1-кп/489/423/2017
В И Р О К
Іменем України
05 грудня 2017 року

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка Очаківського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_5 , 2010 р.н., не працює, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25.03.2014 ОСОБА_4 був призваний до лав Збройних Сил України Очаківським РВК Миколаївської області. Відповідно до наказу від 31.03.2014 командира військової частини НОМЕР_1 №76 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця 2-го відділення 3-го взводу 3-ої роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

З 31.03.2014 відповідно до наказу №76 командира військової частини НОМЕР_1 №76 солдат ОСОБА_4 проходив військову службу у зв`язку з мобілізацією на посаді стрільця 2-го відділення 3-го взводу 3-ої роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .

22.09.2014 у ранковий час, солдат ОСОБА_6 , не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків проходження військової служби, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 .

В подальшому солдат ОСОБА_4 ухилився від проходження військової служби, органів військового управління, органу досудового розслідування та суду, приховуючи свою належність до ЗСУ, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, що самовільно залишив військову частину без поважних причин до 13.03.2017, проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання - АДРЕСА_3 . не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, до 13.03.2017, тобто тривалістю понад один місяць.

13.03.2017 солдат ОСОБА_4 добровільно з`явився із зізнанням до військової прокуратури Миколаївського гарнізону та до військової частини пп НОМЕР_2 , припинивши ухилятися від військової служби через службову відповідність.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України визнав повністю та пояснив, що військову частину він залишив 22.09.2014, вийшовши через КПП, після чого поїхав додому без дозволу, розуміючи, що це незаконно. Про те, що покинув військову частину нікому не сказав. У військовій частині під час служби в нього були проблеми, тому не з`являвся там близько 3 років. В березні 2017 року він з`явився із зізнанням до військового прокурора, щоб в подальшому не було конфлікту. У вчиненому кається.

Вина обвинуваченого підтверджується:

- витягом з наказу №76 від 31.03.2016, згідно з яким солдата ОСОБА_4 призвано Очаківським РВК Миколаївської області стрільцем взводу охорони роти охорони батальйону охорони;

- приписом від 17.07.2017, відповідно до якого ОСОБА_4 з`явився зі зізнанням до військової прокуратури Миколаївського гарнізону 13.03.2017 після вчинення самовільного залишення військової частини;

- витягом з наказом №23-рс від 19.07.2017, відповідно до якого солдата ОСОБА_4 звільнено з військової служби.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, дослідження інших доказів визнано судом недоцільним.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.3 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини, тривалістю понад 1 місяць.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в МОПЛ та ОНД не перебуває.

Враховуючи суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, вчинення злочину вперше, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст.76 КК України, так як його виправлення можливе без відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1