Справа № 642/2280/16-к,
Провадження 1кп/642/14/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження №0000810 від 09.03.2016р. стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, працючого менеджером з інтернет-реклами в ПП «Медична косметологія «Анкор», раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 в період з 23 лютого 2016 р. по 08 березня 2016 р. перебував в зоні проведення Антитерористичної операції на території Донецької області, в м.Авдіївка в якості добровольця, де знаходився в якості оператора безпілотного літального апарату, де при невстановлених в ході досудового розслідування обставин придбав корпуси ручних осколкових гранат оборонної дії Ф-1 (у кількості 2 шт.), уніфікований запал ручних гранат УЗРГМ, уніфікований запал УЗРГМ-2, корпус ручної осколкової наступальної гранати ударно-дробильної дії РГН, запал ручних гранат УДЗ, та став зберігати їх при собі в рюкзаку без передбаченого законом дозволу.
08 березня 2016 року ОСОБА_5 , слідуючи до місця мешкання м. Київ, о 20 год. 10 хв. здійснив посадку на пасажирський поїзд №234 сполученням «Костянтинівка-Київ», згідно проїзного квитка № НОМЕР_1 у вагон №15 на місце №13, маючи при собі рюкзак з вищевказаними гранатами. По ст.Харків-Пас. ОСОБА_5 був виявлений працівниками поліції і при проведенні огляду в його особистих речах, а саме у належному йому камуфляжному рюкзаку було виявлені та вилучені предмети, які згідно з висновком експерта №2653 від 10.03.2016 року є корпусом ручної осколкової гранати оборонної дії Ф-1 (у кількості 2 шт.); - уніфікованим запалом ручних гранат УЗРГМ; - уніфікованим запалом ручних гранат УЗРГМ-2; - корпусом ручної осколкової наступальної гранати ударно-дистанційної дії РГН; - запалом ручних гранат УДЗ. Корпуси гранат Ф-1, споряджені запалами УЗРГМ та УЗРГМ-2 (засобами підриву), корпус гранати РГН, споряджений запалом УДЗ (засобом підриву), складають дві гранати Ф-1 та гранату РГН, які належать до категорії бойових припасів. Корпуси гранат Ф-1 містять 50-56 г. вибухової речовини тротилу кожна, а корпус гранати РГН містить 112-114 г. вибухової речовини ТГ-30 або ТГ-40 або А-9-1., які ОСОБА_5 придбав, носив і зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч.1 ст.263 КК України, тобто носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
01 листопада 2017 року між прокурором Холодногірського відділу прокуратури Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.473 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ч.1 ст.263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин і ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у вчинені зазначеного злочину. Також сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачений, а саме за ч.1 ст.263 КК України - три роки позбавлення волі зі звільненням ОСОБА_5 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки у відповідності до вимог ст.76 КК України.

Крім цього, даною угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним злочину, щиро покаявсята підтвердив обставини викладені в угоді про визнання винуватості. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно, права надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання він взмозі реально. Просив затвердити зазначену угоду.
Захисник підтримала думку прокурора та обвинуваченого і також просила затвердити угоду.
Суд, заслухавши думку учасників процесу приходить до наступного:
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується та визнає вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.263 КК України.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, не одружений, працює менеджером з інтернет-реклами, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно. ОСОБА_5 нагороджений почесною грамотою Луганської обласної військово-цивільної адміністрації за вагомий внесок у боротьбу з тероризмом, мужність та героїзм, захист інтересів держави й забезпечення територіальної цілосності України, сумлінне виконання службових завдань у складі зведеної мобільної групи.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені абзацами 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація злочину є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, та є фактичні підстави для визнання винуватості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст.469,472 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та прокурором, визначена у межах санкції ч.1 ст.263 КК України, є такою, що відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.
За таких обставин, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 01 листопада 2017 року, укладеної між прокурором та обвинуваченим.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України суд переконаний, що угода підлягає затвердженню, та призначає узгоджені сторонами міру покараннята звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 відсутній.
Відповідно до вимог ст.124 КПК України з ОСОБА_5 підлягає стягненню на користь держави процесуальні витрати за проведення судово - вибухотехнічної експертизи №2653 від 10.03.2016 року урозмірі 984 грн. 00 коп.
Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Холодногірського відділу прокуратури Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , укладену 01 листопада 2017 року.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки,

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік. Згідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміни місця проживання, та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати - вартість проведення судово - вибухотехнічної експертизи №2653 від 10.03.2016 року урозмірі 984 грн. 00 коп.

Речові докази, а саме бойові припаси: два корпуси осколкової гранати оборонної дії Ф-1, один корпус ручної осколкової наступальної гранати ударно-дистанційної дії РГН, а також запали до них: УЗРГМ, УЗРГМ-2, УДЗ, які знаходяться на зберіганні в ВРЗ Ленінського ВП ГУНП в Х/О по квітанції №1418 від 16.03.2016р. після набрання вироком законної сили знищити.

Проїздний документ ЛИ №056746 на пасажирський поїзд №234 ДБ сполученням «Костянтинівка-Київ» вагон 15, місце №13, на ім`я « ОСОБА_6 » після набрання вироком законної сили зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , персональний № НОМЕР_3 , місце народження м.Київ, дата видачі 22.11.2013р., орган, що видав 8088, вилучений у ОСОБА_5 в ході огляду місця події 09.03.2016р. та який знаходиться по зберігальній розписці від 11.03.2016р. у ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим ОСОБА_5 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, його захиснику та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Суддя ОСОБА_1