11-кп/775/546/2017(м)
221/4063/17

Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 310 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2017 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, одруженого, раніше судимого 31.07.2015 року Волноваським районним судом Донецької області за ч. 2 ст. 310 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1
визнано винним за ч. 2 ст. 310 КК України та призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі, -
ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за вчинення кримінального правопорушення при наступних обставинах.
ОСОБА_7 , будучи особою раніше засудженою 31.07.2015 року Волноваським районним судом Донецької області за ч. 2 ст. 310 КК України, судимість якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку, не ставши на шлях виправлення, в період іспитового строку, приблизно на початку квітня 2017 року, діючи умисно, з метою незаконного посіву та вирощування рослин конопель, для власних потреб з метою використання в особистих цілях шляхом паління, висадив насіння конопель на присадибній ділянці житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому він фактично проживав разом із своєю дружиною ОСОБА_8 .
Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 протягом весни та початку літа 2017 року вирощував та доглядав за вказаними рослинами коноплі, які проростали на зазначеній присадибній ділянці поміж культурних рослин. У вказаний час ОСОБА_7 з метою доведення рослин до стадії дозрівання, коли вони придатні для виготовлення наркотичних засобів, реалізуючи свій злочинний намір, незаконно здійснював догляд за вказаними кущами конопель у вигляді систематичного їхнього проріджування та прополювання.
26 червня 2017 року о 18.40 годин працівниками поліції під час огляду за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 на присадибній ділянці була виявлена та вилучена 31 культивовані рослини, які згідно висновку експерта мають анатомо- морфологічні ознаки рослин роду коноплі, містять психоактивну речовину - тетрогідроканабіол, тобто є рослинами роду коноплі, що відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей, які ОСОБА_7 незаконно посіяв та вирощував.
На зазначений вирок обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд призначив йому дуже суворе покарання. Зазначає, що він інвалід третьої групи, потребує періодичного лікування у лікаря невропатолога та інфекціоніста; є учасником бойових дій в Афганістані; має на утриманні сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом першої групи з дитинства та потребує постійного догляду та лікування. Просить змінити вирок суду та призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
Прокурором були подані заперечення на апеляційну скаргу, в яких він вказує, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Просить апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.
Висновки суду про винність ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій в апеляційному порядку не оскаржуються.
Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.
Як вбачається з матеріалів провадження, обираючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції належним чином врахував тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, конкретні обставини даної справи.
Крім того, колегія суддів відмічає, що злочин, за який ОСОБА_7 засуджено даним вироком, останній вчинив в період іспитового строку за вироком Волноваського районного суду Донецької області від 31.07.2015 р., яким його засуджено за ч. 2 ст. 310 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним строком 3 роки.
Відповідно до ст. 78 ч. 3 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими ст. 71 цього Кодексу.
Ст. 71 КК України встановлено, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Беручи до уваги, що попереднім вироком обвинуваченому ОСОБА_7 призначено покарання у виді 4-х років позбавлення волі, суд першої інстанції за даний злочин фактично призначив обвинуваченому мінімальне покарання.
При цьому суд першої інстанції врахував відсутність обставин, що обтяжують покарання, та обставини, що його пом`якшують, дані про особу обвинуваченого і призначив покарання відповідно до положень загальної частини КК України.
Не можуть бути підставою для зміни вироку доводи апеляційної скарги стосовно того, що вину обвинувачений визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому злочині, має на утриманні сина, сам є інвалідом, оскільки ці обставини враховані судом першої інстанції під час призначення покарання, що і дало йому змогу призначити обвинуваченому мінімальне покарання, передбачене санкцією статті КК України, за якою він визнаний винним.
На думку колегії суддів по своєму виду і розміру призначене ОСОБА_7 покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.
Отже, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для пом`якшення призначеного покарання або застування ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без відбування покарання.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду ухвалений законно і обґрунтовано і підстав для його скасування або зміни немає, апеляційна скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Волноваського районного суду Донецької області від 20 вересня 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення.
Судді: