АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1254/17 Справа № 175/3560/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001699 від 24.09.2017 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Капітанівка Верхівського району Орловської області Російської Федерації, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА :
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, або застави у значно меншому розмірі.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 на строк шістдесят днів, до 00-30 годин 22 листопада 2017 року, з визначенням йому застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 480 000 гривень.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що прокурор довів обґрунтованість пред`явленої підозри, яка підтверджується зібраними матеріалами під досудового розслідування, існування ризиків, передбачених пунктами 1, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. При обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу суд врахував вагомість доказів про вчинення ним вказаного кримінального правопорушення, тяжкість скоєного злочину, міцність соціальних зв`язків, а також те, що підозрюваний неодноразово судимий, у тому числі за злочини проти громадської безпеки та проти життя та здоров`я особи. Вирішуючи питання про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту, суд прийшов до висновку, що в даному випадку вони є занадто м`якими та не будуть сприяти запобіганню вищевказаним ризикам.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_6 посилається на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість ухвали слідчого судді. Зазначає, що слідчий суддя повинен був провести аналіз всіх ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України з урахування особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, а також, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини, вказані в статті 178 КПК України. Вважає, що жодний наведений ризик слідчим та прокурором не доведений, відсутні будь-які суттєві докази щодо підтвердження обґрунтованої підозри, судом не взято до уваги відсутність матеріальної шкоди, стан здоров`я підозрюваного, наявність на утриманні малолітньої дитини. На думку захисника, ухвала суду є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, а висновок суду - фактичним обставинам кримінального правопорушення. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо його підзахисного є невмотивовано жорстоким, тому до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання або виключно застави в значно меншому розмірі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника і, з підстав зазначених в скарзі, просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності, необґрунтованості та невмотивованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Згідно наданих матеріалів, 25 вересня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке виразилось у зберіганні, придбанні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Так, з матеріалів провадження вбачається що, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, при цьому, обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри колегія суддів зважає на практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема, протоколом огляду місця події від 24 вересня 2017 року, в ході якого було виявлено та вилучено предмет, схожий на пістолет «Револьвер», барабан до пістолета з 5 патронами 9 мм, мобільний телефон Nokia; протоколом огляду від 24 вересня 2017 року, висновком судової експертизи зброї від 24 вересня 2017 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24 вересня 2017 року та іншими доказами, долученими до клопотання слідчого.

З огляду на вищевикладене, посилання захисника про необґрунтованість підозри як на підставу для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у рішенні ЄСПЛ від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого та обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про законність та обґрунтованість цього клопотання.

З таким висновком колегія суддів погоджується, оскільки він в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і вимогам кримінального процесуального закону.

Так, при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя зобов`язаний перевірити відповідність цього клопотання вимогам ч. 1 ст. 184 КПК України, яка передбачає, що клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зазначені вимоги закону при прийнятті оскаржуваної ухвали дотримані в повному обсязі. Слідчий суддя перевірив відповідність змісту клопотання вимогам ст. 184 КПК України та дійшов висновку, що зазначені у клопотанні слідчого підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовані, вказано наявність доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновків слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України, апеляційним судом встановлено, що існують обґрунтовані ризики, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, при цьому колегія суддів враховує тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, що у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким та санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до семи років. Крім того, підозрюваний неодноразово раніше судимий, у тому числі за злочини проти громадської безпеки та злочини проти життя та здоров`я особи, судимості за які не зняті та непогашені, та знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину проти громадської безпеки, що на думку апеляційного суду, свідчить про його стійку, злочинну поведінку та можливість вчинення нових злочинів. Таким чином висновки слідчого судді щодо можливості запобігання вказаним ризикам виключно шляхом застосування саме такого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Доводи захисту про те, що слідчий суддя не взяв до уваги стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявності на утриманні дружини та малолітньої дитини, відсутність матеріальної шкоди, а також те, що злочин не пов`язаний проти життя та здоров`я особи, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зазначені в апеляції підстави були враховані судом під час вирішення питання про застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, однак вони не вплинули на правильність висновків суду, тому що ризики, зазначені в ухвалі суду, є реальними, і запобігти їхньому уникненню, окрім як застосуванням найбільш суворого запобіжного заходу неможливо, а тому слідчим суддею було обґрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Рішення слідчого судді щодо визначення, в даному випадку, розміру застави, який перевищує вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є законним та відповідає вимогам статті 182 КПК України.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.ст.177, 178 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та не підлягає скасуванню, а в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4