Справа № 740/1054/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/121/2018
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 березня 2018 року про накладення арешту на майно: грошові кошти 54 100 доларів США та на грошові кошти 250 Євро,-

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 березня 2018 року клопотання прокурора задоволено.

Накладено арешт на майно вилучене в ході обшуку у приміщенні будівлі по АДРЕСА_1 15.03.2018 року, а саме: грошові кошти купюрами по 100 доларів США на загальну суму 54 100 доларів США та на грошові кошти купюрами по 10 Євро в кількості 4 штуки, купюрами по 50 Євро в кількості 1 штука, купюрами по 20 Євро в кількості 8 штук на загальну суму 250 Євро з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0001458 від 10.11.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що підставою накладення арешту на майно є збереження речових доказів та забезпечення кримінального провадження.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та винести нову, якою відмовити прокурору в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно. Вказує, що судом першої інстанції не вказано підстав накладення арешту на майно. Прокурором у своєму клопотанні не доведено, що діяльність ФОП ОСОБА_8 пов`язана із підприємствами щодо яких здійснюється розслідування кримінальних правопорушень. Кошти, які знаходились в сейфі належать ОСОБА_8 , які вона отримала від ведення підприємницької діяльності. Сума 50 000 доларів взята як позика у ОСОБА_9 , що підтверджено показаннями та розписками, які не потребують обов`язкового нотаріального посвідчення. Відсутність обґрунтованих підозр в рамках кримінального провадження. При накладенні арешту не враховано обставини, передбачені ч. 2 ст. 173 КПК України. Також, вказує, що ОСОБА_8 не є особою, щодо якої може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який вважав рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до частини 2 вказаної статті завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.

З матеріалів провадження вбачається, що вилучені під час обшуку гроші були визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні та наявні підстави вважати, що вони були отримані злочинним шляхом.

Також, колегія суддів погоджується з позицією слідчого судді, щодо критичного ставлення до показань свідка ОСОБА_10 , що 50000 доларів США він передав на зберігання ОСОБА_8 .

Крім того, судом встановлено, що під час проведення слідчих дій проводились НСРД, про що прокурор надав протокол для ознайомлення.

Відповідно до вказаного протоколу, ОСОБА_11 розмовляв та домовлявся з ОСОБА_8 , щоб сказати, що гроші 50 000 доларів США залишив племінник ОСОБА_10 .

Також, слідчим суддею правильно вказана мета накладення арешту на майно, а саме збереження речових доказів та забезпечення кримінального провадження, а як наслідок підстави для накладення арешту.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що всі обставини на які вказує адвокат ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі є безпідставними.

Посилання апелянта на відсутність обґрунтованих підозр в рамках кримінального провадження, колегія вважає такими, що ніяким чином не впливає на накладення арешту на майно.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до переконання про правильність прийнятої ухвали районним судом та необґрунтованість доводів адвоката ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 170, 404, 407, 419, 422 КПК України колегія

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 березня 2018 року про накладення арешту на майно: грошові кошти 54 100 доларів США та на грошові кошти 250 Євро - без зміни.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4