Провадження № 1-кп/643/253/18
Справа № 643/4640/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001703 від 14.03.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черняківка Чутівського району Полтавської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В

В період часу з 04.03.2017 року по 13.03.2017 року (точну дату не встановлено), приблизно, о 12-00 годині ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку № 11-В по вул. Гв. Широнінців в м. Харкові, побачив металеву урну, що належала КП «Жилкомсервіс». Впевненившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на викрадання чужого майна, штовхнув правою ногою вищезазначену урну, таким чином звільшивши її з металевої опори, та незаконо заволодів нею. Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, спричинивши КП "Жилкомсервіс" матеріальну шкоду згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 98 від 24.03.2017 року в розмірі 474,40 грн.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадання чужого майна.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиросердно розкаявся і підтвердив обставини вчинення злочину так, як описано вище у вироку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не заперечуються.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину доведена повністю, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий,за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку в психоневрологічному та наркологічних диспансерах не перебуває.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченою ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному злочині.

Згідно ст. 12 ч. 3 КК України, злочин передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, являється злочином середньої тяжкості.

Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів у виді позбавлення волі в межах, встановлених у санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він вчинив злочин середньої тяжкості, а також має на утриманні доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відношенні якої не позбавлений батьківських прав, а тому вказані обставини підпадають під дію ст. 1 п «в» Закону України «Про амністію в 2016 році».

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З матеріалів кримінального провадження, а саме Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 19 вересня 2001 року міським відділом реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вчинив злочин, який не є тяжким відповідно до ст. 12 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинене в період з 04.03.2017 року по 13.03.2017 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 , що застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років до нього не може бути застосоване.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 85,86 КК України, ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за вчинення вказаного злочину у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Речові докази - металеву урну синього кольору, передану на зберігання КП "Жилкомсервіс", залишити за належністю КП "Жилкомсервіс".

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1