Производство № 1-200-7-17
Дело № 403/4517/12
У Х В А Л А

Іменем УКРАЇНИ

17 січня 2018року Бабушкинський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

за ОСОБА_4

заучастю:

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

представника потерпілих ОСОБА_8

ОСОБА_9

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувшиувідкритому судовомузасіданніум.Дніпрокримінальну справузаобвинуваченням

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям.Дніпропетровськ, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбаченихп.7 ч.2 ст.115, ч.1 ст.121 та ч.4 ст.296КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженніБабушкінського районного суду м.Дніпропетровськазнаходиться кримінальнасправа за ОСОБА_13 у вчиненнізлочинів, передбачених п.7 ч.2 ст.115, ч.1 ст.121 та ч.4 ст.296 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання залишити запобіжний захід, застосований щодо підсудного ОСОБА_12 у вигляді взяття під варту, без змін, строком до 60 днів, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, у зв`язку з чим він може ухилитися від суду, впливати на свідків та потерпілих, які по справі не допитані.

Захисник ОСОБА_14 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки підсудний ОСОБА_12 тривалий час перебуває під вартою, під час розгляду справи в суді заяв про вплив з боку підсудного ОСОБА_12 на свідків та потерпілих не надходило. Він особисто з`явився до органів міліції для надання показів, у зв`язку з чим відсутній ризик, що він буде ухилятися від суду. Посилання прокурора на відсутність у ОСОБА_12 соціальних зв`язків та на те, що він не працює, вважає не обґрунтованим, оскільки ОСОБА_12 має родину, з якою підтримує зв`язки, і не може працювати, оскільки знаходиться під вартою. Крім цього, суд не може продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту підсудному ОСОБА_12 , оскільки відповідно КПК України, 1960 року, обраний підсудному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був залишений апеляційним судом без змін і тому після спливу цього строку прокурор повинен заявити клопотання про обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу, що прокурором не зроблено і тому підсудний тримається під вартою всупереч вимогам законодавства.

ОСОБА_15 та ОСОБА_6 заперечували проти продовження підсудному ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Підсудний ОСОБА_12 підтримав думку захисників.

Представник потерпілих ОСОБА_8 , потерпілі ОСОБА_16 та ОСОБА_11 підтримали клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним запобіжний захід у вигляді взяття під варту, обраний ОСОБА_12 , залишити без змін з наступних підстав.

ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів проти життя та здоров`я особи, за одне з якихпередбаченопокарання виключноу виді позбавлення волі на термін від десяти до п`ятнадцяти роківабо довічне позбавлення волі, підсудний не має міцних соціальних зв`язків, так як неодружений, що свідчить про високу вірогідністьтого, що підсудний буде намагатися ухилитися від суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі, оскільки свідки та потерпілі по справі судом не допитувались.

Посилання захисту, що підсудний ОСОБА_12 тривалий час знаходиться під вартою, має родину, не може буди підставою для зміни ОСОБА_12 запобіжного заходу на більш м`який, так як з урахуванням обставин інкримінованого злочину, його суспільної небезпеки, вищезазначений довід не свідчить про наявність у ОСОБА_12 перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду.

Твердження захисту, що підсудний ОСОБА_12 тримається під вартою всупереч вимогам законодавства, є безпідставними, оскільки відповідно до КПК України у редакції 1960 року запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирався без визначення строків, що відповідно рішення ЄСПЛ визнано порушенням п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і запобіжний захід міг бути або скасований чи змінений за клопотанням учасників процесу і тому суд з метоюзапобігання порушень прав особи, яка тримається під вартою, без наявності клопотань про зміну чи скасування запобіжного заходу, з урахуванням рішення ЄСПЛ «Справа Харченко проти України», вирішує питання можливості та необхідності залишення обраного раніше запобіжного заходу з визначенням строку його дії.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підсудного ОСОБА_12 .

На підставі викладеного,з урахуванням рішення ЄСПЛ «Справа Харченко проти України» від 10.02.2011, де встановлено, що тримання особи під вартою під час судового слідства без визначення строку тримання під вартою є порушенням п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з метою запобігання можливості ОСОБА_12 ухилитися від судуабо від виконання процесуальних рішень та можливості перешкоджати встановленню істини у справі, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити та запобіжний захід у вигляді взяття під варту, застосований до підсудного ОСОБА_12 , залишити без змін.

Керуючись ст.ст.148, 150, 274 КПК України (1960 р), рішенням ЄСПЛ «Справа Харченко проти України» від 10.02.2011, суд -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_17 задовольнити.

Міру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_12 залишити без змін тримання під вартою терміном до 17березня 2018року.

Головуючий суддя ОСОБА_18

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3