н/п 1-кп/490/1007/2017

У Х В А Л А
22 листопада 2017 року м. Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4, 5 ст.185, ч.2 ст.345 КК України; ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4, 5 ст.185 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4, 5 ст.185 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України -,
За участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_9 ;
сторона захисту: обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисники: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14
ВСТАНОВИВ :
Вказаний обвинувальний акт було передано на розгляд судді 21 листопада 2017 року.
У рамках досудового розслідування вищевказаногокримінального провадження слідчим суддею Центрального районного суду м.Миколаєва до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого спливає 22 листопада 2017 року.
Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на два місяці.
Своє клопотання прокурор обґрунтовував тим, що згідно зібраних матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачуються у скоєнні інкримінованих їм злочинів, крім того ризики передбачені ст.177 КПК України що існували на момент обрання запобіжного заходу збереглись, а саме:
- переховування від органів досудового розслідування та у подальшому від суду. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що обвинувачені проживають в іншій області, де офіційно не працюють, не мають міцних соціальних зв`язків за місцем свого проживання, крім того, вчинили умисний тяжкий та особливо тяжкий корисливий злочин, у зв`язку із чим можуть намагатися уникнути кримінальної відповідальності шляхом переховування від правоохоронних органів та суду;
- незаконно впливати на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, особисті дані яких викладені у реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Цей ризик обґрунтовується тим, що обвинуваченим добре відоме місце роботи потерпілих, а саме магазини, де скоєно інкриміновані злочини;
- вчинити інший, у тому числі аналогічний злочин, оскільки підозрювані офіційно не працють, інших офіційних доходів не мають.
Захисник ОСОБА_11 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , проти вищевказаного клопотання прокурора заперечував, вказав що ризики які наведені прокурором не підтверджуються належними доказами, а ґрунтуються лише на власник припущеннях прокурора. Так захисник зазначив, що вказаний ризик - переховування від органів досудового розслідування та у подальшому від суду ґрунтується прокурором лише на тому, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого корисливого злочину, проте таке обґрунтування ризику нівелює презумпцію невинуватості, оскільки формується лише на припущеннях прокурора. Стосовно вказаного ризику незаконно впливати на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, то в розумінні доказування вказаний ризик не підтверджується жодним доказом. В даному випадку запобігти вказаному ризику можливо іншим запобіжним заходом, який передбачено чинним кримінальним процесуальним кодексом, наприклад, застосувати більш м`який запобіжний захід із покладенням певних обов`язків, в тому числі застосування засобу електронного фіксування, що передбачено ст.195 КПК України. Також, при обґрунтуванні ризику - вчинення іншого злочину, прокурор врахував наявність у ОСОБА_5 наявність попередніх судимостей про наявність яких ніхто не заперечує, але в даному випадку вони не можуть слугувати доказом який вказує на те, що вони можуть бути вчиненні повторно, оскільки за вчинення злочини останній відбув покарання. Тому таке формулювання обґрунтування висновку не може бути доказом його вчинення.
Окрім того, не зрозумілими є посилання прокурора на ст.178 КПК України стосовно стану здоров`я ОСОБА_5 , його родинні зв`язки та той факт що ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області до нього було застосовано запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі не утримали останнього від скоєння злочину, то дана ухвала суду була залишена в силі судом другої інстанції, та більш того ОСОБА_5 було визнано не винуватим та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, проте це не завадило його триманню під вартою протягом десяти місяців. Щодо стану здоров`я ОСОБА_5 , він страждає на ряд важких захворювань і потребує стаціонарного довготривалого лікування, в медичній частині СІЗО вказане лікування не проводиться, а у разі ненадання останньому належної медичної допомоги можуть настати негативні наслідки.
Також, захисник звернув увагу суду, що ОСОБА_5 зареєстрований в Київський області, перебуває в шлюбі та має на утриманні малолітню дитину, тому враховуючи всі вищевказані обставини просив суд змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків передбачених ст.195 КПК України та з наданням можливості проходити курс лікування.
