ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/3983/17
Провадження № 1-кс/210/1698/17

"21" вересня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного, - адвоката: ОСОБА_6 ,

свідка: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, винесене по кримінальному провадженню №0002384 від 06 серпня 2013 року, старшим слідчим СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, майором поліції ОСОБА_4 , та погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області, радником юстиції ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, українця за національністю, не одруженого, не працюючого, не маючого на своєму утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2017 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся старший слідчий СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, майор поліції ОСОБА_4 , із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений час та місці придбали 38 штук пластикових карток з магнітною полосою, без цифрової інформації з метою подальшого використання при виготовленні підроблених платіжних банківських карток.

03 червня 2013 року, близько 04:00 години, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_8 , а також з невстановленою особою, перебуваючи по АДРЕСА_3 , маючи намір на підробку платіжних карток, встановив на картоприймачі, розташованому на лицьовій частині банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк» пристрій для копіювання персональної цифрової інформації з магнітних носіїв банківських карток (скіммер) та цифрову відеокамеру (для фіксації ПІН-коду).

Після чого, використовуючи отриману інформацію та раніше придбані пластикові картки з магнітною полосою без цифрової інформації, за допомогою вищевказаного пристрою (скіммер) виготовили дублікати платіжних карток доступу до банківських рахунків № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 , № НОМЕР_17 , № НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 , № НОМЕР_20 , № НОМЕР_21 , № НОМЕР_22 , № НОМЕР_23 , № НОМЕР_24 , № НОМЕР_25 , № НОМЕР_26 , № НОМЕР_27 , № НОМЕР_28 , № НОМЕР_29 , тим самим підробили платіжні картки ПАТ КБ «ПриватБанк».

В ніч з 03 червня 2013 року на 04 червня 2013 року ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, у змові з ОСОБА_8 , а також з невстановленою особою, перебуваючи по АДРЕСА_4 , через банкомат №CADN 0927 публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», використовували завідомо підроблені картки доступу до банківських рахунків № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 , № НОМЕР_17 , № НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 , № НОМЕР_20 , № НОМЕР_21 , № НОМЕР_22 , № НОМЕР_23 , № НОМЕР_24 , № НОМЕР_25 , № НОМЕР_26 , № НОМЕР_27 , № НОМЕР_28 , № НОМЕР_29 , за допомогою яких незаконно заволоділи грошовими коштами загальною сумою 19580,00 гривень.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на думку слідства повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. В діях підозрюваного ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ст.ст.185 ч.2, 200 ч.2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Так, на думку слідства ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.2, 200 ч.2 КК України. Обставинами, що на думку слідства підтверджують наявність зазначених ризиків є те, що ОСОБА_5 не має постійного офіційного місця роботи, тобто не має засобів для існування, вчинив умисні корисливі злочини, якими заподіяно матеріальні збитки в сумі 19580,00 гривень, неодноразово здійснювались виклики оперативним підрозділом, однак за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 був відсутній. 06 серпня 2013 року було оголошено розшук ОСОБА_5 та досудове розслідування по кримінальному провадженню було зупинено, тобто є підстави вважати, що ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування, що підтверджується наявною інформацією оперативних підрозділів Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Слідство вважає, що застосування до ОСОБА_5 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, може призвести до переховування підозрюваним від органів досудового розслідування а в подальшому і від суду.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 скоїв умисні, корисливі злочини, на теперішній час постійного джерела доходу не має, що дає можливість вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні старший слідчий СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, майор поліції ОСОБА_4 підтримав клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник, - адвокат ОСОБА_6 , проти клопотання заперечували вважаючи його необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню. Вказували на те, що будь-які ризики передбачені ст.177 КПК України відсутні, оскільки підозрюваний від слідства не ухилявся, про оголошення його у розшук йому відомо не було, а весь цей час він проживав у місті Одеса. Просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту.

