№317/2539/17
№ 1-кс/317/710/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_2 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114 від 07.07.2017 за ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_2 , звернувся до суду із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, на підставі матеріалів досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114 від 07.07.2017 за ч.1 ст.366 КК України . Клопотання було підписано прокурором 21 серпня 2017 року, але до канцелярії суду надійшло 04.09.2017 року. Що є причиною неподання клопотання після підписання суду не повідомлено.

Слідчим суддею, вивчені матеріали самого клопотання та доданих до клопотання документів на підставі яких зроблено висновок, що клопотання необґрунтоване, не належним чином оформлено та не підлягає задоволенню.

Кримінально процесуальне законодавство передбачає, що слідчий звертається до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів обов*язково зазначаючи в клопотанні :

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;
2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;
4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;
6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;
7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів, суддя може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів. Закон зобов*язує суддю враховувати можливість отримання речей та документів без вилучення.

Згідно ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі можливості ознайомитися з ними, зробити копії, та у разі прийняття відповідного рішення вилучити речі та документи.

Сторона, яка звернулася з клопотанням має довести наявність достатніх підстав вважати, що речі, про тимчасовий доступ до яких надійшло клопотання перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою речей та документів, що містять охоронювану законом таємницю. Сторона повинна також довести можливість використання як доказів відомостей та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей та документів.

Якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів, суддя може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів. Закон зобов*язує суддю враховувати можливість отримання речей та документів без вилучення.

Слідчим жодним чином не виконані вимоги ст.160 КПК України, не зазначена мета з якою планується отримати тимчасовий доступ до речей; підстави вважати, що речі та документи перебувають, або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи, а вона не надає їх добровільно; значення речей та документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей; обґрунтування необхідності вилучення речей і місця їх подальшого перебування.

Окрім того, до матеріалів клопотання надано копії допиту ОСОБА_3 , але івважати надану ксерокопію копією протоколу неможливо, оскільки на оригіналі документа з якого зроблено копію відсутні підписи осіб, що приймали участь у допиті. На підставі чого взагалі прокурор виявив бажання засвідчити цей папірець своїм підписом не зрозуміло.

Все вищевикладене свідчить про недосконалу підготовку клопотання, та про необхідність врахувати всі зазначені зауваження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 159, 160,163-165 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів з яким звернувся Прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_2 по кримінальному провадженню за № 0000114 від 07.07.2017 за ч.1 ст.366 КК України відмовити.

Згідно вимог ст.309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1