Справа № 737/294/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/725/2017
Категорія - ч.2 ст. 289 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковчин Куликівського району Чернігівської області, громадянина України, з професійно технічною освітою, працюючого зварювальником ТОВ «Ягуар», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений:

- за ч. 3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки, покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 4554 грн. 63 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів та документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як встановив суд, 11 лютого 2017 року, близько 03 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, через незамкнені двері проник у гараж господарства по АДРЕСА_2 , де незаконно заволодів транспортним засобом, автомобілем марки «ВАЗ211400» д.н.з. НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_10 , чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на суму 77371,90 грн.

11.02.2017 року, близько 03 год. 40 хв., ОСОБА_6 проник у гараж господарства по АДРЕСА_3 , звідки повторно, таємно викрав акумуляторну батарею марки «TORNADO Black 6CT-60AI-12V-60A/h-100 min», вартістю 1100,80 грн. та бензин марки А-92, об`ємом 5 л, вартістю 24,22 грн. за 1 л, загальною вартістю 121,10 грн., що належали потерпілому ОСОБА_11 , чим заподіяв останньому матеріальних збитків на загальну суму 1221,90 грн.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду скасувати за м`якістю призначеного покарання, ухвалити новий, вирок, яким ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України призначити 3 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України 7 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Мотивує тим, що суд першої інстанції належним чином не врахував, що обвинуваченим було вчинено за одно ніч два тяжкі злочини, при цьому він перебував в стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною. Неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за крадіжки чужого майна, а тому не заслуговує на звільнення від покарання з випробуванням.

Перший заступник прокурора області в апеляційній скарзі також просить скасувати вирок суду за м`якістю призначеного покарання. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України призначити покарання - 3 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України - 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна належного обвинуваченому. На підстав ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити покарання на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Мотивує тим, що ОСОБА_6 вчинив два епізоди корисливих тяжких злочинів, які були розкриті працівниками поліції, в результаті чого викрадене майно повернуте потерпілим. Отже, така пом`якшуюча обставина, як відшкодування збитків, відсутня.

При обранні покарання, суд не достатньо оцінив обставини, за яких було вчинено злочини, а саме те, що обвинувачений в нічний час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння їздив на викраденому автомобілі, не маючи права на керування транспортними засобами, наражаючи на небезпеку оточуючих.

ОСОБА_6 двічі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти злочини проти власності, проте суд застосував звільнення від покарання з випробуванням.

При цьому, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд не застосував додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Заступник прокурора вважає, що з урахуванням обставин вчинення злочинів, їх тяжкості та характеру, особи обвинуваченого, він заслуговує на покарання у виді 7 років позбавлення шляхом часткового складання покарань. а не шляхом поглинення, як вирішив суд першої інстанції.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційних скарг в частині необхідності скасування вироку за м`якістю призначеного покарання, обвинуваченого, який не погоджувався з аргументами сторони обвинувачення та просив надати йому ще один шанс на виправлення, перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та заступника прокурора області задовольнити частково.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у незаконному заволодінні транспортним засобом, який належить потерпілому ОСОБА_10 , вчиненому з проникненням у приміщення, та у таємному викраденні майна потерпілого ОСОБА_11 , вчиненому повторно і поєднаному з проникненням у приміщення, в апеляційних скаргах не оспорюються. Розгляд провадження в суді першої інстанції відбувався за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Призначаючи покарання, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Приймаючи рішення про звільнення від покарання з випробуванням суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини вчинення злочинів, які обидва відносяться до категорії тяжких. Особу обвинуваченого, який раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності за крадіжки чужого майна з проникненням, до нього застосовувалося звільнення від покарання з випробуванням, проте він втретє вдався до вчинення злочинів, через півтора роки після закінчення іспитового строку.

При наявності пом`якшуючих обставин, перелічених прокурором у кримінальному провадженні при складанні обвинувального акту, таких як щире каяття, відшкодування завданих збитків та активне сприяння у розкритті злочинів, суду необхідно було призначити покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст. 289 КК України.

Покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, де карі відведена тільки другорядна роль. З урахуванням обставин вчинення злочинів, особи обвинуваченого, який повністю визнав свою провину, розкаявся, сприяв розкриттю злочинів, має позитивну характеристику, займається суспільно-корисною працею працює електрозварювальником, проте не здатний контролювати своєї поведінки, а тому заслуговує на покарання у виді реального позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України

Прохання прокурорів про застосування покарання у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, не може бути задоволене, оскільки покарання повинне бути співрозмірним учиненим злочинам та особі винного.

У даному кримінальному провадженні обвинувачений вирішив покататися на чужому автомобілі, за що був затриманий працівниками поліції. За керування в нетверезому стані був притягнутий до адміністративної відповідальності, а також за керування автомобілем без документів.

На обліку у лікаря нарколога чи психіатра ОСОБА_6 , не перебуває, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, засуджує свою поведінку, потерпілі не наполягали на суворому покаранні, а тому призначення покарання рівнозначного обвинуваченим в навмисному убивстві, суперечитиме принципам законності справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Санкція ч.2 ст. 289 КК України в частині конфіскації майна є альтернативною, а тому з урахування обставин вчинення злочинів. матеріального становища обвинуваченого, який не має власного майна, застосовувати його недоцільно.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 409, 413, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 травня 2017 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасувати.

ОСОБА_6 призначити покарання : за ч. 3 ст. 185 КК України - три роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - 3 роки 6місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити три роки шість місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

В решті цей же вирок залишити без змін.

Вирок набуває законної сили після проголошення. На нього можуть бути подані касаційні скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14