Справа № 199/7912/17
УХВАЛА
10.11.2017

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Новочибахсарськ Чувашської АР, Російської Федерації громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

якому 09 листопада 2017 року повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до клопотання старшого слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 09.11.2017 ставиться питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , який підозрюється в тому, що він 07.11.2017 близько 22:00 годин, знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де в цей момент у нього раптово виник злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного із проникненням в житло.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням в житло, ОСОБА_4 , в цей же день, тобто 07.11.2017 близько 22:05 годин, продовжуючи знаходитись за вище зазначеною адресою, де діючи умисно, проник через відчинений балконний блок, до приміщення квартири АДРЕСА_3 , тим самим проник всередину чужого житла.

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись в приміщенні вищевказаної квартири розташованої за адресою АДРЕСА_3 , діючи умисно, таємно з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємність своїх умисних злочинних дій,виявив та почав зносити до виходу майно належне гр. ОСОБА_8 , а саме DVD-плеєр, вартістю 500 гривень, який поклав до сумки, яку знайшов в приміщенні квартири. Після чого, 08.11.2017 близько 09:00 годин ОСОБА_4 був затриманий в приміщенні квартири гр. ОСОБА_8 .

Таким чином ОСОБА_4 , не зміг довести свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням в житло, що не був доведений до кінця з причин, які не залежали від його волі, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

08.11.2017 даний факт внесений до ЄРДР за № 0002853, правова кваліфікація: ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, повідомлено 09.11.2017.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_9 та прокурор ОСОБА_6 просили задовольнити клопотання та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 заявив про повне визнання своєї вини у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та просив суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, оскільки він раніше не судимий, неофіційно працює, має неповнолітню дитину. На теперішній час має місце проживання, а саме знімає квартиру за адресою АДРЕСА_4 , розкаюється в содіяному.

Захисник ОСОБА_7 просив обрати ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, оскільки останній вину визнав, покази дав, має місце проживання, неофіційно працює, має неповнолітню дитину, скоїв злочин під впливом сварки з дружиною та її мамою, раніше не судимий.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , вважаю необхідним відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обравши запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Конституції України Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободі людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст.3 Конституції України).

У відповідності з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тримання під вартою та подальше продовження перебування особи під вартою повинно бути законним і обґрунтованим. Законність полягає у дотриманні встановленої законом процедури застосування цього запобіжного заходу та на підставі рішення суду, а обґрунтованість у вимозі взяття особи під варту і подальше продовження перебування особи під вартою лише за наявності передбачених в законі підстав.

Загальною декларацією прав людини (статті 3,9) та Конвенцією (стаття 5) проголошено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. У Рекомендації підкреслюється, що з погляду на презумпцію невинуватості, тримання під вартою особи, яка підозрюється у вчиненні правопорушення, має бути винятком, а не правилом. В окремих випадках тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньої необхідності і як останній захід; воно не повинно застосовуватися з каральних міркувань. Наголос на винятковому характері застосування тримання під вартою до судового розгляду, коли йдеться про осіб, які підозрюються у вчиненні правопорушення та на застосуванні лише у тих випадках, коли цього суворо вимагають особливі обставини окремої справи, відображають вимоги статті 5 Конвенції.

Суд враховує, що за ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктом 5 частини першою статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, суд згідно вимог ст. 178 КПК України враховує:

1) той факт, що наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є достатньо вагомими;

2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який не досяг пенсійного віку та не має підтверджених медичними документами тяжких або хронічних захворювань;

4) відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, родини та утриманців;

5) відсутність у підозрюваного постійного місця роботи;

6) відсутність відомостей про негативну репутацію підозрюваного;

7) майновий стан підозрюваного, який не має постійного джерела доходу;

8) відсутність відомостей про недотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, які застосовувалися до нього раніше.

З урахуванням перелічених обставин, пояснень учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 179, 183, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 протягом 60 днів обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

-не відлучатися з міста Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, прокурором, судом.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

З 08 січня 2018 року ухвала про застосування запобіжного заходу в частині покладення на підозрюваного обов`язків припиняє свою дію, якщо відповідний строк не було продовжено слідчим суддею в порядку ч. 6 ст. 194 КПК України. На підставі ст. 203 КПК України ухвала припиняє свою дію також у разі ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження, в порядку передбаченому цим кодексом.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1