Провадження № 1-кс/520/1476/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.08.2015 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_3 , слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором прокуратури Київського району ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України з вищою освітою, раніше не судимого, одруженого,непрацюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції від 11.06.2003) та ч. 4 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
13.08.2015 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , у середні серпня 2010 року (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) маючий злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 , шляхом обману та зловживання довірою, скоїв наступні дії.
Так, 27 серпня 2010 року у приміщенні нотаріальної контори, розташованої за адресою: м Одеса, вул. Базарна, 74, ОСОБА_6 , шляхом обману та зловживання довірою, уклав договір позики №1235 від 27.08.2010 з ОСОБА_7 , якій був засвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріально округу ОСОБА_8 . Згідно даного договору ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 гроші в сумі 1 230 372 гривень, що складає в еквіваленті 156 000 доларів США, згідно національного курсу Нацбанку України станом на 27 серпня 2010 року, які позичальник ОСОБА_6 зобов`язався повернути двома платежами еквівалентними 3000 і 153000 доларів США за комерційним курсом продажу доларів США на дату погашення до 27.10.2010.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 запевнив ОСОБА_7 , що гроші йому потрібні на декілька місяців для розвитку бізнесу та заявив, що фактично угода є без ризиковою, так як він пропонує йому в забезпечення позики оформить іпотеку його земельну ділянку в м. Одесі вільну від забудови. ОСОБА_6 достовірно знаючи про наявність забудов на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки згідно договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 09.11.2002, зареєстрованого в реєстрі № 7111, він придбав ? частину житлового будинку з господарчими спорудами під номером АДРЕСА_1 . Крім того перед укладенням договору позики ОСОБА_6 отримав довідку за № 19180270 КП «ОМБТІ та РОН» від 19.08.2010, що на вищевказаній земельній ділянці, відсутні будь-які будівлі та споруди. Усвідомлюючи, що знаходження на даній земельній ділянці будинку, перешкоджає зверненню стягнення на зазначену ділянку, як на предмет іпотеки та надалі вільного розпорядження, земельною ділянкою новим власником, внаслідок наявності майнових прав на цю земельну ділянку.
Продовжуючи свій злочинний намір, з метою створення у потерпілого враження вигідності та підтверджуючи добросовісність своїх намірів, в забезпечення повернення грошей, ОСОБА_6 уклав з ОСОБА_7 договір іпотеки №1236 від 27.08.2010. Відповідно до якого ОСОБА_7 було передано в іпотеку нерухоме майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: земельна ділянка, площею 0,0480 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому ОСОБА_6 достовірно усвідомлюючи, що довідка КП «ОМБТІ та РОН» від 19.08.2010 містить завідомо неправдиві відомості, маючи намір на неповернення грошових коштів, знаходячись в приміщенні нотаріальної контори, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 74, для укладання договору іпотеки та засвідчення нотаріусом, приватному нотаріусу Одеського міського нотаріально округу ОСОБА_8 надав зазначену довідку.
Після укладення договорів, заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 у розмірі 1 230 372 гривень, що складає в еквіваленті 156 000 доларів США, згідно національного курсу Нацбанку України станом на 27 серпня 2010 року. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 485 від 07.08.2015, ? частина житлового будинку домоволодіння під номером АДРЕСА_3 і згідно Договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 09.11.2002, зареєстрованому в реєстрі за № 7111, належить ОСОБА_6 , розміщена на земельній ділянці площею 0,048 га (кадастровий № : 23: 029: 0007), який згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку, зареєстрованому в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01 від 09.07.2004, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виданим на підставі рішення Одеської міської ради № 1452-XXIV від 11.07.2003, на ім`я ОСОБА_6 .
В подальшому ОСОБА_6 , маючи намір на неповернення грошових коштів з метою створення у потерпілого враження добросовісності, після закінчення строку договору позики, ОСОБА_6 різними способами умовляв, укладати нові договори про внесення змін договорів позики, частково повертав гроші. Відразу ж під різними приводами і домовленостями ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_7 позичав йому повторно гроші про що свідчить нотаріально укладені договори. Також ОСОБА_6 переслідуючи злочинний умисел при поверненні грошей просив ОСОБА_7 писати розписки.
