15.03.2018
Справа № 642/6312/17
Провадження №1кп/642/225/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України,їз середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого :
-03.10.1991 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст. 142, ч. ч.2, 3 ст. 117 , 118 КК України в силу ст.ст. 42, 43 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
-04.03.2005 Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, із застосуванням амністії;
-21.07.2010 Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст. 190 КК України в силу ст. 71 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
-06.12.2011 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України в силу ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:
Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про відкладення судового розгляду для виклику потерпілої ОСОБА_6 та продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти відкладення судового розгляду для виклик потерпілої, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, посилаючись на відсутність ризиків, на які посилається прокурор, наявність у нього престарілих батьків, постійного місця проживання, позитивну характеристику, погашення судимостей, за виключенням останньої, за якою він звільнений умовно-достроково, та те, що потерпіла дає неправдиві показання, і злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, він не вчиняв, вину у вчиненому злочині визнає та кається, готовий відшкодувати шкоду потерпілій. Також заявив клопотання про проведення перевірки правдивості його показань на поліграфі.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти клопотання обвинуваченого, вважаючи їх необґрунтованими. Захисник ОСОБА_4 підтримала клопотання обвинуваченого.
Виходячи з вимог ст. 325 КПК України, враховуючи, що у відсутності потерпілої ОСОБА_6 неможливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, суд приходить до висновку про необхідність відкладення судового розгляду для виклику потерпілої.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 10 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань УДПС України в Харківській області №27, який продовжено ухвалою суду від 04.01.2018 по 04.03.3018 року, а ухвалою суду від 3.01.2018 продовжено до 31 березня 2018 року, однак судовий розгляд не мож бутип завершено до спливу вказаного строку у зв`язку з необхідністю проведення допиту потерпілої, обвинуваченого, дослідження інших доказів.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до нього вказаного запобіжного заходу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд приходить до висновку про наявність стосовно нього ризиків, передбачених пунктами 1, 3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкцією ч.2 ст. 186 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, раніше він неодноразово судимий, у тому числі за тяжкі та особливо тяжкий злочин, остання судимість за ч. 2 ст. 186 КК України, яке є тяжким злочином, неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі, будучи звільненим від покарання з іспитовим строком, знову вчинив злочин в період іспитового строку, після чого йому було призначено покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст. 71 КК України, він не має постійного місця роботи, тому є підстави вважати, що він може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вказані ризики, продовжують існувати.
З урахуванням вказаних обставин суд приходить до висновку, що застосування відносно ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання вказаним ризикам.
Посилання сторони захисту на наявність у обвинуваченого батьків похилого віку, постійного місця проживання у даному випадку не є достатньою підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи вищенаведені дані про особу підозрюваного та тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується.

Оцінка доводам обвинуваченого про те, що він не вчиняв вказаного злочину, буде надана при винесенні остаточного рішення в нарадчій кімнаті, на даній стадії судового розгляду судом не вирішується питання щодо доведеності вини обвинуваченого та правової кваліфікації його дій.

Відповідно до положень ч.2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Отже, саме сторона захисту повинна надати суду докази на підтвердження своїх доводів про те, що обвинувачений має постійне місце роботи, та спростувати доводи сторони обвинувачення в цій частині.Такіх доказів стороною захисту суду не надано.

За таких обставин підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою підлягає задоволенню, а клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає.
Приписами ст.23 КПК України чітко визначено, що суд досліджує докази безпосередньо; показання учасників кримінального провадження суд отримує усно; не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом; суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Більш того, за змістом ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності.
На даний час судом не проведено допит обвинуваченого та потерпілої.
Психофізіологічне дослідження не відноситься до експертиз, передбачених ч. 2 ст. 242 КПК України, проведення яких є обов`язковим.
Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання про проведення дослідження з метою перевірки показань обвинуваченого з використанням поліграфа є необґрунтованим, тому у його задоволення слід відмовити.
Керуючись ст. 242, 332, 331,372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Судовий розгляд відкласти у зв`язку з неявкою потерпілої на 5 квітня 2018 року 11. 00 год.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 в Харківській установі виконання покарань УДПС України в Харківській області №27 на 60 днів, по 13 травня 2018 року включно.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на домашній арешт відмовити.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про проведення дослідження з метою перевірки його показань з використанням поліграфа відмовити.
Строк дії даної ухвали в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою -по 13 травня 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне рішення суду.
Суддя - ОСОБА_1