Справа № 563/1118/17
У Х В А Л А
30 жовтня 2017 року Корецький районний суд
Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
представника потерпілої захисника-адвоката ОСОБА_5
захисника-адвоката ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
25 вересня 2017 року Корецьким районним судом Рівненської області відносно обвинуваченого ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком 60 (шістдесят) діб.
В судовому засіданні захисник-адвокат ОСОБА_6 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_8 , заявив клопотання про зміну запобіжного заходу відносно його підзахисного ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт. В обґрунтування клопотання зазначив, що його підзахисний повністю визнав вину в інкримінованому злочині, перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого має двох малолітніх дітей, остання дитина народилась у вересні 2017 року, а відтак дружина підзахисного ОСОБА_10 потребує допомоги як фізичної так і матеріальної. Обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце проживання та працевлаштований. Потерпіла у даному провадження претензій до обвинуваченого не має.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, оскільки не має підстав для зміни запобіжного заходу.
Потерпіла та її представник, а також обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_9 вирішення даного питання віднесли на розсуд суду.
Вирішуючи клопотання, суд приходить до таких висновків.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
За змістом п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.
Обвинувачений ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановлену законом порядку судимість, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, санкція цієї статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність його особи. Відсутні і належні гарантії та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики його ухилення від суду або вчинення нових злочинів.
Суд вважає, що є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_8 може надалі продовжувати займатися злочинною діяльністю та переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, які недопитані у цьому провадженні і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам, крім тримання під вартою.
У клопотанні захисника не зазначені нові обставини, які не розглядались судом 25 вересня 2017 року при розгляді клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд вважає, що на цей час ризики, встановлені в судовому засіданні під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу мають місце, а тому в задоволенні клопотання захисника необхідно відмовити.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.197, 314-316, 331 КПК України, суд
Захиснику - адвокату ОСОБА_6 в задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

С у д д я :