В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинувачений ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження за №308/12380/17, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002629 від 29.09.2017 р. про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого вживання придбав кристалічну речовину білого кольору, яка в своєму складі містить речовину, обіг якої обмежено метамфетамін яку зберігав при собі в поліетиленовому пакеті зеленого кольору, який знаходився в кишені куртки під час пересування по вул. Закарпатській, біля будинку №4, в місті Ужгороді до її виявлення та вилучення 29.09.2017 року о 00 год. 20 хв. працівниками патрульної поліції .

Згідно висновку судово - хімічної експертизи № 6/753 від 19.10.2017 року , надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору, яка була вилучена працівниками поліції в ході проведення огляду місця події, в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса кристалічної речовини білого кольору 0,9313 г містить 0,4892 г метамфетаміну .

Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.
У підготовчому судовому засіданні прокурор подав до суду угоду укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про визнання винуватості від 15.02.2018 року , яку просив затвердити , з додержанням наступних умов.
На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 472, 473, ч.4 ст.474 КПК України.
Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. Згідно з даними угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного. Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні , а також зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення , а саме за ч.1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , а саме 1700,00 грн. Окрім того, ОСОБА_4 зобов`язується відшкодувати витрати за проведену експертизу в сумі 742,20 грн.
Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_4 згідний. Наслідки укладення та затвердження означеної угоди, згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю. Окрім того, ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 15.02.2018 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.

В підготовчому судовому засіданні прокурор також висловив думку про затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.
Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено. В підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 15.02.2018 року не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 за ч.1 ст. 309 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 15.02.2018 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
При укладенні угоди враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Суд при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України має право затвердити угоду.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
За таких обставин суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, а обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити вид і міру покарання відповідно до угоди про визнання винуватості від 15 лютого 2018 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника підозрюваного ОСОБА_6 .
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,374,376,395,472, 473,474,475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 15 лютого 2018 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 - не обиралась.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 742, 20 грн. за проведення судових експертиз.

Речові докази по справі: метамфетамін вагою 0,4892 грам, який упаковано в спеціальний пакет № 2423740 , що знаходиться в камері зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатскій області - знищити.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в апеляційний суд Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1