154/2382/17
1-кп/154/220/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 року м. Володимир - Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0000499 від 15 червня 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Русів Володимир-Волинського району Волинської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2017 року близько 13 год. 40 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу території Володимир-Волинської ЗОШ № 2, що по вул. Котляревського, 2, у місті Володимирі Волинському Волинської області, реалізовуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, через незачинені двері проник в салон автомобіля марки «MITSUBISHI GALANT», 1993 року випуску, кузов номер НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_2 , належний, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 28 травня 2015 року на праві користування ОСОБА_4 , вартістю 15 тис. грн., де, скориставшись ключем, завів двигун та керуючи автомобілем здійснив на ньому поїздку у двір будинку № 103 по вул. Ковельській у м. Володимир - Волинському, чим протиправно вилучив даний транспортний засіб всупереч волі користувача, й під час руху пошкодив на вказаному автомобілі правий ліхтар, деформував праве заднє крило, відірвав реактивну тягу, вартість відновлювальних робіт по ремонту яких, з урахуванням зносу складових (запчастин) на момент вчинення незаконного заволодіння, згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 1014 від 14 серпня 2017 року складає 5878 грн. 72 коп., чим завдав потерпілому ОСОБА_4 реальних майнових збитків на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що своїми умисними протиправними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України.
Судом проведено розгляд провадження на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, де за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд обмежився допитом обвинуваченого, допитом потерпілого та дослідженням документів, які характеризують особу останнього.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. У вчиненому щиро розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочину, так, як це зазначено у пред`явленому йому обвинуваченні та просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 повністю підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті, зазначив, що не має до обвинуваченого жодних претензій матеріального чи морального характеру, на суворості покарання не наполягав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні вищезазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюється.

В той же час після закінчення дослідження доказів та перед судовими дебатами в судовому засіданні 31 жовтня 2017 року потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 , діючи добровільно, без застосування насильства та примусу, погроз уклали угоду про примирення.

Відповідно до змісту угоди, обвинувачений повністю визнав свою вину та щиро покаявся в скоєному. Потерпілий ОСОБА_4 констатував, що під час досудового розслідування йому були повністю відшкодовані заподіяні збитки. Жодних інших претензій матеріально та морального характеру він до обвинуваченого не має. Обвинувачений приніс свої щирі вибачення за спричинену шкоду та принесені незручності, яке потерпілий прийняв.

Сторони погодили, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину і відшкодування завданих збитків. Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.289 КК України, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений.

Сторони дійшли згоди на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.289 КК України в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.289 КК України у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

В ході розгляду справи в судових засіданнях встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, який є злочином середньої тяжкості.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, а також вимогам ч.1 ст.289 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією закону.

Вивчивши матеріали кримінального провадження та опитавши сторони угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання судом угоди про примирення.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, дані наслідки йому зрозумілі.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Після наданих роз`яснень обвинувачений та потерпілий не заперечили проти затвердження угоди про примирення.

Прокурор просив затвердити угоду про примирення.

Також в судових засіданнях встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності. Вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04 квітня 2017 року разом з іншими співучасниками злочину ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.296 та ст.355 КК України. Із застосуванням положень, передбачених ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, однак на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Станом на сьогоднішній день зазначений вирок від 04 квітня 2017 року не вступив в законну силу, оскільки оскаржується іншими засудженими в апеляційному порядку. Розгляд зазначеної справи апеляційним судом Волинської області відкладено на 06 лютого 2017 року. У зв`язку із вказаним і з врахуванням визначеної Конституцією України презумпції невинуватості, суд в даному випадку не вправі констатувати той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 під час іспитового строку вчинив новий злочин, а тому не може в даному випадку застосувати положення ч.3 ст.78 КК України щодо призначення йому покарання за сукупністю вироків. Зважаючи на ситуацію, яка склалась та з врахуванням обставин вчинення нового злочину, суд прийшов до висновку, що призначення покарання у виді штрафу у максимально визначеному розмірі санкцією ч.1 ст.289 КК України, яке буде виконуватися самостійно, незалежно від кінцевого процесуального рішення у попередньому кримінальному провадженні буде доцільним, ефективним та достатнім.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди під час судового розгляду справи, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

На думку і переконання суду таке покарання ОСОБА_5 буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. При цьому суд також виходив і з положень ст. 50 КК України, яка передбачає, що покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених. А можливість виправлення існує і про це свідчить ставлення самого обвинуваченого до скоєного, який щиро розкаявся, відсутність будь-яких обставин, які б заважали йому вести гідний спосіб життя не вчиняючи кримінальні правопорушення, а також подане у попередніх судових засіданнях до суду звернення жителів села Хотячів Володимир-Волинського району Волинської області з проханням не позбавляти обвинуваченого волі, позитивні характеристики останнього.

Цивільний позов в даному провадженні потерпілим не заявлявся.
У відповідності до ч.1 ст.377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.
За таких обставин запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого до вступу вироку в законну силу, слід замінити на запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його проживання.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого.
Речові докази слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 31 жовтня 2017 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000499 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, внесеного до ЄРДР 15 червня 2017 року.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та обрати йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою замінити на домашній арешт, звільнивши його з-під варти негайно, заборонивши йому на час дії даного запобіжного заходу відлучатися із місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора, суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на Володимир-Волинський ВП ГУНП у Волинській області.

Речовий доказ автомобіль марки «MITSUBISHI GALANT», 1993 року випуску, кузов номер НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_2 , належний, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 28 травня 2015 року на праві користування ОСОБА_4 , який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , вважати йому повернутим.
Судові витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи № 1014 від 14 серпня 2017 року в розмірі 1857 гривень - стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Головуючий: /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1