УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим КПК строк, -
ВСТАНОВИВ:
16.02.2018 ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із вищезазначеною скаргою та просила прийняти процесуальне рішення щодо бездіяльності детектива Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) ОСОБА_4 в частині корегування відомостей внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), невиконання рішення суду та ненадання відповіді на клопотання від 08.02.2018.
Свої вимоги мотивує тим, що детективом НАБУ ОСОБА_4 були внесені відомості до ЄРДР за №0000656 від 03.10.2017, які не відповідають змісту поданої ОСОБА_3 заяви від 24.07.2017 та ухвали слідчого судді від 18.09.2017, а також у встановлені процесуальним законодавством строки не надав належним чином оформлену відповідь на подане 08.02.2018 клопотання.
На цій підставі просила скаргу задовольнити.
В той же час, в судове засідання призначене на 11.04.2018 о 14.30ї скраги ОСОБА_3 не з`явилась. При цьому, про час та місце розгляду клопотання повідомлена, що підтверджується телефонограмою, яка містяться в матеріалах справи. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд скарги за її відсутності не подавала.
Відповідно до ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених КПК України, в чому полягає принцип диспозитивності кримінального процесу.
Суд, слідчий суддя лише сприяє сторонам у здійсненні їх процесуальних прав.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне остоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх процесуальних позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України (ч.1 ст.22 КПК України)
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ч.2 ст.22 КПК України)
Під час кримінального провадження суд не може здійснювати одночасно функції державного обвинувачення захисту та судового розгляду (ч.3 ст.22 КПК України)
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити, оскільки особи, які звернулися до слідчого судді із даною скаргою ні сама, ні через свого представника в судове засідання на її розгляд не з`явилась, що, за переконанням слідчого судді свідчить про те, що вона фактично втратили цікавість до поданої скарги.
В той же час, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відмова у задоволенні даної скарги не є перешкодою для звернення ОСОБА_3 повторно до слідчого судді із відповідною скаргою в порядку ст.303 КПК України з урахуванням положень п.3 ч.2 ст.304 КПК України.
Керуючись ст.303 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим КПК строк, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1