Справа № 734/714/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/814/2017
Категорія - ч. 1 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 червня 2017 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Остер, Козелецького району, Чернігівської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого водієм ПП «Веттор» у м. Чернігові, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 червня 2017 року: ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 160 (ста шістдесяти) годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_6 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. моральної (немайнової) шкоди.

Судом першої інстанції встановлено, що близько 16 години 50 хвилин 28.01.2017 року ОСОБА_6 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , з мотивів неприязних відносин, із метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс своїй дружині ОСОБА_6 численні удари руками в область обличчя, руками по верхніх кінцівках та ногами по нижніх кінцівках, заподіявши ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді двох синців на обличчі, множинних синців в кількості десяти на верхніх та нижніх кінцівках, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись з рішенням суду обвинувачений ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить вирок місцевого суду скасувати та закрити відносно нього кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що висновки суду не підтверджені доказами, дослідженими в ході судового розгляду, зокрема, суд, посилаючись на висновки експертизи, зазначив про наявність у потерпілої як старих синців, так і нових, тоді як, на його переконання, докази нових синців відсутні. Вказує, що висновки експертизи суперечливі, тому вважає, що такий доказ є недопустимим, а всі сумніви, які в ньому містяться, мають тлумачитись на користь обвинуваченого. Також вважає, що вирок суду ґрунтується на припущеннях, оскільки жоден із свідків факту побиття не бачив, а вказував лише на показання потерпілої.

Не погоджуючись з апеляційною скаргою обвинуваченого, прокурор подав заперечення, в яких просить залишити скаргу без задоволення, а вирок суду без змін, вважаючи його законним, обґрунтованим, вмотивованим та таким, що відповідає тяжкості вчиненого злочину. Також заперечення подані представником потерпілої.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу, потерпілу та її представника, а також думку прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважаючи її безпідставною, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обвинуваченим ставиться питання про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю події злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні суду як першої так і апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та показав, що між ним та колишньою дружиною дійсно 28.01.2017 року був конфлікт, спровокований останньою, в ході якого вони сварилися, але він її не бив.

Попри невизнання обвинуваченим вини, його показання та доводи апеляційної скарги в повній мірі спростовуються зібраними у кримінальному провадженні іншими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що конфлікт розпочався 28.01.2017 року, близько 15 години 45 хвилин, коли вона перебувала у магазині, куди прийшов її чоловік та почав її ображати за те, що вийшла з дому, по дорозі додому завдав їй удар кулаком у потиличну частину голови, декілька разів штовхнув у сніг, вдома продовжив образи та ще наніс декілька ударів, бив ногами по її ногах, а руками у обличчя в присутності дітей. Від ударів виникли синці, у неї був струс головного мозку.

Такі показання потерпілої узгоджуються з показаннями ряду свідків та висновком експерта.

Зокрема, свідок ОСОБА_10 суду першої інстанції показала, що близько 17 години 28.01.2017 року ОСОБА_6 перебувала у магазині, спілкувалася з нею, після чого чула як до неї зателефонував ОСОБА_6 та погрожував їй, після чого прийшов до магазину та продовжив погрози та образи. Біля магазину бачила як обвинувачений наніс удар рукою в потиличну частину голови ОСОБА_6 . В подальшому, зателефонувавши ОСОБА_6 , чула як кричали діти, а вона плакала, що почула і в парадному, пішовши до останньої, але обвинувачений ОСОБА_11 повідомив, що це сімейні справи, тоді як потерпіла сказала, що її побив чоловік, обличчя у неї було червоне. Тоді вона зателефонувала ОСОБА_12 , якого попросила про допомогу ОСОБА_6 .

Показання даного свідка узгоджуються з показаннями потерпілої про початок конфлікту, а її показання про звернення за допомогою, узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду показав, що дійсно, ввечері 28.01.2017 року йому телефонувала ОСОБА_10 та просила про допомогу ОСОБА_6 . Коли приїхав до останньої, обстановка вказувала на те, що був конфлікт, так як діти були схвильовані, плакали, на обличчі потерпілої бачив сліди побоїв як свіжі, так і старі, на її прохання відвіз її з дітьми до ОСОБА_13 .

Остання, в свою чергу, підтвердила суду, що ОСОБА_12 в той вечір привіз до неї ОСОБА_6 з дітьми, на її обличчі вона бачила тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_14 підтвердила факт нанесення обвинуваченим потерпілій удару в область потилиці під магазином.

Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які являються батьками обвинуваченого підтвердили факт конфлікту, проте ОСОБА_16 вказала суду, що ніколи не бачила тілесних ушкоджень у невістки. Однак такі її показання суперечать іншим дослідженим у судовому засіданні доказам, зокрема і показанням свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які, підтримуючи позицію обвинуваченого, вказували про виникнення у потерпілої синця під оком завчасно до даних подій. З огляду на що такі їх показання судом першої інстанції обґрунтовано були оцінені критично, оскільки вони суперечать матеріалам справи, з чим погоджується і колегія суддів.

Крім показань свідків, вина ОСОБА_6 підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 18 від 29.01.2017 року, відповідно до якого, у ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді двох синців на обличчі та множинних синців (у кількості десяти) на верхніх і нижніх кінцівках, які могли виникнути внаслідок дії тупих предметів по механізму удару, давність яких може відповідати строку 28.01.2017 року та які як кожне окремо, так і в сукупності відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я за ознакою тривалості розладу здоров`я (а.п. 77-78).

Даний висновок був роз`яснений експертом ОСОБА_19 у судовому засіданні, який підтвердив можливість виникнення тілесних ушкоджень у потерпілої саме 28.01.2017 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Судом першої інстанції дії обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисні дії, що виразилися у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_6 .

Колегія суддів знаходить необґрунтованими посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на недопустимість такого доказу як висновок судово-медичної експертизи, оскільки експертом не розмежовано та не оцінено всі наявні у потерпілої побої на старі, які утворилися внаслідок невідомої події та нові, які, ніби, утворилися від його дій. Так, зазначена судово-медична експертиза проведена компетентним спеціалістом у відповідності до вимог, які ставляться до проведення судово-медичної експертизи, за результатами якої складений висновок, який відповідає вимогам ст. 101, 102 КПК України і в контексті ст. 84 КПК України є належним доказом. Матеріали кримінального провадження не містять будь-яких доказів, які б ставили під сумнів законність та правильність висновку експерта.

А з огляду на диспозицію статті, за якою обвинувачується ОСОБА_6 , для кваліфікації його дій достатньо встановити факт наявності таких тілесних ушкоджень, які могли бути завдані за обставин, про які йдеться в обвинуваченні. Такі були встановлені, як і причинний зв`язок останніх з діями обвинуваченого, підтверджений рядом доказів, які суд оцінив у відповідності з вимогами ст. 94 КПК України.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд першої інстанції, у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце роботи, визнав такі обставини такими, що пом`якшують його покарання, врахував відсутність обставин, які його обтяжують та дійшов обґрунтованого висновку про можливість призначення йому покарання у виді громадських робіт на строк, визначений санкцією частини статті, за якою він обвинувачується.

Колегія суддів погоджується з тим, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження не встановлено істотних порушень кримінального-процесуального закону та порушень прав обвинуваченого, які б потягли за собою безумовне скасування вироку суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 червня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4