Справа № 139/207/16-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, освіта середня, не одруженого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України
з участю сторін провадження:
процесуального прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_2 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5
ОСОБА_2 повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 навесні 2015 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном та корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, пройшли на територію домоволодіння ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , де через зруйновану бокову стіну гаража пройшли в середину приміщення та шляхом демонтажу викрали четверо дверей та кришки багажника і капота до автомобіля «Москвич-412», завдавши такими діями матеріального збитку власнику на суму 1200 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю та пояснив, що у 2015 році він тимчасово проживав у ОСОБА_7 і знав, що в гаражі за її будинком знаходиться автомобіль «Москвич». Коли до них у гості прийшов ОСОБА_6 , у них виникла потреба в грошах. ОСОБА_6 запропонував знайти і здати металобрухт. Він згадав про автомобіль. З метою крадіжки металевих запчастин, ОСОБА_8 у сусіда позичив «болгарку», і вони через дірку в стіні між сараєм ОСОБА_7 та гаражем ОСОБА_4 пройшли в приміщення гаража. Шляхом демонтажу (відрізання «болгаркою») з автомобіля «Москвич-412» вони викрали четверо дверей, кришку багажника та капота. ОСОБА_8 подзвонив до знайомого і запропонував металобрухт. Через певний час до будинку ОСОБА_9 під`їхала автомобілем жінка, він з ОСОБА_10 погрузив у багажник викрадені частини автомобіля. За металобрухт йому заплатили 150 гривень, на які він купив продукти харчування і цигарки. Заявляє про каяття, обіцяє відшкодувати збитки, якщо залишиться на волі.
Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив: що він має у власності частину будинку та гараж по АДРЕСА_2 . В гаражі він зберігав автомобіль «Москвич-412». Частина будинку є аварійною, тому він в ньому не проживає, але навідується періодично. Навесні 2015 року він виявив крадіжку запчастин з автомобіля. Були викрадені двері, капот передній, задній та інші запчастини.
Крім власного визнання в інкримінованому злочині, вина ОСОБА_2 доведена показаннями допитаних судом свідків, матеріалами досудового слідства, які досліджувалися судом.
Так, Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що приблизно три роки тому до нього подзвонив ОСОБА_12 і запитав, чи йому не потрібен метал. Оскільки він займається ремонтом автомобілів, погодився на пропозицію і відправив за металом дружину, яка на той момент була неподалік місця, де знаходився метал. Разом з жінкою приїхав ОСОБА_2 , він йому заплатив 150 гривень за два капота і четверо дверей.
Свідок ОСОБА_13 ствердила такі показання свідка ОСОБА_11 своїми показаннями в суді.
Свідок ОСОБА_9 суду показала: Кілька років тому з її дочкою два тижні жив ОСОБА_2 . Він то з`являвся дома, то пропадав. Якогось дня вона повернулася ввечері з роботи і ОСОБА_6 розповів, що він з ОСОБА_2 зрізали двері і багажник з автомобіля ОСОБА_4 .
Судом також було допитано в якості свідка ОСОБА_6 , який був засуджений за вказаний злочин вироком Мурованокуриловецького районного суду від 09 березня 2016 року (а.п. 83-84). ОСОБА_6 суду показав, що у 2015 році навесні він зайшов у гості до своєї тітки ОСОБА_9 . На той час там жив ОСОБА_2 . З ініціативи останнього, вони вдвох здійснили крадіжку чотирьох дверей і кришок багажника і капота з автомобіля ОСОБА_4 . Зокрема, він позичив у сусіда «болгарку» і відрізав нею ці частини автомобіля. Він же передзвонив до ОСОБА_11 і запропонував купити металобрухт.
Письмовими доказами з матеріалів досудового розслідування також доведено вину ОСОБА_2 :
-заявою ОСОБА_4 (а.п. 119) та рапортом слідчого Мурованокуриловецького РВ УМВС ОСОБА_14 (а.п. 118) про, відповідно, вчинений щодо майна злочин та відомості, які стали відомі в ході розслідування іншого кримінального провадження;
-протоколом огляду місця події (а.п. 121-122), в якому зафіксовано обстановку в гаражі потерпілого після крадіжки, в тому числі і факт демонтажу (вирізання) дверей та кришок багажника і капота з автомобіля;
-вироком Мурованокуриловецького районного суд від 09 березня 2016 року, який набрав чинності 09 квітня 2016 року (а.п. 83-84), яким визнано винним і засуджено за цей злочин іншого учасника - ОСОБА_6 ;
-страховим свідоцтвом (а.п. 120) та довідкою вартості (а.п. 123) доведено належність потерпілому автомобіля та розмір заподіяної злочином шкоди.
Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_2 доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у приміщення.
Відповідно до частин 1 і 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, зокрема, що відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, вчинене ним діяння є тяжким злочином; особу винного, який за місцем свого проживання характеризується як такий, що ніде не працює та час від часу вживає спиртні напої (а.п. 126). Суд не може прийняти до уваги інформацію обвинуваченого про те, що він має на утриманні малолітню дитину, оскільки вона не підтверджена належними доказами.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить каяття в скоєному злочині та сприяння розкриттю злочину.
Ні судом, ні досудовим слідством не встановлено обставин, які обтяжують покарання для ОСОБА_2 .
Одночасно суд враховує обставину, що ОСОБА_2 уже тричі притягувався і був засуджений за злочини проти власності (а.п. 127, 129, 130-133, 134-135), в тому числі цей злочин він скоїв до погашення судимості за попередній злочин.
Дотримуючись загальних засад призначення покарання, зокрема, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням обставини, що потерпілий протягом тривалого часу не отримав відшкодування за вчинений щодо його майна злочин і претендує на його відшкодування, а також процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_2 , який з 29 лютого 2016 року до 02 серпня 2017 року перебував у розшуку у зв`язку з переховуванням від суду, суд прийшов до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_2 за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, буде призначення покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією інкримінованої частини статті три роки. На підставі викладеного вище суд не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням.
З огляду на прийняте судом рішення щодо міри покарання, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - тримання під вартою.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілому і прокурору.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення вироку, може бути подано апеляцію

Суддя: ______________