154/2040/17
1-кс/154/617/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,
його представника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 01 вересня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000040 від 05.07.2017 року щодо відмови в задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність слідчого СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Свою скаргу обґрунтовує тим, що 01.08.2017 року за місцем його проживання співробітниками УСБУ у Волинській області проведено обшук та вилучено каміння, яке за зовнішніми ознаками схоже на бурштин-сирець різної фракції, а також кошти в сумі 3800 євро. 04 серпня 2017 року слідчим суддею Володимир-Волинського міського суду було частково задоволено клопотання слідчого і накладено арешт на каміння, а в частині арешту грошових коштів було відмовлено. В подальшому ОСОБА_3 звернувся із клопотанням до слідчого щодо повернення грошових коштів, однак отримав відмову, оформлену постановою від 25 серпня 2017 року. Просить визнати неправомірними дії слідчого СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області з приводу відмови в задоволенні клопотання щодо неповернення тимчасово вилученого майна, а також зобов`язати компетентних осіб правоохоронних органів повернути йому вилучені в ході проведення обшуку від 01 серпня 2017 року кошти в сумі 3800 євро.
У судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 скаргу підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги був належним чином повідомлений. У відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора в судовому засіданні не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали долучені до скарги, суд прийшов до наступних висновків.
У відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно вилучене за ухвалою слідчого судді у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
Згідно з ч.3 ст. 173 КПК України, відмова в задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення його особі.
У відповідності до постанови про відмову в задоволенні клопотання від 25 серпня 2017 року, слідчий ОСОБА_5 відмовив ОСОБА_3 у задоволенні клопотання щодо повернення вилучених у останнього коштів в розмірі 3800 євро, покликаючись на те, що вони визнані речовими доказами в кримінальному провадженні, оскільки одержані злочинним шляхом.
Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04 серпня 2017 року, відмовлено в накладенні арешту на вказані вище грошові кошти, оскільки стороною обвинувачення, крім власних припущень, не було представлено в судовому засіданні будь-якого доказу про те, що вилучені у ОСОБА_3 кошти одержані злочинним шляхом, в той же час ОСОБА_3 та його матір`ю ОСОБА_6 надані пояснення щодо правомірності походження вилучених слідчим коштів.
В той же час, відповідно до ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170 - 174 цього Кодексу.
У зв`язку з наведеним, незважаючи на необґрунтоване визнання слідчим вилучених у ОСОБА_3 коштів речовими доказами у кримінальному провадженні, слідчий, в разі відмови у накладенні арешту на це майно, зобов`язаний повернути його володільцю.
Статтею 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, що виразились у неповерненні тимчасово, вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
За таких умов слідчий суддя прийшов до висновку про те, що бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у визначені строки, є порушеннями КПК України.
В той же час у відповідності до ч.2 ст.306 КПК України, не є предметом розгляду скарг, що подаються в порядку ст.303 КПК під час проведення досудового розслідування, визнання неправомірності дій слідчого.
Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 169, 173, 303-307 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 01 вересня 2017 року щодо неповернення тимчасово вилученого майна задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 або інших компетентних осіб, в провадженні яких будуть знаходитись матеріали кримінального провадження № 0000040 від 05.07.2017 року, повернути ОСОБА_3 кошти в сумі 3800 євро, які були у нього тимчасово вилучені в ході проведення обшуку 01.08.2017 року.
В решті вимог відмовити.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено 14 вересня 2017 року.

Слідчий суддя /--/ підпис.
Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1