09 листопада 2017 р. Справа № 632/1486/17 провадження № 1-в/632/339/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Держаної установи «Первомайська ВК (№117)» ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання про звільнення від відбування покарання на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого: 15.12.2014 року Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; засудженого 29.06.2016 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71, 72 КК України частково приєднане не відбуте покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 15.12.2014 року та остаточно призначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:
До Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , в якому він просить суд звільнити його від відбування покарання, призначеного судом, на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Судовий розгляд проведений за відсутності засудженого, оскільки від ОСОБА_5 , що відбуває покарання у ДУ «Первомайська ВК (№117)», до суду надійшла заява, у якій він підтримав клопотання, просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році» та слухати справу за його відсутності.

Прокурор та представник адміністрації установи проти задоволення клопотання заперечували, пославшись на обмеження у застосуванні амністії, визначені у ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, додані в обґрунтування клопотання, та особову справу засудженого, суд приходить до висновку що клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд, окрім іншого, має право вирішувати питання про звільнення від покарання на підставі Закону України про амністію.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України №1810-VIIІ від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ст. 3 наведеного Закону, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Згідно з вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.06.2016 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71, 72 КК України частково приєднане не відбуте покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 15.12.2014 року та до відбування 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

.

Однак, до застосування амністії існують певні обмеження, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які виключають можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_6 .
Зокрема, п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає, що амністія не застосовується в тому числі до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
Оскільки ОСОБА_5 після ухвалення вироку Московського районного суду м. Харкова Луганської області від 28.07.2016 року, яким він був засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, з встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців, до повного відбування покарання, знову вчинив умисний злочин передбачений ч.2 ст. 185 КК України, за скоєння якого вироком суду був визнаний винним та засуджений до покарання на підставі ст.71 КК України, тому, відповідно до пункту «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія до нього застосована бути не може.

На підставі п. «а» статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», керуючись ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 3 зазначеного закону - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1