ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/717/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про продовження запобіжного заходу
"05" січня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі колегії: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0009305 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України

В С Т А Н О В И В :
Дарницьким районним судом м. Києва проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України.
Відносно ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого спливає 07 січня 2018 року.
Згідно із ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор в судовому засіданні заявив письмове клопотання та просить продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу - тримання під вартою, зазначивши обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Так, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого він підозрюється та можливість призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, останній, усвідомлюючи суворість покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_8 не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, не має на утриманні дітей та непрацездатних осіб, про що свідчить відсутність будь-яких підтверджуючих це документів, на даний час відсутні
будь-які стримуючі фактори, що можуть забезпечити виконання покладених обов`язків на останнього та за таких обставин він може безперешкодно залишити межі м. Києва.
Незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні з метою зміни ними свідчень, оскільки вказане кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням фізичного насильства та в ході досудового розслідування встановлені свідки-очевидці вчинення ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину, потерпілий та більшість свідків по даній справі проживають на території садового масиву «Осокорки».
Захисник ОСОБА_7 просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло з встановленням для обвинуваченого ОСОБА_8 обов"язків: прибувати за кожною вимогою до суду: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_6 .
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання свого захисника.
Вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів приходить до наступних висновків.
У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також враховуючи думку прокурора та потерпілого щодо зміни запобіжного заходу, які заперечували проти клопотання захисника, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, який йому інкриміновано та те, що ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, при доведенні провини за який йому загрожує покарання від 8 до 15 років позбавлення волі з урахуванням повідомлення прокурора та потерпілого щодо внесення до ЄРДР повідомлення про погрози для життя потерпілого та його сім`ї.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
При розв`язанні клопотання прокурора, судом окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
На думку колегії суддів, обставинами, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини є непоправні наслідки вчиненого, оскільки відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя та здоров"я є найвищими соціальними цінностями.
Крім того, при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 колегія суддів виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема що обвинувачений може переховуватись від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, про що відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України свідчать такі обставини, як: тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованих йому злочинів.
Приймаючи до уваги наявність підстав для розумної підозри щодо причетності обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в сукупності з даними, що характеризують особу останнього, а саме вік та стан здоров`я, з огляду на ступінь тяжкості правопорушення та вид і розмір покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим, колегія суддів приходить до висновку про те, що наведені обставини збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не продовживши тримання обвинуваченого під вартою.
Отже підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились та є триваючими.
У своєму рішенні "Марченко проти України" Європейського суду з прав людини зазначає, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд враховує вищезазначене рішення Європейського суду з прав людини, а також беручи до уваги ч.4 ст.183 КПК України приходить до висновку, що жоден інший - альтернативний запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.
Оскільки до підозрюваного ОСОБА_8 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 не має міцних соціальних зв`язків в м. Києві, а також засобів для проживання, що буде перешкоджати прибуттю до слідчого та суду за викликом для проведення слідчих дій. Крім гою, така міра обмеження особистої свободи буде абсолютно не дієвою, зважаючи на обставини кримінального правопорушення та встановлені і обгрунтовані у даному клопотанні ризики.
Враховуючи вищевикладене, а також відсутність підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає необхідним продовжити раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строків, встановлених ст. 197 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 03 березня 2018 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
Головуючий суддя:
Судді: