Справа № 524/5540/15-к
Провадження № 1-кс/524/2015/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.11.2017 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 05.11.2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.1 ст. 121, КК України, засуджений до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0002417 від 27 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про затосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0002417 від 27 червня 2015 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 27.06.2015 року, о 04 год. 37 хв. 40 с., гр. ОСОБА_6 , знаходячись на території приміщення бару «Ахтамар», що розташований по вул. Першотравневій, 16-А, в м. Кременчуці, під час неприязних відносин, які виникли заздалегідь, діючи з прямим злочинним умислом, спрямованим на завдання тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи позаду праворуч від гр. ОСОБА_7 , наніс один удар кулаком правої руки в область правої тім`яної ділянки голови потерпілого від чого останній впав на асфальтну поверхню обличчям до гори на спину, вдарившись при цьому головою об асфальт. О 04 год. 37 хв. 59 с. потерпілий гр.. ОСОБА_7 піднявся на ноги, а громадянин ОСОБА_6 , продовжуючи діяти з прямим злочинним умислом спрямованим на завдання тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання о 04 год. 38 хв. 01 с. підійшовши до потерпілого з правої сторони наніс один удар кулаком правої руки в область щелепи від чого гр.. ОСОБА_7 впав на асфальтну поверхню обличчям до гори та отримав тілесні ушкодження, згідно довідки №1 від 27.06.2015 року виданої лікарем 3 міської лікарні, у вигляді ЗЧМТ, забій головного мозку тяжкого ступеню, набряк головного мозку, гостра субдуральна гематома лівої лобно - скроневої області, та переніс операцію у вигляді трепанації черепа з ліва з видаленням субдуральної гематоми.

Оскільки потерпілим були отримані тілесні ушкодження у вигляді, забиття головного мозку тяжкого ступеню та набряк головного мозку, то дані тілесні ушкодження можуть бути оцінені в сукупності, як тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя ( «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»).

Відомості за даним фактом 27 червня 2015 року СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002417 і кримінальному правопорушенню надано кваліфікацію за частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України.

01.07.2015 року складено письмове повідомлення про підозру відносно ОСОБА_8 про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та у відповідності до ст.ст.111,112 КПК України ОСОБА_8 належним чином повідомлено про оголошення йому підозри.

21.12.2016 року злочинні дії громадянина ОСОБА_8 перекваліфіковано з частини 1 на частину 2 статті 121 КК України та у відповідності до ст.ст. 111,112,279 КПК України ОСОБА_6 належним чином повідомлено про зміну оголошеної йому підозри.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними в ході слідства доказами: показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які в повній мірі підтвердили факт нанесення громадянином ОСОБА_6 ударів кулаком в область голови потерпілому ОСОБА_7 від яких останній впав на асфальт та втратив свідомість.; протоколами оглядів місця події; речовим доказом (відеозапис) зафіксований камерою зовнішнього спостереження, що розташована на фасаді кафе «Ахтамар» та згідно якої чітко встановлено факт нанесення громадянином ОСОБА_6 2 ударів кулаком в область голови потерпілому ОСОБА_7 від яких останній впав на асфальт та втратив свідомість.; протоколом перегляду відеозапису зафіксованого камерою зовнішнього спостереження, що розташована на фасаді кафе «Ахтамар» та згідно якої чітко встановлено факт нанесення громадянином ОСОБА_6 2 ударів кулаком в область голови потерпілому ОСОБА_7 від яких останній впав на асфальт та втратив свідомість.; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, складеними за участю свідків, згідно яких серед пред`явлених їм фотознімків вони впізнали особу ( ОСОБА_6 ) як таку, що 27.06.2015 року близько 04 год. 40 хв. на території кафе «Ахтамар» нанесла кулаком удари в голову ОСОБА_7 від яких останній впав та втратив свідомість ударившись головою об асфальт, копією довідки №1 від 27.06.2015 року виданої лікарем 3 міської лікарні, згідно якої потерпілим ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, забій головного мозку тяжкого ступеню, набряк головного мозку, гостра субдуральна гематома лівої лобно - скроневої області, та переніс операцію у вигляді трепанації черепа з ліва з видаленням субдуральної гематоми.

Так, відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 30.06.2015, який є батьком підозрюваного встановлено, що ОСОБА_6 за місцем свого постійного місця мешкання не перебуває протягом декількох днів та його місце знаходження не відоме. Аналогічні покази надала свідок ОСОБА_13 , яка є сусідкою підозрюваного.

30.06.2015 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21.12.2016 обрано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває в міжнародному розшуку, запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном 60 діб.

За ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризик того, що ОСОБА_6 , зважаючи на тяжкість злочину, що йому інкримінується та відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Це підтверджується, зокрема тим, що ОСОБА_6 змінив місце проживання та виїхав за межі України. 09.09.2016 року оголошено в міжнародний розшук підозрюваного, що підтверджується витягом з бази даних Укрбюро Інтерполу ГУНП в Полтавській області.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_6 25.10.2017 року затриманий право охоронюваними органами та з цього дня перебуває на території України.
Зазначені вище докази доводять наявність обґрунтованої підозри щодо скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, а наявність ризиків в сукупності з обґрунтованою підозрою, в силу частини 2 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України є підставою для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим у клопотанні та доданих документах, та прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, згідно з вимогами ст.178 КПК України слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні кримінальних правопорушень, не працює та не має жодних офіційних заробітків, його сімейний стан, вік та стан здоров`я, оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків та для запобігання вказаних ризиків, з урахуванням наведених обставин, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Так, пункт 79 рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Пункт 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» передбачає, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді , суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту затримання.

Керуючись ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про затосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0002417 від 27 червня 2015 року - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб, який обчислювати з 00 год. 00 хв. 25.10.2017 до 00 год. 00 хв. 24.12.2017.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури процесуального керівника у кримінальному провадженні, а також на начальника Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1