Справа № 740/5205/17
Провадження № 1-кс/740/128/18
УХВАЛА

07 березня 2018 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , ст.слідчого Ніжинського ВП ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту, накладеного на автомобіль марки «ГАЗ 322132-224-СПГ», вантажопасажирський-В, кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який зареєстрований та перебуває у його користуванні ОСОБА_3 , з посиланням на те, що 25 грудня 2017 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, на автомобіль накладено арешт слідчим суддею, станом на час подання клопотання не проведено експертизи по автомобілю, що порушує права ОСОБА_3 , як власника даного автомобіля.

Представник ОСОБА_3 -адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання за вищевикладених обставин.

Слідчий Ніжинського ВП ГУНП України ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання не заперечував, пояснивши, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні має статус свідка, по провадженню проведені експертизи щодо визначення тілесних ушкоджень потерпілих, слідчий експеримент та експертиза щодо механізму та обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди не проведена, має намір на проведення даних процесуальних дій.

Клопотання не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Згідно витягу з кримінального провадження №0001612 - 25 грудня 2017 року в 14-30 год. по вул.Об"їжджа м.Ніжина відбулась ДТП, водій автомобіля марки «ГАЗ322132-224-СПГ» ОСОБА_3 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , в цей час водій мотоцикла ОСОБА_8 не дотримався дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем ГАЗ та впав на асфальтне покриття, в результаті чого на нього здійснив наїзд автомобіль Форд Мондео, під керуванням ОСОБА_9 ..

Постановою Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 26 грудня 2017 року автомобіль марки «ГАЗ322132-224-СПГ», вантажопасажирський-В, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 ,-визнаний речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

На вказаний автомобіль 27 грудня 2017 року ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду накладено арешт з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів.

Станом на час розгляду клопотання досудове розслідування у вказаному кримінальному провадження триває, про що заперечення учасників судового розгляду відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на положення ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
В судовому засіданні також встановлено, що по даному кримінальному провадженню проведена судово-медична експертиза ОСОБА_10 , 2004 року народження, на яку здійснив наїзд автомобіль марки «ГАЗ322132-224-СПГ» під керуванням ОСОБА_3 , згідно висновку експерта ОСОБА_10 отримала легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров"я. Процесуальні дії по проведенню слідчого експерименту, експертизи щодо механізму та обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди за участі водія автомобіля марки «ГАЗ322132-224-СПГ» ОСОБА_3 , пішохода ОСОБА_7 , водія мотоцикла ОСОБА_8 , водія автомобіля марки "Форд Мондео" ОСОБА_9 , трасологічної експертизи та інші експертизи у встановленому порядку,-не проведені, про що заперечення слідчого ОСОБА_5 в судовому засіданні відсутні, тобто не проведення даних процесуальних дій перешкоджає встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За таких обставин арешт, із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, накладений з правових підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування, незважаючи на визнання клопотання слідчим ОСОБА_5 , виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_3 щодо вищезазначеного автомобіля, з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. Також встановлена співрозмірність втручання у діяльність ОСОБА_3 з потребами кримінального провадження, при цьому останнімне доведено, що потреба у накладенні арешту відпала чи арешт накладено необґрунтовано, у зв"язку з чим підстави для задоволення клопотання відсутні. Також слідчим суддею враховується, що на даній стадії досудового розслідування, із врахуванням необхідності проведення необхідних експертиз та процесуальних дій по проведенню слідчого експерименту, без отримання відповідних висновків слідчий позбавлений можливості у встановленому порядку робити висновок про відповідність дій ОСОБА_3 , при наявності інших трьох учасників дорожньо-транспортної пригоди, вимогам чинного законодавства, чи буде визнаний останній підозрюваним чи обвинуваченим.

Також судом враховується слідуюче.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Тобто частиною 1 ст. 174 КПК України встановлено вичерпний перелік осіб, що мають право подавати клопотання про скасування арешту майна.

Звертаючись до суду із вказаним клопотанням, заявником не надано передбачених законом даних про те, що на теперішній час він є власником чи володільцем транспортного засобу, про який зазначено в його клопотанні та на який накладено арешт ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 27 грудня 2017 року. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Вказані обставини є самостійною підставою для відмови в задоволенні клопотання про скасування арешту майна, що не позбавляє права власника майна звертатися з таким клопотанням до слідчого судді.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

На клопотання в частині неправомірних, на думку представника заявника, дій слідчого Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження, суд роз"яснює представнику заявника, що у разі незгоди володільця тимчасово вилученого майна з діями чи бездіяльністю слідчого під час досудового розслідування, він має право звернутися до суду зі скаргою в порядку ч.1 ст.303 КПК України.

Керуючись ст.ст.174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001612 від 25 грудня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_11