Захисник ОСОБА_13 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_7 проти вищевказаного клопотання прокурора заперечував, вказав, що ризик який наведено прокурором, як переховування від суду ґрунтується зокрема на тому, що ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків, проте даний ризик спростовується тим, що останній перебуває в шлюбі та має на утриманні неповнолітню дитину, що в свою чергу підтверджується відповідними свідоцтвами. Також, не надано доказів на підтвердження того, що обвинувачений буде впливати на свідків та потерпілих, оскільки вказаний ризик формується лише на припущеннях сторони обвинувачення. Стосовно ризику, що обвинувачений може вчинити інший злочин, то даний ризик ґрунтується на тому, що ОСОБА_7 був раніше судимий, проте за вчинені злочини останній відбув покарання, отже можна зробити висновок, що даний ризик також ґрунтується на особистому переконанні прокурора та не має будь яких доказів на його підтвердження. Враховуючи вищевикладене захисник просив змінити запобіжний захід, який був обраний відносно ОСОБА_7 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання останнього.
Захисник ОСОБА_12 , яку підтримав обвинувачений ОСОБА_6 , проти вищевказаного клопотання прокурора заперечувала, вказала що воно не вмотивовано та містить шаблоні ризики, на які вказує сторона обвинувачення. Ні один ризик, який вказаний прокурором не підтверджений доказами, крім того перебуваючи в слідчому ізоляторі ОСОБА_6 отримав травму, а саме перелом руки, таким чином перебування обвинуваченого в умовах ізоляції може значно погіршити стан здоров`я останнього. Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, захисник просила суд змінити запобіжний захід тримання під вартою, який обрано відносно ОСОБА_6 на більш м`який, а саме домашній арешт.
Захисник ОСОБА_14 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_8 , проти вищевказаного клопотання прокурора заперечував, вказав, що ризики, які вказані в клопотанні прокурора не доведені, оскільки не підтверджуються будь-якими доказами, а ґрунтуються лише на припущеннях та особистому переконанні сторони обвинувачення. Так, прокурор вказує, що ОСОБА_8 не має міцних соціальних та родинних зв`язків за місцем свого проживання, проте останній перебуває в шлюбі та має на утриманні двох дітей. Доводи сторони обвинувачення про те, що останній є раніше судимий нівелюється тим, що дана судимість погашена відповідно до ст.89 КК України. Враховуючи вищевикладене клопотання про продовження запобіжного захисту не підлягає задоволенню в зв`язку з його необґрунтованістю, а тому захисник просив суд обрати ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Вислухавши доводи сторін щодо заявлених ними клопотань відносно запобіжного заходу, вивчивши надані ними документи, суд дійшов наступного.
Ухвалами слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 27.06.2017 року було обрано стосовно підозрюваних ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 та ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє на строк до 22 листопада 2017 року включно.
Протягом зазначеного часу було закінчено досудове розслідування, зібрані необхідні докази, що на думку сторони обвинувачення доводять провину обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, що їм інкриміновані, справа направлена до суду.
У ч.3 ст.315 КПК України зазначено, що під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. Прирозгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.
ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 обвинувачуються у вчиненні злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років, а ОСОБА_8 - у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, проживають за межами м. Миколаєва, що дійсно, в певній мірі, створює ризик їх переховування від органу досудового розслідування та суду, а також ризик вчинення ним дій, спрямованих на вплив на свідків кримінальних правопорушень, враховуючи тільки тяжкість покарання, що їм загрожує у разі визнання їх винним у вчиненні інкримінованих злочинів.
Разом з цим, сама по собі ця обставина не може бути підставою для застосування до осіб, такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою, за умови можливості запобігти наявним ризикам шляхом застосування іншого менш суворого запобіжного заходу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не має на меті покарання особи за вчинені нею злочини, і його застосування, без крайньої необхідності, з огляду на презумпцію невинуватості, що діє в України, є неприпустимим.
Так, ризики, що були враховані раніше слідчим суддею та апеляційним судом під час застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання вартою, а зокрема, ризик перешкоджання кримінальному провадженню, станом на той час, коли йшов збір доказів у ході досудового розслідування, мали настільки високу ступінь, що виправдовували застосування до підозрюваних вказаного запобіжного заходу.
