У Х В А Л А
29.09.2017 Справа №607/12354/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду у м. Тернополі, кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 12 липня 2016 року відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000130 від 12 липня 2016 року відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку про призначення обвинувального акта до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, оскільки дане процесуальне рішення відповідає вимогам КПК України.

Захисник обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_6 та обвинувачені проти призначення обвинувального акта до судового розгляду заперечили, посилаючись на його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України в частині викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення.

Суд, ознайомившись з обвинувальним актом, заслухавши думку сторін кримінального провадження вважає, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України та підлягає поверненню прокурору прокуратури Тернопільської області виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт це кримінальний процесуальний акт, в якому відображається рішення слідчого, затверджене прокурором, чи самого прокурора про закінчення досудового розслідування і переведення обвинувачення до суду. Він повинен бути складений із суворим дотриманням процесуального законодавства, щоб не допустити порушення прав та свобод обвинуваченої особи.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Законодавством чітко закріпленооснову діяльності прокурора та слідчого, яким дозволено робити лише те, що чітко визначено законом. Проте всупереч положень даної статті, слідчий який склав обвинувальний акт і прокурор, який його затверджував, порушили вимоги ст. 291 КПК України.

Так, згідно ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором та повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Згідно ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті даної статті має відображатися у обвинувальному акті відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

При складанні слідчим обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та його затверджені прокурором, в порушення положень п.5 ч.2 ст. 291 КПК України не повною мірою розкрита об`єктивна сторонавчинених ними кримінальних правопорушень, а саме формулювання обвинувачення не відповідає кваліфікації кримінальних правопорушень відображених в акті, та створює перешкоди для належного здійснення захисту від пред`явленого обвинувачення, і, безперечно, порушує право обвинуваченого на захист, яке гарантується кожній особі приписами п.«с» ч.3 ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», положення якої імплементовані у ст. 20 КПК України.

Відповідно до п.п. 11, 12 Постанови Пленуму ВС України №3 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами», під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської),бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягаютьу володінні(незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченнямйогодіїбудь-якиміззазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці; незаконним придбаннямвогнепальноїзброї(крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв слід вважати умисні дії, пов`язані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем)всупереч передбаченому законом порядку - в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого,одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо.
Як вбачається із обвинувального акта обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обвинувачуються «при невстановлених слідством обставинах» у придбанні та зберіганні вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Проте обвинувальний акт в частині формулювання обвинувачення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та у відповідності до вимог Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 26 квітня 2002 року,не містить посилання, в якій саме формі виражалися незаконні придбання та зберігання, кожного із обвинувачених.

Крім цього, не розкрита об`єктивна сторона правопорушення, оскільки ч.1 ст. 263 КК України, в частині, що передбачає порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо зберігання, придбання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, оскільки в процесуальному рішенні органу досудового розслідування відсутнє будь-яке посилання на вимоги законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо зберігання, придбання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, у порушення яких діяли обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тобто не зазначена обов`язкова ознака складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Відтак, відсутність чіткого та конкретного формулювання обвинувачення із зазначенням всіх складових свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.

Згідно п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Враховуючи наведене, зазначені недоліки в обвинувальному акті на думку суду є суттєвими, порушують права обвинувачених на захист, перешкоджають суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження, що в подальшому може негативно вплинути на судовий розгляд, з урахуванням того, що відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 12 липня 2016 року відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України - повернути прокурору, який направляв його до суду, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий суддяОСОБА_1