Cправа № 522/32/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
адвоката - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадженні №0000128 від 02.07.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 258-4; ч. 1 ст. 258-3; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням про скасування арешту з наступних речей : мисливської рушниці з № НОМЕР_1 ; мисливської гладко ствольної рушниці «ІЖ-27» з № НОМЕР_2 ; рушниці «Mossberg» з № НОМЕР_3 ; мисливську рушницю «Benelli Rafaello Elegant» з № НОМЕР_4 ; пістолет (газовий) з маркуванням «ПГШ-790» 9 мм К НОМЕР_5 ; предмет, який за своїми зовнішніми ознаками схожий на автомат Калашникова з маркуванням 1967 ЛГ 7521 ММГ АКМ; дозвіл (на зброю) № НОМЕР_6 виданий 17.04.2013 р. на ім`я ОСОБА_5 ; дозвіл (на зброю) № НОМЕР_6 виданий 19.01.2012 р. на ім`я ОСОБА_5 ; які належать громадянину ОСОБА_5 , мотивуючи наступним.
15.06.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси накладено арешт на вищезазначені речі. Органом досудового розслідування не було надано доказів, що вказані мисливські рушниці мають значення у цьому провадженні та не доведено, що вони є незаконно здобутими внаслідок вчинення злочинів, в розумінні кримінально-правової кваліфікації, що внесена до ЄРДР за ст.ст. 28 ч.2, 263 ч.1, 258-3 ч.1, 258-4 ч.2 КК України. Також вищезазначені вилучені речі не входили до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, а належить на законних підставах ОСОБА_5 і в силу приписів ч.7 ст.236 КПК України, вважається тимчасово вилученим майном. Крім того проведені відповідні експертні дослідження, щодо цього майна, висновки яких підтверджують доводи клопотання і свідчить про те, що арештоване майно не відповідає критеріям ч.2 ст.167 КПК України, оскільки воно не підшукане, не виготовлене не пристосоване чи не використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та не зберегло на собі його сліди.

Представник власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти скасування арешту майна в рамках кримінального провадженні №0000128 від 02.07.2014 року.
Розглянувши клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.
Як встановлено в судовому засіданні, арешт на майно було накладено в рамках розслідування кримінального провадження за №0000128 від 02.07.2014 року за ознаками злочину, передбачених ч. 2 ст. 258-4; ч. 1 ст. 258-3; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
З урахуванням вище наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що справді, за вказаних у клопотанні обставин, подальше застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на зазначені речі, не є доцільним, а тому обмеження особи володінням своїм майном не є об`єктивно необхідним.
Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Таким чином з урахуванням вище викладеного та практики Європейського суду з прав людини та основоположних свобод, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасування арешту з майна та повернення його володільцю.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 174, 309, 369 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадженні №0000128 від 02.07.2014 року - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.06.2017 року з наступних речей :
- мисливської рушниці з № НОМЕР_1 ;
- мисливської гладко ствольної рушниці «ІЖ-27» з № НОМЕР_2 ;
- рушниці «Mossberg» з № НОМЕР_3 ;
- мисливську рушницю «Benelli Rafaello Elegant» з № НОМЕР_4 ;
- пістолет (газовий) з маркуванням «ПГШ-790» 9 мм К НОМЕР_5 ;
- предмет, який за своїми зовнішніми ознаками схожий на автомат Калашникова з маркуванням 1967 ЛГ 7521 ММГ АКМ;
- дозвіл (на зброю) № НОМЕР_6 виданий 17.04.2013 р. на ім`я ОСОБА_5 ;
- дозвіл (на зброю) № НОМЕР_6 виданий 19.01.2012 р. на ім`я ОСОБА_5 ..
Зобов`язати старшого слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_6 та процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 видати зазначені речі ОСОБА_7 .
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту його проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1