АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 212/7326/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/517/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002804 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Енергодар, Запорізької області, громадянина України, українця, раніше неодноразово судимий, останній раз 15.02.2016 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року призначено покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, який мешкає та зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_8

захисник обвинуваченого, адвокат - ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оскаржуючи фактичних обставин вчиненого ним кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій за ч.2 ст. 185 КК України просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного йому покарання та призначити більш м`яке покарання ніж 4 роки позбавлення волі, яке призначене йому за вироком суду першої інстанції.

За обставин, встановлених судом першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України та детально викладених у вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року, обвинувачений ОСОБА_6 , діючи повторно, 02.09.2016 року, приблизно о 19-40 годині, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_10 , якій він налагодив комод, тим самим будучи добре обізнаний про те, що наявні в квартирі речі належать потерпілій, реалізуючи раптово виниклий намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, скориставшись відсутністю уваги зі сторони потерпілої, впевнившись у тому, що його дії носять таємний характер, діючи із корисних намірів, таємно, зі спальної кімнати вказаної квартири, шляхом вільного доступу викрав майно. яке належить потерпілій, а саме браслет металу жовтого кольору, вагою приблизно 5,22 грами, довжиною приблизно 10 см. 585 проби, вартістю 4609, 52 гривень та з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.

Вищезазначені дії обвинуваченого ОСОБА_6 були кваліфіковані у межах досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно з чим і погодився суд першої інстанції в оскаржуваному вироку.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

У відповідності до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, та остаточно призначенообвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, із відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід рахувати з 16.09.2016, тобто з моменту затримання.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 до вступу вироку у законну силу залишити без зміни - тримання під вартою.

Зараховано обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до ч. 5 ст.72 КК України, строк попереднього ув`язнення з 16 вересня 2016 по день вступу вироку у законну силу, із розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Питання з речовими доказами по справ та судовими витратами вирішено.

Цивільний позов не заявлявся.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що судом першої інстанції при призначенні йому покарання не було враховано ряд обставин, які на його думку є підставами для пом`якшення призначеного йому покарання, а саме наявність задовільної характеристики з місця проживання, знаходженні на його утримання малолітньої дитини 2012 року народження та престарілої матері, перебування його на диспансерному обліку в психоневрологічному диспансері з приводу захворювання невропатія, а також те, що він є особою яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_9 підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 і наполягав на пом`якшенні покарання, призначеного за вироком суду першої інстанції; прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого і просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах викладених у вироку суду, правильність кваліфікації їх дій за ч.2 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі не оскаржуються і відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Між тим, на думку колегії суддів, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо суворості призначеного покарання та можливості його пом`якшення за наявності підстав. Викладених в його апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, такими що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції достатньою мірою взяв до уваги обставини, що підлягають врахуванню відповідно до ст. 65 КК України, а саме те, що ОСОБА_6 було вчинено кримінальні правопорушення-злочини, що згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; характеристику обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується задовільно,( а.к.п 88) на обліку у лікаря нарколога не перебуває ( а.к.п. 87), знаходиться під наглядом лікаря невропатолога з діагнозом неврастенія (а.к.п.86), раніше неодноразово судимий ( а.к.п.41), а також наявність пом`якшуючих покарання обставин, а саме активне сприяння розкриттю злочину, та наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого це рецидив злочину та призначив покарання в межах санкції статті, за якою обвинувачується ОСОБА_6 із застосуванням ст. 71 КК України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_6 , призначеного йому за вироком суду першої інстанції за ч.2 ст. 185 КК України та призначене йому остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчиненням ним нових злочинів.

Наявність на утриманні ОСОБА_11 малолітньої дитини, а також та обставина, що він є особою яка є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи хоча і не були враховані судом першої інстанції при призначенні йому покарання, але на думку колегії суддів не є безумовними підставами для пом`якшення покарання ОСОБА_6 з огляду на те, що злочин ОСОБА_6 скоєно під час відбування покарання за іншим вироком і остаточне покарання йому призначено за сукупністю вироків у зв`язку із чим колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .

Законом України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» ч. 5 ст. 72 КК України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування".

Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Оскільки зазначений Закон України був офіційно опублікований 20 червня 2017 року, за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року має бути зараховане попереднє ув`язнення з моменту затримання обвинуваченого і по 20 червня 2017 року.

У решті зарахування здійснюється день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення,

Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002804 відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України залишити без змін.

Зарахувати в строк відбування покарання період знаходження обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою з 16 вересня 2016 року до 20 червня 2017 року включно і відповідно до ч.5 ст. 72 КК України саме цей строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 перевести у строк позбавлення волі з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

_________ _______________ ____________