Прокурор, мотивуючи доцільність задоволення клопотання слідчого, зазначив, що ОСОБА_5 хоча і підозрюється у вчиненні корисливих злочинів середньої тяжкості, однак перебував у розшуку в рамках даного кримінального провадження, переховувався від слідства, на виклики до слідчого не реагував, на момент вчинення кримінальних правопорушень вважався не судимим, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, не має постійного місця проживання та роботи, тобто, в сукупності його поведінка дає підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватись від слідства, а у подальшому і від суду. Також зазначив, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, і відповідає меті такого заходу.

Допитаний в ході судового розгляду у якості свідка батько підозрюваного ОСОБА_5 , - ОСОБА_7 надав позитивну характеристику сину, підтвердив ті обставини, що весь цей час його син проживав у місті Одеса, про оголошення його у розшук їм відомо не було. Вказував на те, що у випадку обрання відносно його сина більш м`якого запобіжного заходу, він забезпечить йому постійне місце проживання, слідкуватиме за його поведінкою та забезпечуватиме його потреби на час дії запобіжного заходу.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення слідчого, підозрюваного, його захисника та свідка, дослідивши матеріали провадження додані до клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 , в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню, відомості про котре було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002384 від 06 серпня 2013 року, було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2 КК України, як крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчинена за попередньою змовою групою осіб, та ст.200 ч.2 КК України, за ознаками підробки документів на переказ, платіжних карток чи інших засобів доступу до банківських рахунків, електронних грошей, а так само придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту підроблених документів на переказ, платіжних карток або їх використання чи збут, а також неправомірний випуск або використання електронних грошей.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до ст.194 ч.1 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципів правової визначеності та презумпції невинуватості, особа вважається невинуватою, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку; кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Так, статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод №ETS 005 від 04 листопада 1950 року, ратифікована 17 липня 1997 року, набрала чинності 11 вересня 1997 року, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до принципів Конвенції, - пропорційності та забезпечення рівності інтересів, - коли мова йде про обмеження тих чи інших прав і свобод, суд завжди звертає увагу на кілька параметрів, встановлених Конвенцією, яким мають відповідати застосовані державою заходи щодо цих прав, а саме: 1) наявність правових підстав для обмеження прав і свобод; 2) наявність легітимної мети для застосування обмежень; 3) пропорційність вжитих державою заходів щодо обмеження прав і свобод з огляду на легітимну мету, якої держава намагалася досягти.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даних кримінальних правопорушень підтверджується наданими письмовими матеріалами. У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень. Разом з тим, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень.

При цьому, слідчий суддя відхиляє доводи прокурора та слідчого про наявність таких ризиків, як переховування від слідства та суду перебуваючи під домашнім арештом, оскільки слідчим та прокурором до суду не надано вагомих доказів, котрі б вказували на те, що підозрюваний дійсно ухилявся від слідства у зв`язку із чим був оголошений у розшук, а перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, вчинятиме спроби тиску на свідків, потерпілих та залишить місце свого постійного проживання, та що вказаний запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Слідчий суддя також наголошує, що у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відповідні ризики, передбачені ст.177 КПК України, буде повністю нівельовано.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначеним у клопотанні

Отже, у слідчого судді відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ст.194 ч.5 КПК України, зокрема, прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений ними час, не спілкуватися зі свідками та потерпілими.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу підозрюваному, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту.

Положеннями ст.181 ч.ч.1, 2 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яким обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочинів середньої тяжкості, раніше не судимий, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, недоведеність прокурором необхідності застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Тому, підозрюваному ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений ними час; не залишати місце свого проживання цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду; не спілкуватися з потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання, носити електронний засіб контролю.

Слідчий суддя, вважає, що прокурор не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а лише посилання на ухилення від слідства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Винесене по кримінальному провадженню №0002384 від 06 серпня 2013 року, старшим слідчим СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, майором поліції ОСОБА_4 , та погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області, радником юстиції ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_5 , строком до 20 жовтня 2017 року включно, заборонивши підозрюваному залишати житло цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений ними час;

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_5 , строком до 20 жовтня 2017 року включно, заборонивши підозрюваному залишати житло цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не спілкуватися з потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ст.181 ч.5 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Покровського відділення поліції Криворізького ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області та керівника Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали до 20 жовтня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1