20.02.2018 Справа № 756/944/18
Унікальний № 756/944/18
Провадження № 1-кп/756/589/18
В И Р О К
Іменем України
20 лютого 2018 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
05 січня 2018 року, приблизно о 19 годині 20 хвилин, у ОСОБА_3 , коли останній заходив у громадський транспорт, а саме тролейбус № 24 на зупинці громадського транспорту «Мінська», яка знаходиться навпроти будинку розташованого за адресою м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 21 корпус 2 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 перебуваючи у тому ж місці в той же час, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_5 , у якої на той момент у лівій кишені куртки знаходився мобільний телефон.

Продовжуючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагатитись за чужий рахунок, упевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, із лівої кишені куртки ОСОБА_5 взяв мобільний телефон марки «Samsung GT-S7262» загальною вартістю 1500 гривень (без урахування ПДВ). Після чого ОСОБА_3 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме поклав викрадений телефон у праву кишеню куртки.

В результаті вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 спричинив майнову шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 1500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю і дав суду покази, які за змістом не мають розбіжностей з вищевикладеним та за змістом обвинувального акту.

Щиро розкаявся у вчиненому.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо особи обвинуваченого.
Суд вважає, що дії ОСОБА_3 органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Призначаючи покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не перебуває на обліку у лікарів наркологів та психіатра, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано, визнав, характеризується позитивно, враховуючи висновки досудової доповіді, складеної провідним інспектором Оболонського РС КМВ з питань пробації (відповідно до яких ймовірність вчинення обвинуваченим повторного правопорушення є середньою та виправлення особи без позбавлення або обмеження волі є можливим), і призначає йому покарання у виді позбавлення волі, але, з урахуванням обставин справи та особи винного, суд дійшов до висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання та вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання з застосуванням ст. 75 КК України.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06.01.2018 у вигляді цілодобового домашнього арешту до набрання вироку законної сили залишити без змін.
Вирішуючи питання про речові докази, суд керується правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст.100, 369, 370, 373, 374 КПК України суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06.01.2018 у вигляді цілодобового домашнього арешту до набрання вироку законної сили залишити без змін.
Речовий доказ, а саме телефон марки «Samsung GT-S7262» повернути власнику майна ОСОБА_5 .
Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оскаржувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом м. Києва.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1