Номер провадження: 11-сс/785/406/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар
судового засідання ОСОБА_5
за участю:
захисника ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 19.02.2018 року, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні №0006827, внесеному до ЄРДР 28.10.2017 року,

встановив:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , від 19.02.2018 року, було задоволено клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні №0006827, внесеному до ЄРДР 28.10.2017 року.

На вказану ухвалу захисником ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій він вказує на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, вказує на відсутність фактів, які вказують на можливість невиконання ОСОБА_11 покладених на неї процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 19.02.2018 року і постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання.

Заслухавши захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину при таких обставинах.

Приблизно у травні 2017 року у ОСОБА_9 виник злочинний намір на заволодіння чужим майном. Об`єктом свого злочинного наміру підозрювана обрала грошові кошти, які належали особі з числа клієнтів банківських установ, яких вона особисто знала. З метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 було розроблено злочинний план, метою якого було пошук особи з числа знайомих їй клієнтів банку, які мають можливість розмістити значну суму грошових коштів у банківській установі та заволодіння грошовими коштами підшуканої особи. Кінцевою метою плану було приховування своїх злочинних дій через створення враження у обманутої особи, що передані ОСОБА_9 грошові кошти перебувають у банківській установі та на них здійснюється нарахування відсотків відповідно до договору банківського вкладу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , випискою по депозитному рахунку № НОМЕР_1 , випискою по поточному рахунку № НОМЕР_2 , наказом №447-К, від 01.09.2016 року про прийняття ОСОБА_9 га роботу, наказом №437-К, від 01.09.2017 року про звільнення ОСОБА_9 , договором банківського вкладу «Сокровищница» №26/169108, від 23.06.2016 року, заявкою-договором №1002445 про акцепт Публічної пропозиції на відкриття поточного рахунку з видачею електронного платіжного засобу (платіжної картки) та надання додаткових послуг.

Мотивуючи клопотання прокурор вказував на те, що в межах вказаного кримінального провадження необхідно здійснити тимчасовий доступ до речей і документів, які становлять банківську таємницю, призначити і провести відповідні експертизи, ознайомити підозрюваного і захисника з матеріалами кримінального провадження, крім того, до СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області звернулися ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 щодо заволодіння ОСОБА_9 їх грошовими коштами.

При розгляді зазначеного кримінального провадження відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини апеляційний суд враховує положення Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у пп. с.1 ст. 5 Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, підтверджується наведеними вище доказами, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання прокурора.
Крім того, відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
В оскарженій ухвалі слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та вплинути на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадження, з метою схилити їх до зміни показань, що може перешкоджати повному, всебічному і неупередженому досудовому розслідуванню.

Слідчий суддя при обранні запобіжного заходу, відповідно до положень ст. 178 КПК України, врахував вагомість наявних доказів, той факт, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до особливо тяжких, за місцем реєстрації не проживає, постійного місця мешкання в м. Одесі не має, врахував міцність соціальних зв`язків, той факт, що злочин було вчинено з корисливих мотивів, умисно з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Відповідно до положень п.1) ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Керуючись статями 176, 177, 182, 183, 194, 196, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 19.02.2018 року, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні №0006827, внесеному до ЄРДР 28.10.2017 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом.
Суддя апеляційного суду
Одеської області ОСОБА_2