Справа № 375/1254/17 Провадження № 1-кс/375/293/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.09.2017 слідчий суддя Рокитнянського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Рокитнянського відділення Миронівського відділу ГУ НП України в Київській області ОСОБА_3 у досудовому розслідуванні кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000188 від 13.05.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

про арешт тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

05.09.2017 до суду надійшло клопотання слідчого СВ Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП України у Київській області ОСОБА_3 досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0000188 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, про накладення арешту на добровільно виданий ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Nокіа 101», червоного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

В обгрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 13.05.2015 до чергової частини Рокитнянського РВ ГУМВС України в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про викрадення 12.05.2015 її особистих речей ОСОБА_6 в приміщенні магазину «Еліка", що знаходиться за адресою: вул. Першотравнева, смт Рокитне Київської області.
По даному факту внесено відомості до ЄРДР №0000188 від 16.05.2015 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Під час допиту ОСОБА_5 пояснила, що серед викрадених речей був мобільний телефон марки «Nокіа 101», червоного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

В ході досудового розслідування встановлено, що вказаним телефоном користувався ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 житель АДРЕСА_1 .
04.09.2017 в приміщенні кабінету № 9 Рокитнянського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУНП в Київській по вул. Заводська, 3 в смт Рокитне Київської області, ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Nokia 101», червоного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , який поміщено до поліетиленового пакету, опечатано та вилучено до Рокитнянського відділення поліції Миронівського ВП ГУНП в Київській області, що в смт. Рокитне Київської області по вул. Заводська, 3.

Зазначає, що в ході досудового розслідування зібрано відомості, які дають достатні підстави вважати, що вилучений мобільний телефон є предметом, який набутий злочинним шляхом. З метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, для збереження речових, просить накласти на нього арешт. Крім того, стверджує, що майно, на яке буде накладено арешт, має суттєве значення для встановлення важливих обставин вчинення кримінального правопорушення та може бути використано як доказ в даному кримінальному провадженні.
Будучи належним чином повідомленими, слідчий та власник вилученого майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися. Натомість ОСОБА_4 надіслав до суду заяву, якою просив розглянути клопотання слідчого про арешт майна у його відсутності.

За викладеного суд ухвалив розгляд клопотання проводити у відсутності вказаних осіб, що узгоджується із вимогами ч.1 ст. 172 КПК України в тім, що їх неприбуття в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000188 за ч.1 ст. 125 КК України, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів, доданих в обгрунтування подання, зокрема із витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000188 від 13.05.2015, встановлено, що 13.05.2015 до Рокитнянського відділення Миронівського ВП ГУ НП в Київській області надійшла заява ОСОБА_7 про те, що 12.05.2015 близько 18:30 години в смт. Рокитне Київської області по вул. Першотравнева в приміщенні магазину "Елика" ОСОБА_5 нанесла їй руками та двожильним кабелем удари по різних частинах тіла удари, спричинивши тим самим їй тілесні ушкодження. По даному факту 13.05.2015 внесено до ЄРДР відомості за № 0000188 по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та розпочато досудове розслідування. Тобто, кримінальне провадження, в рамках якого просить накласти арешт на майно слідчий, стосується лише факту заподіяння потерпілій ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень.

Із постанови слідчого СВ Рокитнянського відділеня поліції Миронівського ВП ГУ НП в Київській області від 04.09.2017 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання встановлено, що вилучений 04.09.2017 мобільний телефон марки «Nокіа 101», червоного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , визнано речовим доказом, приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000188 від 13.05.2015 та залишено на зберігання у кімнаті речових доказів Рокитнянського ВП. Позаяк, на переконання суду вказане майно немає жодного відношення до вказаного кримінального провадження і може мати відношення до кримінального провадження по факту викрадення майна гр. ОСОБА_5 .. Разом з тим, клопотання, як вбачається, подано слідчим в рамках іншого кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абзацу другого частини 1 цієї статті, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оскільки з клопотання та матеріалів доданих до нього не вбачається, що мобільний телефон є предметом, який набутий злочинним шляхому у даному кримінальному провадженні чи з будь-яких інших підстав являється доказом у кримінальному провадженні № 0000188 від 13.05.2015, вважаю, що підстави для накладення арешту на заявлене слідчим майно відсутні.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Рокитнянського відділення Миронівського відділу ГУ НП України в Київській області ОСОБА_3 у досудовому розслідуванні кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000188 від 13.05.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляції через Рокитнянський районний суд на протязі п`яти днів з дня її ухвалення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала набрала законної сили «____»_________ 20___