Однак, станом на теперішній час досудове розслідування завершено, усі можливі слідчі дії, спрямовані на збір необхідних доказів, проведено, всі свідки, яких сторони вважали за необхідне допитати - допитані, а тому ступінь ризику перешкоджання обвинуваченими кримінальному провадженню зменшився настільки, що запобігти цьому ризику, а також ризику переховування обвинувачених від органу досудового розслідування і суду, можливо шляхом застосування й такого запобіжного заходу як домашній арешт із забороною залишення місця проживання в певний час доби, з носінням електронного засобу контролю та з покладенням на обвинувачених обов`язку утриматися від спілкування зі свідками, перелік яких визначено у реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданому до обвинувального акта.
При цьому суд бере до уваги ті обставини, що обвинувачені мають постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, крім того, обвинувачений ОСОБА_5 потребує лікування, яке не може отримати в умовах тримання в СІЗО, жоден із них не обвинувачується у вчиненні насильницьких злочинів проти життя та здоров`я осіб, що на думку суду суттєво знижує наявні ризики переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню.
З огляду на наведене, виходячи зі змісту положень ст.ст. 181, 183, 194 КПК України, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задоволенню не підлягає, а клопотання захисників про зміну запобіжного заходу підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 183, 194, 199, 314 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання прокурора - відмовити.
Клопотання обвинувачених та їх захисників зодовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_17 змінити на домашній арешт на строк до 19 січня 2018 року включно із забороною протягом дії запобіжного заходу залишати місце його проживання - будинок АДРЕСА_1 , у період часу з 22 -00 години вечора до 7-00 години ранку наступного дня.
У зв`язку із застосуванням вказаного запобіжного заходу, на строк його дії, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
-прибувати на першу вимогу до суду,
-повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи,
- утриматися від спілкування будь-яким чином, як безпосередньо, так і через інших осіб, з потерпілими та зі свідками, що зазначені в реєстрі матеріалів кримінального провадження, доданому до обвинувального акту;
- носити електронний засіб контролю.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 змінити на домашній арешт на строк до 19 січня 2018 року включно із забороною протягом дії запобіжного заходу залишати місце його проживання - кв. АДРЕСА_2 , у період часу з 22 -00 години вечора до 7-00 години ранку наступного дня.
У зв`язку із застосуванням вказаного запобіжного заходу, на строк його дії, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:
-прибувати на першу вимогу до суду,
-повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи,
- утриматися від спілкування будь-яким чином, як безпосередньо, так і через інших осіб, з потерпілими та зі свідками, що зазначені в реєстрі матеріалів кримінального провадження, доданому до обвинувального акту;
- носити електронний засіб контролю.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 змінити на домашній арешт на строк до 19 січня 2018 року включно із забороною протягом дії запобіжного заходу залишати місце його проживання - кв. АДРЕСА_3 , у період часу з 22 -00 години вечора до 7-00 години ранку наступного дня.
У зв`язку із застосуванням вказаного запобіжного заходу, на строк його дії, покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:
-прибувати на першу вимогу до суду,
-повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи,
- утриматися від спілкування будь-яким чином, як безпосередньо, так і через інших осіб, з потерпілими та зі свідками, що зазначені в реєстрі матеріалів кримінального провадження, доданому до обвинувального акту;
- носити електронний засіб контролю.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_8 змінити на домашній арешт на строк до 19 січня 2018 року включно із забороною протягом дії запобіжного заходу залишати місце його проживання - кв. АДРЕСА_4 , у період часу з 22 -00 години вечора до 7-00 години ранку наступного дня.
У зв`язку із застосуванням вказаного запобіжного заходу, на строк його дії, покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 наступні обов`язки:
-прибувати на першу вимогу до суду,
-повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи,
- утриматися від спілкування будь-яким чином, як безпосередньо, так і через інших осіб, з потерпілими та зі свідками, що зазначені в реєстрі матеріалів кримінального провадження, доданому до обвинувального акту;
- носити електронний засіб контролю.
Негайно звільнити обвинувачених ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з-під варти та зобов`язати їх невідкладно прибути до місця свого проживання.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками кримінального провадження.

Головуючий:

Судді: