№1-кс/760/188/18
(№760/23/18)

Представник заявника в судовому засіданні подане клопотання підтримав з підстав зазначених у клопотанні та просив слідчого суддю про його задоволення.
Прокурор САП ГПУ в судове засідання не з`явився, надавши до суду клопотання про відкладення судового засіданні в зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні з розгляду іншої справи.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши та дослідивши матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, приходить до наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді від 13. 10. 2017 року накладено арешт на майно ОСОБА_5 із забороною відчуження та розпоряджання вказаним майном будь-яким особам у будь-який спосіб.
Так, відповідно до зазначеної ухвали, окрім іншого, було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Заявник в поданому клопотанні про скасування арешту майна посилався на те, що арешт накладений на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , є необґрунтованим та безпідставним, оскільки власником вказаної квартири є ОСОБА_4 , а не ОСОБА_5 . Заявник зазначав, що власник майна не має жодного відношення до кримінального провадження в межах розслідування якого було постановлено ухвалу про арешт майна. Також вказував на те, що ОСОБА_4 набула право власності на зазначену квартиру в 2012 році у встановленому законом порядку, задовго до дати ймовірного вчинення злочину ОСОБА_5 , що за версією слідства відбулось в період 2016 року. В зв`язку із зазначеним, заявник посилаючись на те, що арешт на зазначену квартиру порушує право власності законного володільця майна, просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 131 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом положень ст. 3 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зазначені положення Конституції України кореспондуються із ч. 1 ст. 9 КПК України, відповідно до якої, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Вищевказані положення кримінального процесуального Закону кореспондуються із ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Встановлено, що власником нерухомого майна, а саме будинку, що знаходить за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 , яка набула у власність вказане майно 21. 12. 2012 року на підставі договору дарування укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
Вбачається, що за версією слідства ймовірне вчинення злочину ОСОБА_5 відбулось в період 2016 року.
Відповідно до наявних в матеріалах клопотання доказів вбачається, що ОСОБА_4 набула право власності на нерухоме майно, що знаходить за адресою: АДРЕСА_1 , задовго до 2016 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З огляду на викладене вище, зважаючи на обставини справи вбачається, що на даний час відсутні підстави для арешту майна, що перебуває у власності ОСОБА_4 , а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а тому подане клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 3, 7, 16, 131-132, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1