Провівши аналіз дій ОСОБА_6 і укладених договорів з ОСОБА_7 слід зазначити, що сума боргу за період дії договору позики № 1235 від 27.08.2010 в сумі 1 230 372 гривень, що в еквіваленті становить 156 000 доларів США, фактично збільшилася до 157 500 доларів США.
У зв`язку з невиконання зобов`язань ОСОБА_6 , за договором позики від 20.10.2011, ОСОБА_7 звернувся з позовом до Київського районного суду м. Одеси до ОСОБА_6 , а саме з позовом про стягнення боргу, неустойки за кредитним договором та договором іпотеки 3% річних за період прострочення та моральної шкоди. При розгляді справи в Київському районному суді м. Одеси, ОСОБА_6 , маючи намір на неповернення грошових коштів, через представника ОСОБА_9 подав судді ОСОБА_10 зустрічний позов до ОСОБА_7 . У своєму позові представник ОСОБА_6 стверджував, що в день укладення договору позики в останній редакції, а саме - 15.08.2011, ОСОБА_6 нібито погасив борг в повному обсязі, після підписання договору в останній редакції. На судовому засіданні 20.06.2012, представник потерпілого ОСОБА_11 звернувся до Київського райсуду м. Одеси із заявою про забезпечення доказів шляхом зобов`язання ОСОБА_6 надати оригінали розписок ОСОБА_7 і його довіреної особи ОСОБА_12 від 29.09.2010, 27.10.2010, 27.11.2010, 27.12.2010, 27.01.2011, 14.03.2011, 27.03.2011, 14.06.2011, 12.07.2011 та 15.08.2011. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20.06.2012, суд зобов`язав ОСОБА_6 надати Київському районному суду м. Одеси в термін до 25 червня 2012 оригінали розписок ОСОБА_7 і його довіреної особи ОСОБА_12 від 29.09.2010, 27.10.2010, 27.11.2010, 27.12.2010, 27.01.2011, 14.03.2011, 27.03.2011, 14.06.2011, 12.07.2011 та 15.08.2011.
25 червня 2012, ОСОБА_6 продовжуючи свій злочинний намір на неповернення грошових коштів, використовуючи підроблену розписку від 15.08.2011, яка за твердженням ОСОБА_6 підтверджувала повне погашення боргу перед ОСОБА_7 . Під час судового засідання у Київському районному суді м. Одеси, розташованого за адресою: м. Одеса вул. Варненська, 3/Б, ОСОБА_6 через представника ОСОБА_9 надав підроблену розписку судді ОСОБА_10 . На підставі клопотання ОСОБА_11 , як представника ОСОБА_7 , Київським районним судом м. Одеси була призначена експертиза. Експертом було встановлено факт підробки розписки від 15.08.2011, що відображено у висновку Київського НДІСЕ №9859/9860/12-33/9861/9862/12-32/9863/12-34 від 09.01.2013. І прийнято до уваги Київським райсудом м. Одеси при прийнятті рішення у справі. Крім того, судом достовірно встановлено, що надана ОСОБА_6 суду розписка в якості підтвердження повної сплати ним боргу, датована 15.08.2011 такого змісту: "расписка» Я, ОСОБА_7 получил от ОСОБА_13 сумму 23860 грн. (экв. 3000 $ ) в счет договора долга и Остаток долга экв. 151500 долл. США. 15.08.11 " є підробленою, а її первісний текст був наступним:" расписка Я, ОСОБА_7 получил от ОСОБА_13 сумму 23860 грн. ( экв. 3000 $) в счет договора долга. Остаток долга экв. 151500 долл. США. 15.05.11 ".
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.03.2013, у цивільній справі №2-6800/11, суд задовольнив позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , стягнувши з останнього: 1258897 грн. 50 коп., Що за курсом НБУ на день прийняття рішення становило 157 500 доларів США основного боргу.
Ухвалами Апеляційного суду від 9.12.2014 та Вищого спеціалізованого суду України від 18.03.2015, рішення Київського районного суду м. Одеси залишено без змін.
Враховуючи вищевикладене потерпілому ОСОБА_7 нанесено матеріальний збиток у сумі 1 258 897 грн. 50 коп., що за курсом НБУ на день прийняття рішення становило 157 500 доларів США основного боргу, який в 600 разів і більше перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
03.07.2013 року відомості за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003789 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції від 11.06.2003) та ч. 4 ст. 190 КК України.
12.08.2015 слідчим СВ Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_3 та повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції від 11.06.2003) та ч. 4 ст. 190 КК України
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що існують обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків передбачених п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України про те, що підозрюваний ОСОБА_6 , може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
У судове засідання з розгляду вищевказаного клопотання, призначене о 15 годині 00 хвилин 13.08.2015 року, підозрюваний не з`явився, а слідчий надав суду рапорт, згідно якого встановити місцезнаходження останнього неможливо,за місцем мешкання він відсутній.
З огляду на вказаний факт, прокурор у судовому засіданні звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
14.08.2015 року ОСОБА_6 був затриманий, і 14.08.2015 року був доставлений до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали заявлене ними клопотання у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання, та просив застосувати більш м`який запобіжний захід, вважаючи клопотання та підозру необґрунтованими, а ризики недоведеними.

