Справа № 191/285/18
Провадження № 1-кс/191/30/18
У Х В А Л А
іменем України
27 січня 2018 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання начальника відділення СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Павлограді, Дніпропетровської області, громадянина України, раніше не судимого; не одруженого; не працюючого; з базовою середньою освітою; проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186, п.1 ч.2 ст.115 КК України, а також перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах,-

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому посилається на те, що 25 січня 2018 близько 23-00 години ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння у будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 , де в цей час крім неї також знаходився ОСОБА_9 , з метою спільного, з останніми, розпиття алкогольних напоїв. В цей же час між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на підґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 дістала із кишені одягнутої на ній куртки свій мобільний телефон «Nomi I 244», ІМЕІ1 НОМЕР_1 ; ІМЕІ2 НОМЕР_2 , з метою зателефонувати синові, але ОСОБА_6 відкрито, з рук потерпілої ОСОБА_8 незаконно та відкрито вихопив вказаний мобільний телефон, який звернув на свою користь, поклавши його до своєї кишені. Далі, 26.01.2018 приблизно о 00-10 годині ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні кухні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 , де в цей час також знаходився ОСОБА_9 . ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння розпочав конфлікт з ОСОБА_8 , який виник на підґрунті особистих раптово виниклих неприязних відносин. У ході вказаного конфлікту у ОСОБА_6 раптово виник прямий умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, з метою реалізації якого він наніс ОСОБА_8 близько двох ударів кулаком правої руки в область обличчя зліва, від яких остання впала на підлогу, а ОСОБА_6 , діючи з єдиним умислом, спрямованим на позбавлення життя двох осіб, сів зверху на ОСОБА_8 та двома руками почав душити її. Однак, в цей час ОСОБА_9 , який також перебував у вказаному приміщенні, за верхній одяг відтягнув ОСОБА_6 з ОСОБА_8 . В цей же час, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на умисно вбивство двох осіб, дістав з кишені заздалегідь заготовлений для вчинення умисного вбивства кухонний ніж та умисно наніс вказаним ножем, який він утримував в правій руці, два удари ножем ОСОБА_9 в область шиї та грудної клітини, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді ножового поранення шиї і грудної клітини, а також умисно, діючи з прямим умислом, наніс один удар вказаним ножем в життєво важливий орган шию ОСОБА_8 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді ножового поранення шиї, травма трахеї, травма стравоходу. Після вчинення вказаних умисних протиправних дій, направлених на заподіяння смерті двох осіб, які ОСОБА_6 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, вважаючи вказані дії завершеними та будучи впевненим, що внаслідок цих дій настане смерть потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , останній залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Однак злочинний умисел ОСОБА_6 , направлений на умисне вбивство двох осіб, не був доведений до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як потерпілим було своєчасно надано медичну допомогу.

Таким чином, у діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115КК України. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі, вчинив кримінальні правопорушення перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, офіційно не працює, та під час досудового розслідування відповідно до вимог ст.177 КПК України встановлено ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , будучи обізнаний про суворість покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; підозрюваний, перебуваючи на свободі може знищити, сховати чи пошкодити речі, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з тим, що на даний час отримані не всі можливі докази вини підозрюваного; може незаконно впливати на можливих свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, щодо зміни в подальшому ними свідчень, так як в своїх показаннях потерпілі вказують, що побоюються ОСОБА_6 ; може вчинити інше тяжке правопорушення, тому застосування більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили належне виконання підозрюваним процесуальних рішень, є неможливим.

Прокурор та слідчий у судовому засідання клопотання підтримали.

Підозрюваний та захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними матеріалами під час досудового розслідування, а саме: показаннями потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які в своїх показаннях підтвердили факт вчинення вказаних кримінальних правопорушень ОСОБА_6 , лікарською довідкою на ОСОБА_9 , у якого встановлено різані непроникаючі рани шиї та передньої грудної стінки, лікарською довідкою на ОСОБА_8 , у якої встановлено різану непроникаючу сліпу рану шиї.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , є особливо тяжким, підозрюваний не працює, раніше не судимий у зв`язку з погашенням судимості, однак притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого кримінального правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , свідчить про наявність ризику вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування.

Також керуючись ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне заставу підозрюваному не визначати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 184, 193, 194, 196 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків на строк шістдесят днів.

Ухвала припиняє свою дію 26 березня 2017 року.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1