Провадження № 1-кс/470/38/18
Справа № 470/86/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2018 року смт. Березнегувате Слідчий суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю прокурора Березнегуватського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате клопотання старшого слідчого СВ Березнегуватського ВП Снігурівського відділу ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
19 лютого 2018 року до слідчого судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Березнегуватського ВП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Березнегуватського відділу Баштанської місцевої прокуратури, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000063.

В клопотанні зазначено, що 17 лютого 2018 року близько 11 години ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля будинку культури, що по вул. Перше Травня в смт. Березнегувате, застосовуючи фізичне насилля, всупереч волі потерпілої ОСОБА_6 , примусово помістив її до салону належного йому автомобіля «LEXUS», реєстраційний № НОМЕР_1 , після чого, з метою утримання її в автомобілі, заблокував двері салону та поїхав по вулицях смт. Березнегувате. Перебуваючи в автомобілі, ОСОБА_3 висловлювався на адресу потерпілої нецензурною лайкою, декілька разів вдарив її рукою по голові, на спробу потерпілої зателефонувати, вихватив у неї жіночу сумочку та наніс нею удар в область її обличчя. На прохання потерпілої випустити її з автомобіля не реагував, а помітивши автомобіль працівників поліції пришвидшив рух автомобіля та продовжував утримувати потерпілу протягом 1 години 30 хвилин, аж до прибуття у м. Снігурівка, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров`я, у виді забійної рани на обличчі та синець на правій руці.

17 лютого 2018 року вказаний злочин внесений слідчим до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі людини або викрадення людини, за номером 0000063 та того ж дня ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.

В ході досудового розслідування слідчим було оглянуто автомобіль «LEXUS», реєстраційний № НОМЕР_1 , який належить підозрюваному, в салоні якого виявлено та вилучено металеву прикрасу схожу на ґудзик та три серветки з плямами бурого кольору. Крім того було вилучено автомобіль підозрюваного, який доставлено на майданчик Березнегуватського ВП.

Посилаючись на те, що вказані речі є тимчасово вилученим майном, які мають значення речового доказу у кримінальному провадженні старший слідчий СВ просив накласти на них арешт з метою їх подальшого зберігання в Березнегуватському ВП Снігурівського ВП ГУ НП в Миколаївській області.

ОСОБА_3 як власник майна в судовому засіданні заперечував проти клопотання слідчого посилаючись на те, що санкція статті кримінального закону, за якою він є підозрюваним, конфіскації майна не передбачає, арешт автомобіля з метою забезпечення відшкодування шкоди є не співмірним зі шкодою, яка була ним заподіяна, відчужувати автомобіль він не збирається та транспортний засіб йому потрібен, оскільки він ним заробляє собі на життя.

Вислухавши думку прокурора, який клопотання підтримав та просив його задовольнити, думку підозрюваного, дослідивши матеріали долучені до клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 вказаного Кодексу, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та у відповідності до ч.2 даної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Однак, за вимогами ч.4 ст.173 зазначеного Кодексу у разі задоволення клопотання, слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна та зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

За такого слідчий суддя доходить висновку про достатність підстав вважати, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, вилучені під час огляду автомобіля металева прикраса та три серветки з плямами бурого кольору підлягають арешту, з подальшим зберіганням в Березнегуватському відділенні поліції, однак з метою запобігання надмірного обмеження діяльності підозрюваного, вважає найменш обтяжливим способом арешту автомобіля, позбавлення підозрюваного права на його відчуження та розпорядження.

На підставі вище викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, суд доходить висновку про доцільність часткового задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Березнегуватського ВП Снігурівського відділу ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженню № 0000063 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на металеву прикрасу схожу на ґудзик у вигляді троянди та три серветки з плямами бурого кольору, які було вилучено в ході огляду автомобіля «LEXUS», реєстраційний № НОМЕР_1 , 17 лютого 2018 року для забезпечення їх подальшого зберігання у Березнегуватському ВП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Накласти арешт на автомобіль марки «LEXUS» RX 350, реєстраційний № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , що проживає по АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення власника права на його відчуження та розпорядження.

Арешт майна накладений на час досудового розслідування даного кримінального провадження до його скасування у встановленому КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1