Справа № 446/317/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.10.2017 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ; прокурора ОСОБА_3 ; обвинуваченого ОСОБА_4 ;
захисника ОСОБА_5 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 10 лютого 2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тадані, Кам`янка-Бузького району Львівської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною вищою освітою, неодруженого, безробітного, раніше судимого:
- 24.10.2014 р. Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.; ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17.11.2016 р. призначене покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. замінено на покарання у виді 50 годин громадських робіт;
- 27.11.2015 р. Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки та штрафу в розмірі 850 грн., на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Вироком Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області від 24 жовтня 2014 р. ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_4 вироку суду, призначене йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. було замінено на покарання у виді 50 годин громадських робіт згідно з ухвалою Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області від 17 листопада 2016 року.
02 лютого 2017 року ОСОБА_4 будучи ознайомленим з ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 листопада 2016 року, а також з порядком та умовами відбування покарання, отримавши направлення на відбування призначеного покарання, згідно з яким мав приступити до виконання громадських робіт з 03 лютого 2017 року у Добротвірському КП «Підприємство по обслуговуванню житла», станом на 10 лютого 2017 року туди не з`явився та до відбування покарання не приступив, відмовившись від виконання такого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, та пояснив, що дійсно був ознайомлений з порядком відбування громадських робіт, однак вирішив на такі роботи не ходити. В даний час жалкує про вчинене, щиро покаявся та просив його суворо не карати.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України - ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Досліджуючи дані які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше неодноразово судимий, судимість не погашена, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті Кам`янка-Бузької ЦРЛ не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту, оскільки виключно такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Врахоючи те, що ОСОБА_4 вчинив новий злочин до повного відбуття покарання, призначеного вироком Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області від 24 жовтня 2014 р., яке ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 листопада 2016 року замінено на покарання у виді 50 годин громадських робіт, тому покарання йому потрібно призначити з застосуванням ст. 71 КК України і на підставі ч. 1 ст. 72 КК України менш суворий вид покарання громадські роботи перевести в більш суворий арешт, виходячи зі співвідношення, що одному дню арешту відповідають всім годин громадських робіт.
Також, у відповідності до ст. 71 КК України до призначеного покарання необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27.11.2015 р.

Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Речових доказів та процесуальних витрат не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.
На підставі ст. 71 КК України до новообраного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 24 жовтня 2014 р., яке ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 листопада 2016 року замінено на покарання у виді 50 годин громадських робіт, та виходячи зі встановленого ч. 1 ст. 72 КК України співвідношення покарань остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) місяців 5 (п`яти) днів арешту.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27.11.2015 р. та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 2 (два) місяці.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з часу взяття під варту 10 лютого 2017 року,згідно ухвали Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10.02.2017 р.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя