Справа № 188/1638/17
Провадження № 1-кс/188/254/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року смт. Петропавлівка
Слідчий суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області

ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

скарга представника ТОВ «ФК`ФАНГАРАНТ ГРУП» ОСОБА_3 від 19.11.2017 року на бездіяльність слідчого Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУ НП у Дніпропетровській області,

з участю

в режимі відеоконференції представника ОСОБА_3

у відкритому судовому засіданні,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ФК`ФАНГАРАНТ ГРУП» ОСОБА_3 подав скаргу на бездіяльність слідчого Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУ НП у Дніпропетровській області, з вимогою зобов`язати відповідального слідчого внести заяву скаржника до ЄРДР.

В обгрунтування скарги зазначив, що 06.11.2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фангарант Груп" в особі представника ОСОБА_3 було подано на адресу Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУ НП у Дніпропетровській області заяву про вчинення кримінального правопорушення громадянкою ОСОБА_4 за вих. № 4491 від 01.11.2017 року згідно ч. 1 ст. 191 Кримінального кодексу України .

Як свідчить відмітка на повідомленні про вручення, органом слідства отримано заяву скаржника 09.11.2017 року від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує прийняття та реєстрацію.

Право на прийняття та реєстрацію заяви не може обмежуватись лише правом на прийняття заяви оперативним черговим і її внесення до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, скаржник вважає, що це право має тлумачитися, зокрема, у світлі завдань кримінального провадження, якими відповідно до ст. 2 КПК України є захист особи від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного, неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жодний невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусі і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Скаржник вважає, що слідчий відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 40 КПК України уповноважений починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених КПК.

У відповідь скаржник не отримав ніякої офіційної документації про внесення відомостей до ЕРДР, а з телефонної розмови 17.11.2017 року з співробітником канцелярії Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУ НП у Дніпропетровській області ніякої інформації щодо реєстрації заяви до ЄРДР також не отримано.

У зв`язку з тим, що на підприємстві представника не здійснюється фінансування відряджень та відсутня відрядна форма праці, він не може особисто з`явитися до Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУ НП у Дніпропетровській області для отримання інформації щодо реєстрації поданої заяви про вчинення кримінального правопорушення № 4491 від 01.11.2017 року.

Таким чином, представник вважає, що станом на дату подання скарги відомості за заявою скаржника до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені і досудове розслідування не розпочато. Про причини порушення п. 1 ст. 214 КПК України скаржника не повідомлено. Отже вважає, що вказаною бездіяльністю слідчого Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУ НП у Дніпропетровській області порушено право скаржника на захист від кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції преставник ТОВ «ФК «ФАНГАРАНТ ГРУП» ОСОБА_3 скаргу підтримав, просить її задовольнити, підтвердив, що будь яких додаткових зобов`язань по збереженню майна ОСОБА_4 не несе, тільки відповідно до укладеного договору, який анологічний кредитним зобов`язанням .

Представник СВ Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУ НП у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, слідчому судді Петропавлівським ВП для розгляду скарги надано справу №1512 від 10.11.2017 року ЖЄО 2479.

Вислухавши преставника ТОВ «ФК «ФАНГАРАНТ ГРУП» ОСОБА_3 вивчивши скаргу та додані документи вважаю, скарга не підлягає задоволенню.

Представник ОСОБА_3 у скарзі посилається на ст. 214 КПК України якою передбачено початок досудового розслідування, відповідно до якої слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Тобто кримінальним процесуальним законодавством встановлено коло осіб , які зобов`язані вносити відповідні відомості до ЄРДР та наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до поданої заяви до Петропавлівського ВП про вчинення кримінального правопорушення зазначено, що 30.09.2016 року громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисно привласнила майно, а саме: «Телефон мобільний Huawei Y5», загальною вартістю 6 262 (шість тисяч двісті шістдесят дві) гривні 86 копійок. Зазначене майно належить ТОВ «ФК «Фангарант Груп» на підставі права власності, що підтверджується Договором про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ № 7 від 30.09.2016 року та до певного часу було передане у відання (користування) ОСОБА_4 зі згоди власника майна та було встановлено адресу його експлуатації: АДРЕСА_1 Однак, при спробі повернути майно ТОВ «ФК «Фангарант Груп»» спочатку отримав категоричну відмову ОСОБА_4 добровільно повернути майно, в тому числі ОСОБА_4 взагалі заперечувала факт належності майна ТОВ «ФК «Фангарант Груп». В подальшому ОСОБА_4 зникла і зв`язок з нею встановити не вдалося. Сама на зв`язок ОСОБА_4 не виходить, ані майно, ані кошти в рахунок оплати майна від ОСОБА_4 на користь ТОВ «ФК «Фангарант Груп»» не надходили.

Про місце перебування ОСОБА_4 заявнику невідомо, так само невідомо і про місце перебування належного їм майна. Причини подібної поведінки ОСОБА_4 не відомі.

Заявник вважає , що поведінка та дії ОСОБА_4 вчинені останньою з особистих корисливих мотивів, направлених на привласнення чужого майна, в тому числі, містять ознаки кримінального правопорушення, санкції за вчинення якого передбачені статтею 191 Кримінального кодексу України.

Посилаючись на коментар КК України представник вважає, що є склад привласнення у протиправному і безоплатному вилученні винною чужого майна, яке знаходилось у ОСОБА_4 у правомірному володінні.

Діяння , в данному випадку, на переконання скаржника , відповідно до коментаря, може кваліфікуватися як привласнення чи розтрата лише у тому разі, коли його предметом виступає майно, яке було ввірене винному чи було в його віданні, тобто воно знаходилось у правомірному володінні винного, який був наділений правомочністю по розпорядженню, управлінню, доставці або зберіганню такого майна. Така правомочність може обумовлюватись службовими обов`язками, договірними відносинами або спеціальним дорученням.

Ця правомочність може виникати не лише в осіб, які перебувають у трудових відносинах з підприємством, установою чи організацією незалежно від форми власності (комірник, експедитор, агент по постачанню, продавець, касир). Такою правомочністю можуть наділятися і будь-які інші (приватні) особи, яким власник майна відповідно до закону передає певні повноваження щодо розпоряджання, управління, доставки чи зберігання майна. Така правомочність у особи може виникнути на підставі цивільно- правових угод підряду, оренди, комісії, прокату, перевезення, схову, майнового найму. При цьому не має значення, яким саме власником - юридичною чи фізичною особою - винний був наділений певною правомочністю щодо відповідного майна."

Додатково в заяві про вчинення кримінального правопорушення зазначено інформацію щодо особи ОСОБА_4 , а саме:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел. НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Петропавловським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 25 вересня 1996 року, ІПН НОМЕР_3 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , оригінали та копії документів, що стосуються підстав передачі майна у відання ОСОБА_4 до викладених у цій заяві обставин, ТОВ «ФК «Фангарант Груп» зобов`язувалося надати за першою вимогою після визнання ТОВ «ФК «Фангарант Груп» потерпілою стороною та внесення заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що на думку представника юридичної особи повністю відповідає положенням статті 56 Кримінального процесуального кодексу України та не звільняє уповноважений орган від обов`язку негайно прийняття і здійснити реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та визнати заявника потерпілим.

Проаналізувапвши скаргу та надані документи слід зазначити, що положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами, вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення, є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Незважаючи на те, що преставник ТОВ «ФК`ФАНГАРАНТ ГРУП» ОСОБА_3 вважає заяву від 01.11.2017 року повідомленням про вчинення ОСОБА_4 злочину,передбаченого ст.191 КК України, остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначеного злочину, а тому така заява, та додані документи, з огляду на їх зміст, в даному випадку, не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до наданих документів слідчим суддею встановлено, що між заявником, юридичною особою ТОВ «ФК`ФАНГАРАНТ ГРУП» та фізичною особою ОСОБА_4 , існують цивільно правові відносини, а саме, договірні зобов`язання, сторонами належним чином укладено Договір №7 від 30.09.2016 року, відповідно до договору, «клієнт», тобто ОСОБА_4 , прийняла на себе зобов`язання щодо сплати платежів за отримані товари згідно з вказаним Пакетом фінансування, право власності. Відповідно до укладеного договору, право власності на товари переходить до ОСОБА_4 згідно з умовами обраного Пакету фінансування, пунктом 8 зазначеного договору, передбачена відповідальність сторін та порядок вирішення спорів, а у випадку звернення до суду, в цивільному судочинстві.

Відповідно до положень ст.11 ЦК України між сторонами: скаржником, юридичною особою ТОВ «ФК «ФАНГАРАНТ ГРУП» та ОСОБА_4 на підставі укладеного договору виникли цивільні права та обов`язки, У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до п.8 укладеного договору передбачено відповідальність сторін та порядок вирішення спорів. Договором обумовлено також строк дії договору та інші умови, але питання про кримінальну відповідальність сторін , договірними зобов`язаннями не передбачено.

Тобто відповідальність сторін, відшкодування шкоди вирішується в порядку передбаченому договором, або шляхом звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить висновку, що слідчий правомірно не встановив підстав для виконання дій, передбачених ч.1 ст.214 КПК України, крім того, при вирішенні питання щодо обґрунтування поданої скарги слід зазначити, що надання обґрунтованої відповіді заявнику, у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян», відповідно до вимог КПК України, не передбачено.

Слідчим суддею не береться до уваги матеріали справи №1512 по зверненню гр. ОСОБА_5 від 10.11.2017 року ЖЄО 2479, надані Петропавлівським ВП, так як вони охоплюється юрисдикцією цивільного судочинства , але відповідно до супроводжувального листа (а.с.2) начальника СВ Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 до начальника відділення поліції, підтверджується, що начальником слідчого відділу зроблено правомірно висновок про відсутність даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливість у зв`язку з цим внести відповідні відомості до ЄРДР, в зв`язку з чим заяву направлено керівнику Петропавлівського відділення поліції для відповідного розгляду.

Слідчим суддею не вивчались в судовому засіданні, під час розгляду скарги, направлені Петропавлівським ВП матеріали справи №1491 по зверненню гр. ОСОБА_5 від 09.11.2017 року ЖЄО №2464, так як зазначний матеріал не стосується поданої скарги і заяви скаржника.

Відповідно до положень ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність слідчого яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

КПК України передбачено строк подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, її повернення або відмова відкриття провадження. Згідно ст.304 ч.1 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності, відповідно до наданих скаржником документів, порушення строку звернення до слідчого судді зі скаргою не вбачається.

Згідно ст. 307 ч.3 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 214, 303- 307, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги представника ТОВ «ФК`ФАНГАРАНТ ГРУП» ОСОБА_3 від 19.11.2017 року на бездіяльність слідчого Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУ НП у Дніпропетровській області відмовити.

Матеріали справи №1491 по зверненню гр. ОСОБА_5 від 09.11.2017 року ЖЄО №2464, а також матеріали перевірки №1512 по факту звернення гр.. ОСОБА_3 ЖЕО №2479 повернути до Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУ НП у Дніпропетровській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1