АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 15 грудня 2017 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 15 грудня 2017 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 01.08.2017 року за ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01.08.2017 року, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 20.08.2015 року близько 13 год. 30 хв. умисно, з метою таємного викрадення чужого майна проник у офіс ТОВ «ВТП ІФТ» за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 30, звідки з різних робочих місць, таємно викрав чуже майно на загальну суму 5044 грн. Після чого, з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 02.02.2017 року близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_7 повторно, умисно, з метою таємного викрадення чужого майна проник у квартиру АДРЕСА_2 , звідки викрав майно, яке належить ОСОБА_9 , на загальну суму 12130 грн. В подальшому, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 03.02.2017 року у невстановлений досудовим слідством час, ОСОБА_7 повторно, умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, проник у квартиру АДРЕСА_2 , звідки викрав майно, яке належить ОСОБА_9 , на загальну суму 6000 грн. В подальшому, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність винності та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , просить вирок Дарницького районного суду м. Києва від 15 грудня 2017 року змінити у частині призначеного покарання, застосувавши положення ст. 75 КК України. Посилаючись на те, що суд не врахував у повній мірі особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому та повністю визнав цивільний позов.
Також просить на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23.05.2017 року до вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримала вимоги поданої апеляційної скарги; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив вирок суду першої інстанції залишити без змін; провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до частини 1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України КК України, за обставин, викладених у вироку, є правильним, обґрунтованим, і в цій частині ніким по справі не оспорюється.
З огляду на доведеність винності вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення.

Порушень кримінального процесуального закону, які могли б істотно вплинути на висновки суду про доведеністьвинуватості обвинуваченої та кваліфікацію її дій за ч. 3 ст. 185 КК України, колегія суддів не вбачає.
Як вбачається зі змісту вироку, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, дотримався вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, кількість епізодів, їх наслідки, обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі й ті, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, та дійшов законного та обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_7 мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на три роки та за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 01.08.2017 року, більш суворим за даним вироком, остаточно на підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, належним чином вмотивувавши своє рішення у вироку.
Таке покарання, на думку колегії суддів, відповідає засадам призначення покарання та його меті у розумінні ст. 50 КК України, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
При цьому обставини, на які посилається захисник, як на підстави застосування положень ст. 75 КК України, судом враховані при визначенні виду і розміру покарання, і не дають підстави вважати, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства.
Також необґрунтованими є доводи захисника про застосування щодо ОСОБА_7 положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Так, відповідно доЗакону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2016, № 2, ст.18) від 26 листопада 2015 р. № 838-VIII, що набрав чинності 24 грудня 2015 року, частину 5 ст. 72 КК України викладено в новій редакції, відповідно до якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2017 р., /27-28/, стор. 136, стаття 313) від 18 травня 2017 р. № 2046-VIII, що набрав чинності 21 червня 2017 р., частину 5 статті 72 КК України викладено в новій редакції, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування".

Таким чином, після набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2017 р., /27-28/, стор. 136, стаття 313) від 18 травня 2017 р. № 2046-VIII, скасовано попередню редакцію частини 5 статті 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2016, № 2, ст.18) від 26 листопада 2015 р. № 838-VIII, що набрав чинності 24 грудня 2015 року.

Як убачається з вироку, судом першої інстанції зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 р., що набрав чинності 24 грудня 2015 року; період з 23.05.2017 року до 20.06.2017 року (включно) - із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає доводи захисника у цій частині безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах Закону.
З урахуванням викладеного, підстав для зміни вироку, передбачених ст. 409 КПК України, з наведених адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 мотивів, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 15 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді:

_______________ ______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/789/2018 Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1