Також, захисник зазначив, що обвинувачений переніс важку операцію, йому була видалена нирка,у зв`язку з чим він потребує постійного медичного нагляду. Окрім того, в нього на утриманні знаходиться неповнолітня дитина мати та жінка, яка не працює.

Підозрюваний під час розгляду клопотання був ознайомлений з правами та заперечував проти задоволення клопотання слідчого, підтримав думку свого захисника та просив суд відмовити в задоволенні клопотання, зазначивши, що не збирається переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.

З боку підозрюваного скарг на незаконні дії відносно нього з боку працівників органів МВС не надходило, інших заяв та клопотань не було.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку прокурора,слідчого, підозрюваного та захисника, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Приймаючи до уваги дані, які містяться в зібраних у кримінальному провадженні доказах, а саме в: висновку судової будівельно-технічної експертизи № 483 від 13.07.2015, висновках експертів комплексної-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів № 3337/3338/15-33/3339/3340/15-32/3341/15-34 від 20.03.2015, протоколах допиту свідків, вважаю доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри в скоєнні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції від 11.06.2003) та ч. 4 ст. 190 КК України.

Зважаючи на те, що підозрюваний ухилявся від явки до слідчого, не з`явився на виклик слідчого судді, обґрунтовано підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, не мешкає за місцем реєстрації, вважаю, що ці обставини свідчать про можливість з боку підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню, отже вважаю доведеним наявність ризиків, передбачених п. п. 1,4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, а також надані прокурором матеріали, вважаю неможливим запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України - не має.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, те що вказаний злочин вчинено без застосування насильства чи погрози його застосування, та відсутні наслідки у вигляді загибелі людини, суд вважає необхідним визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.

З урахуванням особи підозрюваного, його віку та стану здоров`я, майнового стану, та обставин злочину, а саме враховуючи розмір майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням - 1 258 897 грн. 50 коп., вважаю, що застава в розмірах зазначених ч.5 ст.182 КПК України не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, і тому застава повинна бути призначена у розмірі, який перевищує ці розмири.

Також, вирішуючи питання про необхідність визначення застави у більшому розмірі, суд враховує ч.11 ст.182 КПК України, згідно якої застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

В зв`язку з викладеним, вважаю за необхідне визначити розмір застави в більш великому розмірі ніж передбаченому для осіб, підозрюваних у вчиненні особливо тяжкого злочину і зазначеного ч.5 ст.182 КПК України, - в розмірі 2 000 000 гривень.

Відповідно до ст. 209 КПК України, при визначенні часу затримання ОСОБА_6 належить прийняти протокол його затримання, згідно якому ОСОБА_6 був затриманий о 13 годині 00 хвилин 14.08.2015року.

На підставі встановленого, керуючись ст. ст.132, 176, 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205,209 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДДВП в Одеській області строком на 5 (п`ять ) днів.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 2 000 000 (два мільйони) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу.

Підозрювана звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора,суду за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора,суду;

- повідомляти слідчого, прокурора,суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали становить 5 (п`ять ) днів і обчислюється з моменту затримання, тобто з 13 години 00 хвилин 14.08.2015 року та припиняє свою дію о 13 годині 00 хвилин 18.08.2015 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1