вартістю 327,36 грн.,також належний ОСОБА_5 , та поклала її собі в пакет, заволодівши тим самим жіночою косметичкою. Після цього ОСОБА_4 переклала свій пакет до іншої ячейки, та пішла у торгівельний зал супермаркету. Не зробивши жодних покупок у супермаркеті «Єва», ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 327,36 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю, та пояснила про обставини справи так, як це викладено у вироку. У скоєному щиро розкаялася, просила в разі ухвалення обвинувального вироку звільнити її від призначеного покарання з підстав, передбачених п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 р.».

Враховуючи, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, суд за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та у суду відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченої, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, судом визнається щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше не засуджена, перебуває на обліку в Індустріальному об`єднаному управлінні Пенсійного Фонду України та отримує пенсію за віком з 13.05.2000 р.

Вирішуючи питання про призначення покарання в межах кримінального закону, який передбачає відповідальність за скоєне, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, її щире каяття, конкретні обставини справи, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу.

Відповідно до положень ч.2 ст. 86 КК України, законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є суб`єктом амністії , а саме п. «г» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 р.» від 22.12.2016 р., оскільки на день набрання чинності цим Законом досягла пенсійного віку, клопоче про застосування до неї вказаного акту амністії, та звільнення від відбування призначеного покарання
Відповідно до п. «г» ч.1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, та у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Обставини, передбачені ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» і за ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», які перешкоджають застосуванню до засудженої амністії, відсутні.
Питання про речові докази судом вирішується відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити покарання - штраф у розмірі шестидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 грн.

На підставі п.«г» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді штрафу, призначеного за цим вироком.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи, у розмірі 99,00 грн.
Після набрання вироком законної сили речовий доказ мобільний телефон Nomі І 184, який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , вважати таким, що повернутий його законному власнику.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення.

Головуючий - суддя: