Провадження № 1-кс/761/8494/2018
У Х В А Л А
Іменем України
06 квітня 2018 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши скаргу голови комісії з реорганізації ДТГО «Південно-Західна залізниця» ОСОБА_2 на бездіяльність старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України,

В С Т А Н О В И В :
в провадження слідчого судді 04 квітня 2018 року надійшла скарга голови комісії з реорганізації ДТГО «Південно-Західна залізниця» ОСОБА_2 на бездіяльність старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 КПК України, в ході тимчасово доступу до речей і документів 08.06.2015 року, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 19.05.2015 року, які зберігаються у відокремленому підрозділі локомотивне депо Коростень ДТГО «Південно-Західна залізниця», за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Кузьмінського, 47а.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги голови комісії з реорганізації ДТГО «Південно-Західна залізниця» ОСОБА_2 , прийшов до наступного висновку.
Пунктом 1 частини 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Тобто, кримінальним процесуальним законодавством чітко врегульовано, що бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 Кримінального процесуального кодексу України, може бути подана особою протягом десяти днів, з моменту такої бездіяльності.

Моментом бездіяльності у даному випадку є визначений КПК України строк виконання такої процесуальної дії як повернення тимчасово вилученого майна

Так, зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів убачається, що головою комісії з реорганізації ДТГО «Південно-Західна залізниця» ОСОБА_2 оскаржується бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в ході тимчасово доступу до речей і документів, які зберігаються у відокремленому підрозділі локомотивне депо Коростень ДТГО «Південно-Західна залізниця», за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Кузьмінського, 47-а.

За правилами ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Таким чином, враховуючи положення ч. 5 ст. 171 КПК України, бездіяльність слідчого чи прокурора в даному випадку має місце за спливом 48 годин після вилучення майна.

Як вбачається зі змісту скарги, речі і документи слідчим було вилучено 08.06.2015 року, разом з тим, голова комісії з реорганізації ДТГО «Південно-Західна залізниця» ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України лише 04 квітня 2018 року, тобто більше ніж через 2,5 роки з моменту вилучення майна.

При цьому, як вбачається зі змісту скарги головою комісії з реорганізації ДТГО «Південно-Західна залізниця» ОСОБА_2 у скарзі не порушується питання про поновлення строку, визначеного у положення ч.1 ст.304 КПК України.

Слід зауважити, що узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», в якому зазначено про віднесення бездіяльності з неповернення майна до категорії триваючих, у зв`язку з чим, строки не є пропущеними при поданні відповідної скарги, не може застосовуватися, оскільки за правилами ч. 1 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, до якого не належить узагальнення судової практики, як результат аналітичної роботи вищестоящого суду.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 1 КПК України, Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

При цьому КПК України, не містить положень, які б відносили бездіяльність з неповернення майна до категорії триваючих.

Крім того, висновки аналітичної роботи вищестоящого суду суперечать положенням КПК України.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, а ч. 1 ст. 304 КПК України визначено строк подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таким чином, згаданими нормами процесуального закону визначено як конкретний перелік рішень, дій чи бездіяльності, що можуть бути оскаржені, так і конкретні строки їх оскарження, при цьому, КПК України не відносить бездіяльність з неповернення майна до категорії триваючих та і взагалі не містить такого поняття як триваюча бездіяльність.

Натомість, положеннями ч. 2 ст. 304 КПК України передбачено право особи, у разі подання скарги з пропуском строку, порушувати питання про поновлення цього строку.

За вимогами п. ч. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З огляду на те, що головою комісії з реорганізації ДТГО «Південно-Західна залізниця» ОСОБА_2 у скарзі не порушується питання про поновлення строку на оскарження бездіяльності, то така скарга в силу п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України підлягає поверненню.

Крім того, головою комісії з реорганізації ДТГО «Південно-Західна залізниця» ОСОБА_2 не доведено, що розгляд даних питань, що порушуються у скарзі відносяться до компетенції слідчого судді, а не суду, оскільки з моменту вилучення майна пройшло більше ніж через 2,5 роки, тоді як є вірогідність того, що дане кримінальне провадження перебуває вже у провадженні суду.

Таким чином, вважаю за необхідне повернути скаргу особі, що її подала, при цьому, роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, в порядку, передбаченому цим Кодексом, за умови усунення недоліку, що став підставою для прийняття слідчим суддею рішення про повернення скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Скаргу голови комісії з реорганізації ДТГО «Південно-Західна залізниця» ОСОБА_2 на бездіяльність старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, повернути.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів.

Слідчий суддя